ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" березня 2016 р.Справа № 916/5058/15
За позовом: Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот»

в особі Філії «Вилківська ремонтно-експлуатаційна база флоту»

До відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Підприємство з іноземними інвестиціями «ІЗМАЇЛ-ДУНАЙ-ЛОГІСТІК»

про стягнення

Суддя Оборотова О.Ю.

Представники:

Від позивача: не зявився;

Від відповідача: не зявився;

СУТЬ СПОРУ: 23.12.2015р. Публічне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі Філії «Вилківська ремонтно-експлуатаційна база флоту» звернулось до господарського суду Одеської області до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Підприємство з іноземними інвестиціями «ІЗМАЇЛ-ДУНАЙ-ЛОГІСТІК» про стягнення заборгованості за договором № 10/Д від 23.02.2015р. у розмірі 109 636,13 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.12.2015р. порушено провадження по справі №916/5058/15.

15.02.2016р. до канцелярії господарського суду Одеської області від Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі Філії «Вилківська ремонтно-експлуатаційна база флоту» надійшла заява про припинення провадження по справі, щодо основного боргу відповідно до якого позивач просить суд стягнути з відповідача 13 841,15грн.

У судовому засіданні 15.02.2016р. від позивача надійшло клопотання про продовження строку розгляду справи на пятнадцять днів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.02.2016р. продовжено строк розгляду справи на пятнадцять днів до 09.03.2016р.

Представник відповідача у судові засідання не зявився, відзив на позовну заяву та витребувані судом документи не надав, відповідач свого права на захист не використав, хоч і повідомлявся про час та місце проведення судового засідання належним чином шляхом надіслання ухвал суду на юридичну адресу, у звязку з чим справа розглядається за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

У судовому засіданні 02.03.2016р. після виходу судді з нарадчої кімнати було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

23.02.2015р. між Публічним акціонерним товариством «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі Філії «Вилківська ремонтно-експлуатаційна база флоту» та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Підприємство з іноземними інвестиціями «ІЗМАЇЛ-ДУНАЙ-ЛОГІСТІК» був укладений договір послуг по відстою судна № 10/Д.

23.02.2015 р. відповідно до умов договору № 10/Д від 23.02.2015р. Сторонами було підписано акт постановки судна т/х «TEMIXRON 2» на відстій та фактично судно відповідача зайшло на територію (в акваторію) позивача.

За умовами вказаного договору № 10/Д від 23.02.2015р. позивач зобовязався надати послугу по відстою вказаного вище судна, а відповідач зобовязався своєчасно та в повному обсязі сплачувати Публічному акціонерному товариству «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі Філії «Вилківська ремонтно-експлуатаційна база флоту» кошти за надані послуги.

Згідно п. 2.1 договору № 10/Д від 23.02.2015р. плата за Послугу за одну добу складає 263,52 грн., крім цього договором передбачено відшкодування витрат за комунальні та інші платежі відповідно до виставлених рахунків.

Відповідно п 2.4 договору № 10/Д від 23.02.2015р. плата за Послугу, комунальні платежі та інші послуги відповідно до рахунків сплачується Замовником Виконавцю щомісячно, авансом, не пізніше 1 (першого) числа поточного місяця за поточний місяць шляхом перерахування відповідних сум на рахунок Виконавця.

Пунктом 9.3.4. договору № 10/Д від 23.02.2015р. на відповідача, покладений обовязок своєчасно і в повному обсязі сплачувати позивачу плату за надані послуги.

Як зазначає позивач, в порушення умов договору надання послуг по відстою судна № 10/Д від 23.02.2015 року відповідачем з моменту укладення договору з лютого 2015 року не здійснюється оплата наданих Публічним акціонерним товариством «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі Філії «Вилківська ремонтно-експлуатаційна база флоту» послуг та рахунків на оплату, у звязку з чим у відповідача виникла заборгованість в розмірі 95 794, 98 грн., а саме 74 049,16 грн. заборгованість за відстій судна; 21343,10 грн. заборгованість за спожиту електроенергію; 402,72 грн. заборгованість по збору сухого сміття.

Претензією № 22-07-4/1412 від 01.12.2015 р. позивач повідомив відповідача про можливість розірвання договору в односторонньому порядку та вимагав сплати суму заборгованості.

Враховуючи відсутність відповіді ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Підприємство з іноземними інвестиціями «ІЗМАЇЛ-ДУНАЙ-ЛОГІСТІК» на претензію № 22-07-4/1412 позивач зазначає, що в добровільному порядку відповідач відмовляється сплатити вказану суму заборгованості, тому порушене право позивача підлягає судовому захисту.

Відповідно до довідки щодо розрахунків від 11.02.2016р. яка підтверджується виписками з особового рахунку Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі Філії «Вилківська ремонтно-експлуатаційна база флоту» 10.12.2015р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Підприємство з іноземними інвестиціями «ІЗМАЇЛ-ДУНАЙ-ЛОГІСТІК» погасило заборгованість в розмірі 21 745,86 грн., 28.12.2015р. погасило заборгованість в розмірі 82 216,24грн., 09.02.2016р. погасило заборгованість в розмірі 8 169,12грн.

Таким чином, позивач враховуючи уточнення позовних вимог, просить господарський суд Одеської області стягнути з відповідача 13 841,15грн. пені за несвоєчасне виконання договірних зобовязань.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 626 ЦК України визначено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України) Відповідно до ст .629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами, а отже умови договору, укладеного між сторонами є юридично обов'язковими.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ст.ст. 202, 203, 205, 206 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

На підставі ст. 3 ЦК України, яка закріплює свободу договору, сторони мають право як врегулювати у договорі свої відносини, які не врегульовані цими актами, так і відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається у випадках і на умовах, встановлених договором.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати всій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня) яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною шостою статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Позивачем, у відповідності до вимог п. 10.2. договору № 10/Д від 23.02.2015р. нараховано пеню у розмірі 0,1% від суми боргу за кожний день прострочення, а саме 13 841,15грн. (з 16.03.2015р. по 01.12.2015р.)

Суд, перевіривши розрахунок Позивача щодо сплати Відповідачем пені за несвоєчасне виконання взятих на себе зобовязань звертає увагу, що даний розрахунок здійснений без врахування положень ч. 6 статті 232 ГК України а саме розрахований більше ніж за пів року.

Крім цього, Публічне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі Філії «Вилківська ремонтно-експлуатаційна база флоту» зазначає, що плата сплачується не пізніше 15 числа поточного місяця, коли відповідно до п 2.4 договору № 10/Д від 23.02.2015р. плата за Послугу, комунальні платежі та інші послуги відповідно до рахунків сплачується Замовником Виконавцю щомісячно, авансом, не пізніше 1 (першого) числа поточного місяця за поточний місяць шляхом перерахування відповідних сум на рахунок Виконавця. А також помилково включені до бази нарахування окрім основного боргу пеня за попередні рахунки, що не відповідає вимогам ст. 549-551 ЦК України та ст. 230 ГК України.

У звязку з чим судом зроблено власний перерахунок суми пені:

Період простроченняСума боргу Кількість днів простро-ченняРозмір договірної пені 0,1% Сума договірної пені (грн.)
з 02.03.15р.- 01.04.15р.1581,12 грн.1841581,12*0,1/100*184290,92608
з 02.04.15р.- 01.05.15р.12682,,27*0,1/100*1832320,85541
з 02.05.15р. 01.06.15р.7905,60+6057,60+8169,12+201,38= 22333,718422333,7*0,1/100*1844109,4008
з 02.06.15р. 01.07.15р.10772,35+201,38=10973,,73*0,1/100*1832008,19259
з 02.07.15р. 01.08.15р.За червень рахунки не виставлялись.
02.08.15 01.09.158169,12+7905,60=16074,,72*0,1/100*1221961,11584
02.09.15 01.10.158169,12918169,12*0,1/100*91 743,38992
02.10.15 01.11.157905,60617905,60*0,1/100*61482,2416
02.11.15 01.12.158169,12308169,12*0,1/100*30245,0736
02.12.157905,600
Отже, судом встановлено, що до стягнення з відповідача підлягає пеня у сумі 12161,19584 грн. = 12161,20 грн.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За при приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, як обґрунтовані, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.

Стосовно витрат по сплаті судового збору господарський суд зазначає наступне, враховуючи що позовну заяву було подано до канцелярії господарського суду Одеської області 23.12.2015р., а відповідно до матеріалів справи 10.12.2015р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Підприємство з іноземними інвестиціями «ІЗМАЇЛ-ДУНАЙ-ЛОГІСТІК» погасило заборгованість в розмірі 21 745,86 грн. тому на момент подачі позовної заяви ціна позову складала 86 210,32 грн. відповідно судовий збір складає 1293,16 витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача, згідно зі ст.ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44-49,50,75,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження по справі в частині стягнення основного боргу.

2. Позовні вимоги задовольнити частково.

3. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Підприємство з іноземними інвестиціями «Ізмаїл-Дунай-Логістік» (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Леніна, 2, приміщення 316, код за , р/р 1858 в ПАТ «ПУМБ» в м. Київ, МФО 334851) на користь Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі Філії «Вилківська ремонтно-експлуатаційна база флоту» пеню за прострочення виконання зобовязання у розмірі 12161,20 грн. витрати по сплаті судового збору у розмірі 1293,16 грн.

4. В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10-денного строку з моменту складання повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Одеським апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09 березня 2016 р.

Суддя О.Ю. Оборотова