ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"02" березня 2016 р.Справа № 921/132/16-г/14
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Суддя Руденко О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача 1 - ОСОБА_2, відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" про зобов'язання вчинити дії, встановив:

- порушення ст.56 ГПК України;

- порушення п.3 ст.57 ГПК України;

- порушення п.4 ст.57 ГПК України.

Порядок подання позову до господарського суду визначений розділом VIII Господарського процесуального кодексу України.

Згідно приписів п.3 ст.57 даного нормативного акту, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У свою чергу, порядок сплати та розміри ставок судового збору за подання позовних заяв до суду встановлено Законом України "Про судовий збір", у тому числі і за позовними вимогами немайнового характеру, тобто за вимоги, які не підлягають вартісній оцінці.

Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 даного Закону.

Так, у відповідності до вищеназваної статті, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру Законом встановлено ставку судового збору у розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

Водночас, слід зазначити, що згідно ст.6 коментованого нормативно-правового акту, у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

В той же час, як слідує із позовної заяви, заявник звернувся до господарського суду із немайновими вимогами, а саме: зобов'язання ТОВ "Домобудівник" скликати позачергові загальні збори; зобов'язання ТОВ "Домобудівник" здійснити реєстраційні дії стосовно внесення змін до статуту та визнання ОСОБА_2 таким, що припинив свою участь у ТОВ "Домобудівник", однак на підтвердження сплати судового збору, до позовних матеріалів долучено квитанцію №15198412 від 29.02.2016р. на суму 1378 грн., тобто про оплату лише однієї із вимог немайнового характеру.

Згідно приписів ч.1 ст. 56 та п.2 ч.1 ст. 57 ГПК України, на заявника покладено обов'язок надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення та долучити до позовної заяви докази на підтвердження такого відправлення.

Разом з тим, як слідує із позовних матеріалів, на підтвердження виконання вищеназваних приписів процесуального законодавства, ОСОБА_1 долучено описи вкладення до цінних листів про направлення копії позовної заяви відповідачам, датовані 28.02.2016р.

Водночас, текст позовної заяви складений та підписаний позивачем - 29.02.2016р., про що свідчить проставлена заявником дата та підпис останнього.

З огляду на наведене, надіслання позивачем копії позовної заяви відповідачам ідентичної тій, що подана до господарського суду Тернопільської області, не видається за можливе.

В той же час, фіскальні чеки, додані до позовної заяви, є розрахунковими документами, що підтверджують лише надання послуг поштового зв'язку, проте не можуть вважатися належними доказами в розумінні ст.56, 57 ГПК України.

Разом з тим, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається оплату вартості уступленої відповідачем 1 частки у статутному капіталі товариства, проте, в порушення вимог ст.57 ГПК України, доказів такої оплати останнім до позовних матеріалів не долучено.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідчених копіях.

Відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 р. N 55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Проте, долучені до позовної заяви копії документів, у передбаченому наведеними вище Вимогами порядку, заявником не посвідчені.

Відповідно до п.3.5. постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року №18 недодержання вимог статей 54,56 та п.2 і 3 ч.1 ст.57 ГПК України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені ст.63 ГПК України.

Згідно п.4,6 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі та не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Зважаючи на наведене, долучене до позовних матеріалів клопотання про забезпечення позову, підлягає поверненню заявнику разом із позовними матеріалами.

При цьому слід зазначити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Повернення сплаченого судового збору здійснюється судом за правилами, встановленими ст.7 Закону України "Про судовий збір".

На підставі викладеного, керуючись п.4,6 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву та додані до неї документи, у тому числі оригінали квитанцій №15198412 від 29.02.2016р. на суму 1378 грн. та №15198377 від 29.02.2016р. на суму 689 грн. (разом на 66 арк.) повернути заявнику - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 47707) - без розгляду.

2. Ухвалу направити заявнику - ОСОБА_1.

Суддя О.В. Руденко