ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2016 року Справа № 904/1764/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Березкіна О.В. ( доповідач)

суддів: Дармін М.О., Величко Н.Л.

при секретарі: Логвиненко І.Г.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність №б/н від 29.09.2015 р.;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність № 116 від 25.12.2015 р.

від третьої особи: представник не з»явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еверест", м. Київ

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 05 січня 2016 року

( за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Тьюб" про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20 травня 2014 року)

у справі № 904/1764/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еверест", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Тьюб", м. Нікополь, Дніпропетровська область

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Техноком", м. Запоріжжя

про стягнення заборгованості за договором поставки в сумі 5 936 604 грн. 73 коп.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05 січня 2016 року (суддя Назаренко Н.Г.) ( з урахуванням ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 25 січня 2016 року) заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Тьюб", м. Нікополь, Дніпропетровська область задоволено частково.

Суд розстрочив виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2014р. та постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.12.2015р. по справі 904/1764/14 щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Тьюб» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еверест" 5 551 268 грн. 22 коп. - основного боргу, 131 767 грн. 49 коп. - пені, 131 895 грн. 69 коп. - 3 % річних, 75 122 грн. 58 коп. - судового збору за подання позову в господарський суд Дніпропетровської області та 37 561 грн. 29 коп. - судового збору за перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами на 18 місяців згідно з наступним графіком:

- до 31.01.2016р. - 329 311,96 грн.;

- до 29.02.2016р. - 329 311,96 грн.;

- до 31.03.2016р. - 329 311,96 грн.;

- до 30.04.2016р. - 329 311,96 грн.;

- до 31.05.2016р. - 329 311,96 грн.;

- до 30.06.2016р. - 329 311,96 грн.;

- до 31.07.2016р. - 329 311,96 грн.;

- до 31.08.2016р. - 329 311,96 грн.;

- до 30.09.2016р. - 329 311,96 грн.;

- до 31.10.2016р. - 329 311,96 грн.;

- до 30.11.2016р. - 329 311,96 грн.;

- до 31.12.2016р. - 329 311,96 грн.;

- до 31.01.2017р. - 329 311,96 грн.;

- до 28.02.2017р. - 329 311,96 грн.;

- до 31.03.2017р. - 329 311,96 грн.;

- до 30.04.2017р. - 329 311,96 грн.;

- до 31.05.2017р. - 329 311,96 грн.;

- до 30.09.2017р. - 329 311,96 грн..

Не погодившись з ухвалою суду, позивач товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еверест", звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 05 січня 2016 року по справі № 904/1764/14.

В обґрунтування своєї скарги позивач посилається на те, що суд першої інстанції неповно зясував обставини справи, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи при неправильному застосуванні норм матеріального права.

Зокрема, апелянт посилається на те, що обставини, на які посилається заявник, не свідчать про неможливість виконання ним рішення господарського суду, а суд першої інстанції необґрунтовано взяв до уваги означені обставини, оскільки зменшення динаміки відвантаження продукції, не свідчить про спад виробництва та збитковість підприємства, а наявна дебіторська заборгованість не свідчить про те, що вона буде стягнута у подальшому і спрямована на погашення заборгованості.

Судом першої інстанції не було враховано фінансовий стан позивача, та можливі негативні наслідки щодо його господарської діяльності, а саме: заборгованість перед контрагентами; відсутність можливості розвитку підприємства та планування його діяльності на майбутнє, вірогідність утворення податкового боргу з податку на прибуток при наданні звітності до органів фіскальної служби за результатами 2015 року внаслідок відсутності коштів на розрахунковому рахунку.

Посилаючись на приписи ст.121 Господарського процесуального кодексу України, Постанову Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" скаржник вважає, що довідки про наявну кредиторську та дебіторську заборгованість підприємства не дають повної інформації про його фінансовий стан.

Крім того, апелянт вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, оскільки розглянув справу без участі позивача.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставою для скасування ухвали суду про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20 травня 2014 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25 лютого 2016 року апеляційна скарга була прийнята до розгляду, розгляд справи було призначено у судовому засіданні на 09 березня 2016 року.

09 березня 2016 року протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів призначено для розгляду справи № 904/1764/14 колегію суддів у складі : ОСОБА_4, (головуючий суддя доповідач); судді Дармін М.О., Величко Н.Л.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу господарського суду скасувати та відмовити у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.12.2015р. рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2014 року скасовано частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Тьюб» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еверест" 5 551 268 грн. 22 коп. - основного боргу, 131 767 грн. 49 коп. - пені, 131 895 грн. 69 коп. - 3 % річних, 75 122 грн. 58 коп. - судового збору за подання позову в господарський суд Дніпропетровської області та 37 561 грн. 29 коп. - судового збору за перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

21.12.2015р. від Товариства з обмеженою відповідальністю « ОСОБА_3 Тьюб», надійшла заява про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2014р. та постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.12.2015р. щодо стягнення на загальну суму 5 948 241,66 грн. строком на 5 років наступним чином: січень 2016 року - 48 241,66 грн.; з лютого 2016 року по грудень 2020 року включно - рівними частинами по 100 000,00 грн. кожного місяця.

04.01.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю « ОСОБА_3 Тьюб», надало до суду уточнення до заяви про розстрочку виконання рішення, в якому просить розстрочити виконання рішення суду щодо стягнення на загальну суму 5 927 615,27 грн. строком на 5 років наступним чином: січень 2016р. сума 27 615,27 грн.; з лютого 2016р. по грудень 2020р. включно рівними частинами по 100 000,00 грн. кожного місяця.( а.с.65-66; т.3).

Задовольняючи частково заяву Товариства з обмеженою відповідальністю « ОСОБА_3 Тьюб» і надаючи розстрочку виконання судового рішення на 18 місяців, господарський суд виходив з того, що виконання судового рішення відповідачем ускладнюється скрутним фінансовим станом останнього, негайне виконання рішення у справі призведе до збільшення кредиторської заборгованості, припинення господарської діяльності та може призвести до банкрутства боржника, що, в свою чергу, унеможливить виконання судового рішення у цій справі, тобто стягнення спірної суми.

При цьому, суд врахував наступні обставини, а саме, що 60% ринку збуту продукції підприємства знаходилося на території Російської Федерації; що обсяги виробництва труб знизилася протягом січня-червня 2015 року з 28 092 до 17 558 тон, тобто майже у два рази; що внаслідок бойових дій на сході України та дефіцит вугілля, в період 2014-2015 років державою були встановлені ліміти на споживання електроенергії, що призвело до майже зупинки підприємства та простою, внаслідок чого товариство вимушено було перейти на 4 денний робочий тиждень; що на складі ТОВ ЛУГАНСЬКИЙ КОМБІНАТ ВТОРМЕТ згідно договору на поставку лома №259/158-1-0 від 15.04.2013 року залишилось 12 281,92 тн. металолому на загальну вартість 94 717 750,11 грн., сплачених ТОВ ОСОБА_3 Тьюб як передплата ТОВ МЗ ДНІПРОСТАЛЬ за трубну заготовку, які ТОВ МЗ ДНІПРОСТАЛЬ сплатило ТОВ ЛУГАНСЬКИЙ КОМБІНАТ ВТОРМЕТ за металобрухт, необхідний для виготовлення трубної заготовки. Дану суму заборгованості товариству також повернуто не було з причин того, що внаслідок воєнних дій дане підприємство було зруйноване; що станом на 01.11.2015 року дебіторська заборгованість перед підприємством складає 1 053 179 тис. грн..; що підприємство звернулось до Міжнародного комерційного Арбітражного суду з позовами про повернення грошових коштів в розмірі 84 434 375,00 млн. доларів США.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, а також необхідно враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Як вбачається з довідки про динаміку відвантаження продукції ТОВ « ОСОБА_3 Тьюб», обсяги виробництва на підприємстві труб знизилася протягом січня-червня 2015 року з 28 092 до 17 558 тон, тобто майже у два рази. Динаміка зменшення обсягів виробництва зберігається і до теперішнього часу.

Відповідно довідки підприємства, дебіторська заборгованість станом на 1.11.2015 року складає 1 053 179, 0 тис. грн.., кредиторська заборгованість 445 627,9 тис. грн.

Збитки підприємства за третій квартал 2015 року складають 103 590,8 тис. грн.., у тому числі: збитки від операційної діяльності 27 376, 4 тис. грн.., та збитки від не операційної діяльності 76 214, 4 тис. грн.

Відповідно довідок управління по фінансам, економіці та інформаційним технологіям кредитна заборгованість підприємства складає 56 221 042,23 USD, прострочена заборгованість з процентів складає 4 936 526,97 USD.

Для запобігання ліквідації потужностей товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Тьюб» вимушено було почати реорганізацію, в результаті якої трубний цех № 6 об'єднали з трубопрокатним цехом № 7, переведено працівників на неповний робочий час та здійснено скорочення штату( л.с. 40-45)

Крім того, як вбачається з листування, на складі ТОВ «ЛУГАНСЬКИЙ КОМБІНАТ ВТОРМЕТ» згідно договору на поставку лома №259/158-1-0 від 15.04.2013 року залишилось 12 281,92 тн. металолому на загальну вартість 94 717 750,11 грн., сплачених ТОВ «ОСОБА_3 Тьюб» як передплата ТОВ «МЗ «ДНІПРОСТАЛЬ» за трубну заготовку, які ТОВ «МЗ «ДНІПРОСТАЛЬ» сплатило ТОВ «ЛУГАНСЬКИЙ КОМБІНАТ ВТОРМЕТ» за металобрухт, необхідний для виготовлення трубної заготовки. Дану суму заборгованості товариству також повернуто не було з причин того, що внаслідок воєнних дій дане підприємство було зруйноване (Лист б/н від 22.09.2014р.), підприємства які знаходяться на не окупованій території України, не мають змоги звертатись з позовами про стягнення заборгованості до підприємств, зареєстрованих на території проведення АТО, через відсутність там працюючої судової та виконавчої систем, на відміну від підприємств, розташованих у зоні АТО, які можуть подавати позови та отримувати належні їм кошти. Через таку нерівність у відносинах, товариство змушено списувати борги підприємств з зони АТО та відповідно нести збитки.

З огляду на вищезазначене, доводи відповідача про те, що падіння попиту в Україні та введення мита в країнах Митного Союзу, фактично зупинило видобування нафти та газу, зупинило багато інфраструктурних проектів, внаслідок чого попит на ринку трубної продукції знизився до мінімуму, що призвело до скрутного економічного стану на підприємстві, є обґрунтованими та підтвердженими відповідними доказами, які не були спростовані позивачем.

Положеннями ст.ст. 33, 34 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Вказані докази повинні містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини.

Колегія суддів вважає обґрунтованими та обєктивними висновки суду першої інстанції, який, надавши правову оцінку вказаним відповідачем обставинам та наданим на їх підтвердження доказам, врахувавши баланс інтересів сторін, як позивача, так і відповідача, встановив, що строк відстрочення виконання рішення суду на 5 років є значно великим, дійшов обґрунтованих висновків про наявність підстав для надання відповідачу розстрочки виконання рішення суду відповідно до ст. 121 ГПК України строком на 18 місяців, який є розумним та враховує майновий стан сторін.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, на виконання ухвали суду про розстрочку виконання рішення суду, відповідачем здійснено два платежі згідно встановленого судом графіку, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями і свідчить про обґрунтованість прийнятого судом рішення щодо розстрочки.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не врахував інтереси позивача, є безпідставними, оскільки судом надана оцінка всім доводам сторін, та враховуючи баланс інтересів сторін в даній справі, заява відповідача повністю не задоволена, а виконання судового рішення частинами надасть змогу підприємству, яке є містоутворюючим підприємством, запобігти банкрутства і зберегти робочі місця.

Доказів свого скрутного матеріального становища, позивач суду не надав.

Доводи апелянта про порушення судом норм процесуального права в частині розгляду справи без участі позивача, є неспроможними з огляду на наступне.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини 1 статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду була направлена сторонам, проте поштове відправлення на адресу позивача та третьої особи з ухвалою суду від 30.12.2015р., не було повернуто за зворотною адресою, не повернулося також і поштове повідомлення про його отримання сторонами.

Як роз'яснено в пункті 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що господарським судом дана правильна юридична оцінка обставинам справи, тому висновки є законними, обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, нормам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, оскільки спростовуються вищевикладеним та відхиляються з огляду на те, що вони зводяться до переоцінки доказів, зроблених судом першої інстанції.

Керуючись ст.ст.49, 99, 103-106, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еверест" - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 05 січня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 11.03.2016 року.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя Н.Л.Величко

Суддя М.О.Дармін