ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" березня 2016 р.Справа № 924/181/16

Суддя Музика М.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Хмельницької міської ради

до приватного підприємства "Ультрасервіс", м. Хмельницький

про знесення самочинно побудованого незавершеного будівництва бази відпочинку із поліпшеними апартаментами та кімнатами гуртожиткового типу по вул. Нижній Береговій, 2/4Б у м. Хмельницькому за рахунок приватного підприємства "Ультрасервіс",

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 - згідно довіреності №02-15-1683 від 27.11.2015 року

відповідача: ОСОБА_2 - згідно довіреності від 31.12.2015 року

за участю прокурора відділу прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ухвалою господарського суду Хмельницької області від 25.02.2016 року порушено провадження у справі за позовом Хмельницької міської ради до приватного підприємства "Ультрасервіс", м. Хмельницький про знесення самочинно побудованого незавершеного будівництва бази відпочинку із поліпшеними апартаментами та кімнатами гуртожиткового типу по вул. Нижній Береговій, 2/4Б у м. Хмельницькому за рахунок приватного підприємства "Ультрасервіс". Розгляд справи призначено на 09.03.2016 року. Одночасно із розглядом справи призначено до розгляду в судовому засіданні подану Хмельницькою міською радою заяву про вжиття заходів забезпечення позову №02-15-291 від 22.02.2016 року, у якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони проведення ПП "Ультрасервіс" будівельних робіт по вул. Нижній Береговій, 2/4Б. Заява обґрунтована обставинами справи та тим, що ПП "Ультрасервіс" може продовжувати роботи по будівництву з порушенням законодавства, в тому числі, щодо цільового використання земель, що завдасть шкоди правам та інтересам територіальної громади міста Хмельницького в особі Хмельницької міської ради та ускладнить в подальшому виконання рішення суду.

Представник позивача у судовому засіданні 09.03.2016 року подану заяву про забезпечення позову підтримала з підстав, викладених в ній, наголосила на порушенні прав та законних інтересів територіальної громади незаконним будівництвом.

Прокурор також просить суд заяву Хмельницької міської ради про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити, звертає увагу суду на можливе порушення прав інвесторів будівництва за умови його продовження.

Повноважний представник відповідача під час судового розгляду заяви 09.03.2016 року та у наданих запереченнях стосовно заяви про вжиття заходів забезпечення позову від 09.03.2016 року проти вжиття заходів забезпечення позову заперечує. В обґрунтування заперечень посилається на ст. 66 ГПК України, Постанову Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 року №16, положення Інформаційного листа "Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів" №01-8/251 від 20.04.2007 року, вказуючи, що Хмельницькою міською радою не наведено жодного аргументу, яким чином невжиття заходів забезпечення позову зможе утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Суд, розглянувши матеріали справи №924/181/16, заяву про вжиття заходів забезпечення позову від 22.02.2016 року, заслухавши пояснення представників сторін, приходить до висновків про безпідставність поданої заяви про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони проведення ПП "Ультрасервіс" будівельних робіт по вул. Нижній Береговій, 2/4 Б з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Таким чином, інститут забезпечення позову в господарському процесі є засобом, що гарантує виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. При цьому обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти. Помилковими слід визнавати ухвали, якими боржникам забороняється користуватись їх майном, якщо через особливості цього майна користування ним не тягне знищення або зменшення його цінності. Якщо з урахуванням особливостей майна користування ним не тягне за собою його знищення або зменшення його цінності, то для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві користуватися таким майном підстави, як правило, відсутні (п. 9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову").

У відповідності до роз'яснень п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Проте, Хмельницькою міською радою не наведено жодного доказу, яким чином обраний захід забезпечення позову у формі заборони проведення ПП "Ультрасервіс" будівельних робіт по вул. Нижній Береговій, 2/4Б забезпечить виконання потенційного рішення у даній справі, а невжиття таких заходів, відповідно, утруднить або зробить неможливим реалізацію судового рішення. Так, заявником не надано доказів вчинення відповідачем дій по будівництву об'єкта, не конкретизовано, у відповідності до вимог п. 9 вищенаведеної Постанови Пленуму ВГС України, які саме дії повинні бути заборонені. При цьому, судом також приймається до уваги, що заборона будівництва по вул. Нижній береговій, 2/4Б може призвести до зменшення вартості такого майна.

Згідно частини 1 статті 32 ГПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі зазначеного вище, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви Хмельницької міської ради №02-15-291 від 22.02.2016 року про вжиття заходів забезпечення позову з мотивів її необґрунтованості та безпідставності.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви Хмельницької міської ради №02-15-291 від 22.02.2016 року про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Суддя М.В. Музика