ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.03.16р. Справа № 904/759/16

За позовом Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС-ВОЯЖ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 11 833,29 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 29/01 від 04.01.16р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС-ВОЯЖ" (далі - відповідач) про стягнення 11 395,73 грн. заборгованості, з якої: 7047,21 грн. основний борг, 1346,56 грн. інфляційних витрат, 161,47 грн. 3 % річних, 2422,18 грн. пені, 418,31 грн. 7 % штрафу та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 890 купівлі-продажу теплової енергії від 13.12.2013 року в частині своєчасної та повної оплати теплової енергії у період з січня 2014 року по грудень 2015 року.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.02.2016 р. по справі № 904/759/16 порушено провадження і розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 01.03.2016 р.

Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, просив суд її задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, доказом чого є поштове повідомлення (судова повістка) про вручення ухвали господарського суду Дніпропетровської області (а.с. 34).

За таких обставин, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Згідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 01.03.2016 року оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2013 року між Державним підприємством "Криворізька теплоцентраль" (Теплопостачальна організація - Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС-ВОЯЖ" (Споживач - Покупець) укладений Договір № 890 купівлі-продажу теплової енергії (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого Теплопостачальна організація Продавець бере на себе зобов'язання постачати Споживачеві Покупцю теплову енергію в потрібних йому обсягах, а Споживач Покупець зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Сторони зобов'язуються керуватись цим договором, чинним законодавством України та наступними правовими нормативно-технічними документами: Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про теплопостачання", "Правилами технічної експлуатації електричних станцій і мереж" ГКД 34-20.507-2003, "Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж" № 71 від 14.02.2007, "Правилами користування тепловою енергією", затвердженими постановою КМУ №1198 від 03.10.1997 року, Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 року (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору теплова енергія постачається Споживачу-Покупцю в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору в гарячій воді на такі потреби: опалення та вентиляцію в період опалювального періоду; гаряче водопостачання протягом року.

Цей договір набуває чинності з моменту фактичного надання послуг з теплопостачання та діє до 31.12.2014 року. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення дії договору не буде письмово заявлено однією із сторін (п.п. 10.1., 10.3. Договору).

Облік обсягу споживання теплової енергії і параметрів теплоносія проводиться за комерційними приладами обліку на межі балансової належності теплових мереж Теплопостачальної організації Продавця та Споживача Покупця або за домовленістю сторін в іншому місці ( п. 5.2. Договору).

На виконання умов Договору сторони підписали акти здачі-прийняття робіт (надання послуг): № 332 від 31.01.2014 р. на суму 938,35 грн., № 1992 від 28.02.2014 р. на суму 764,88 грн., № 3429 від 31.03.2014 р. на суму 394,27 грн., № 2117 від 28.02.2015 р. на суму 1281,36 грн., № 2674 від 31.03.2015 р. на суму 1489,90 грн., № 4290 від 30.04.2015 р. на суму 440,05 грн., № 5423 від 31.10.2015 р. на суму 437,56 грн., № 6333 від 30.11.2015 р. на суму 1070,40 грн., № 7829 від 31.12.2015 р. на суму 1508,29 грн., а всього за вказаний період на суму 8325,06 грн. (а.с. 9-17).

Відповідно до п. 6.2. Договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Оплата за теплову енергію здійснюється Споживачем Покупцем виключно грошовими коштами відповідно до встановлених тарифів шляхом 30% попередньої оплати вартості планових обсягів споживання теплової енергії за 5 днів до початку здійснення споживання. Решта 70% вартості планових обсягів споживання теплової енергії сплачується Споживачем Покупцем протягом місяця споживання теплової енергії. Кошти, які надійшли від Покупця, будуть зараховані як передплата за умови відсутності заборгованості за цим Договором. Остаточний розрахунок за фактично спожиту теплову енергію здійснюється до 20-го числа місяця наступного за місяцем споживання теплової енергії. (п. 6.3. Договору).

Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль" зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС-ВОЯЖ" здійснило часткову оплату теплової енергії, у звязку з чим залишок заборгованість за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року складає 7047,21 грн.

Причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем умов договору № 890 купівлі-продажу теплової енергії від 13.12.2013 року в частині своєчасної та повної оплати послуг теплопостачання у період з 01.01.2014 р. по 31.12.2015 року.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Позовні вимоги позивача стосуються стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання за договором № 890 купівлі-продажу теплової енергії від 13.12.2013 року за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2015 року у сумі 7047,21 грн.

З огляду на приписи п. 6.2. Договору строк оплати наданих послуг за спірний період (з 01.01.2014 р. по 31.12.2015 року) є таким, що настав.

Згідно з частиною 1 статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 7.3. Договору за порушення строків оплати Споживачем-Покупцем за отриману теплову енергію стягується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної суми. Період, за який нараховуються штрафні санкції, становить три роки. Строк позовної давності, щодо стягнення штрафних санкцій, встановлено у три роки.

На підставі п. 7.3. Договору, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 2422,18 грн. (за період з 21.02.2014 р. по 21.01.2016 р.) та 7 % штрафу у розмірі 418,31 грн. (за період з 21.02.2014 р. по 21.12.2015 р.) Перевіривши розрахунки пені та 7 % штрафу, суд вважає їх правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, повинен сплатити за час прострочення суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми.

Позивачем здійснено нарахування на суму основного боргу за період з 21.02.2014 р. по 21.01.2016 р. суму 3% річних від простроченої суми у розмірі 161,47 грн. та суму 1346,56 грн. інфляційних втрат (за період з березня 2014 р. по грудень 2015 р.)

Перевіривши розрахунки 3% річних та індексу інфляції, суд вважає їх вірними та таким, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у сумі 7047,21 грн. основний борг, 1346,56 грн. інфляційних витрат, 161,47 грн. 3 % річних, 2422,18 грн. пені, 418,31 грн. 7 % штрафу та витрат по сплаті судового збору.

Судовий збір у справі покладається на відповідача, згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву про зменшення позовних вимог задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС-ВОЯЖ" (50042, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Тухачевського, 18; ) на користь Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1; ) 7047,21 грн. (сім тисяч сорок сім грн. 21 коп.) основного боргу, 161,47 грн. (сто шістдесят одна грн. 47 коп.) 3 % річних, 2422,18 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 18 коп.) пені, 1346,56 грн. (одна тисяча триста сорок шість грн. 56 коп.) інфляційних втрат, 418,31 грн. (чотириста вісімнадцять грн. 31 коп.) 7 % штрафу, 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя І.А. Рудовська

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК

України 01 березня 2016 р.