ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2016 р.Справа № 916/1407/15-г

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім Левада

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Фарингейт Сервіс

про стягнення 112167,05грн.

Суддя: Малярчук І.А.

Представники сторін

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 25.01.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 02.09.2015р.; ОСОБА_3, довіреність від 08.02.2016р.

В судовому засіданні 10.03.2016р. приймали участь:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 25.01.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 02.09.2015р.

Суть спору: про стягнення з ТОВ „Фарингейт Сервіс на користь ТОВ „Торговий дім Левада 112167грн. вартості непоставленого товару.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 10.06.2015р. (суддя Д'яченкоТ.Г.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 29.07.2015 у справі №916/1407/15-г, у позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.12.2015р. судові рішення попередніх інстанцій скасовано, справу передано на розгляд до місцевого господарського суду.

Справа №916/1407/15-г надійшла до Господарського суду Одеської області 25.12.2015р. та зареєстрована за №2947/15, за результатами автоматизованого розподілу справ розподілена на суддю Малярчук І.А., з огляду на що ухвалою визначеної судді від 28.12.2015р. справу прийнято до провадження.

Позивач позовні вимоги підтримує, подав письмові пояснення до позовної заяви від 06.05.2015р. за вх.№11583/15, від 12.05.2015р. за вх.№11890/15, заперечення на відзив відповідача від 08.06.2015р. за вх.№14657/15, пояснення щодо обґрунтування позову від 09.02.2016р. за вх.№3083/16, в їх обґрунтування зазначає, що 26.06.2013р. та 04.09.2014р. сплатив на користь відповідача 112167,05грн., за усним договором купівлі-продажу, за поставку обладнання, яке фактично поставлено відповідачем не було, у звязку з чим позивач відмовляється від договору, укладеного в усній формі, та вимагає від відповідача повернення сплачених ним коштів.

Відповідач проти позову заперечує, подав відзив на позов від 04.06.2015р. за вх.№14360/15, де, підтверджуючи укладення між сторонами договору в усній формі, вказує, що сторонами погоджено поставку товару вартістю 45937,08грн., та відповідачем здійснено таку поставку, а позивачем її оплачено платіжним дорученням № 634 від 26.06.2013р. Однак, у звязку з несумісністю з проектуємою системою за видатковою накладною №128 від 20.06.2013р. такий агрегат було повернуто відповідачу, а оплату у розмірі 45937,08грн. сторонами погоджено вважати авансом за агрегат іншої комплектації, що підтверджується копією листа ТОВ "Торговий Дім „Левада". При цьому, вартість нового агрегату компресору frascold Z30126Y з комплектуючими становила 112167,05 грн., тобто, на 66229,97грн. більше раніше оплаченого позивачем обладнання. Як вказує відповідач, агрегат компресор frascold Z30126Y з комплектуючими 30.09.2013р. було поставлено на підставі договорів із третіми особами та встановлено на обєкті позивача за адресою: м. Одеса, вул.Середня, 36. Решту платежу у сумі 66229,97грн. позивач здійснив 04.09.2014р. В подальшому між сторонами було досягнуто згоди щодо зарахування сплачених позивачем коштів за поставку агрегату frascold Z30126Y з комплектуючими на загальну суму 112167,05грн. в рахунок оплати виконання відповідачем будівельних робіт в камері заморозки, а саме бетонування підлоги, в підтвердження такої позиції відповідач також послався на рішення суду від 05.05.2015р. у справі №916/5053/14.

Клопотання відповідача від 27.01.2016р. за вх.№1836/16 про відкладення розгляду справи було судом задоволено.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, заслухавши пояснення представників сторін та їх правові позиції, суд встановив наступне:

13.05.2013р. відповідачем було виписано рахунок №101 на суму 45937,08грн. на оплату товару Агрегат АКК50S 1556 Y, який не містить вказання про підставу його виставлення.

На підтвердження позовних вимог позивач подав до справи платіжне доручення №634 від 26.06.2013р., із якого вбачається, що ТОВ „ТД „Левада було сплачено на користь ТОВ „Фарингейт Сервіс 45937,08грн. із призначенням платежу „агрегат согл. сч 101 от 13.05.13 в т.ч. НДС 20% - 7656,18грн..

Також платіжним дорученням №785 від 04.09.2014р. позивач сплатив на користь відповідача 66229,97грн. із призначенням платежу „агрегат согл. акта сверки от 01.01.14 в т.ч. ПДВ 20% 11038,33грн.. При цьому, акта звірки від 01.01.2014р. до справи сторонами не подано, а подані позивачем акти взаємних розрахунків за 2013р., 2014р., 2015р. сторонами не підписані, тому не можуть свідчить про будь-які обставини.

Крім того, на підтвердження проведення оплати позивачем надано виписки по рахункам в ПАТ „Кредобанк за 04.09.2014р., за 26.06.2013р.

Відповідачем проведення операцій купівлі-продажу за платіжними дорученнями №634 від 26.06.2013р., №785 від 04.09.2014р. були відображені у податкових накладних від 04.09.2014р., від 20.06.2013р., які зареєстровані в електронному вигляді податковим органом за номерами №№, НОМЕР_1.

Згідно листа ТОВ „ТД „Левада, на якому відсутня дата та номер, адресованого ТОВ „Фарингейт сервіс позивач просив відповідача прийняти назад на склад товар за видатковою накладною №128 від 20.06.2013р. у звязку з невідповідністю з проектуючою системою. А також зазначив, що оплачені грошові кошти по рахунку №101 від 13.05.2013р. в сумі 45937,08грн., вважати авансом за агрегат в іншій комплектації.

На підтвердження факту замовлення у третіх осіб, на підставі укладених із ними договорів, та постачання за адресою: м. Одеса, вул.Середня, 36, агрегату відповідач подав у копіях до справи: договір постачання №01 від 30.04.2013р., укладений із ТОВ „Ледовіт, специфікацію №1 від 30.04.2013р. до нього; договір на виконання робіт з монтажу від 06.05.2013р., укладений із ФОП ОСОБА_4, додаткову угоду від 31.07.2013р. та акт здачі-приймання виконаних робіт від 30.09.2013р. до нього; договір поставки від 27.06.2013р., укладений із ТОВ „ДП СВ АЛЬТЕРА ОДЕСА, а також до нього специфікацію №1 від 27.06.2013р., рахунки на оплату №1689 від 10.07.2013р., №1556 від 27.06.2013р., видаткові накладні №1136 від 02.08.2013р., №901 від 03.07.2013р., податкові накладні від 31.07.2013р., від 03.07.2013р.; договір постачання від 02.07.2013р., укладений із ТОВ „Ледовіт, специфікацію №1 від 02.07.2013р., рахунок на оплату №1444 від 29.07.2013р., видаткову накладну №877 від 30.07.2013р., податкову накладну від 30.07.2013р. до нього; договір перевезення вантажів №10580 від 03.09.2012р., укладений із ТОВ „Транспортна компанія „САТ та до нього ТТН від 31.07.2013р., від 24.07.2013р., доручення від 05.01.2013р., рахунок на оплату №1402 від 24.07.2013р., видаткову накладну №850 від 24.07.2013р., податкову накладну від 24.07.2013р.; договір поставки №060009 від 28.06.2013р., укладений із ТОВ фірма „АРЕХ, та до нього специфікацію №1 від 28.06.2013р., рахунки-фактури №Ар-07/2512 від 01.07.2013р., №Ар-07/3740 від 11.07.2013р., накладні №Ар-07/0051 від 01.07.2013р., №Ар-07/1878 від 22.07.2013р., податкові накладні від 01.07.2013р., від 22.07.2013р., ТТН від 22.07.2013р., ТТН від 22.07.2013р.

13.05.2015р. позивачем надіслано відповідачу вимогу про повернення коштів в сумі 112167,05грн.

В підтвердження виконання зобовязань по оплаті обладнання та робіт з його монтажу за договором №02 від 04.04.2013р., укладеним між ТОВ „Торговий дім Левада та ТОВ „Фарингейт сервіс, позивач подав до матеріалів справи платіжні доручення на загальну суму 873237,53грн. Однак, з врахуванням того, що сторони спору вказують на укладення між ними саме усного договору поставки, рахунок №101 від 13.05.2013р., платіжні доручення №634 від 26.06.2013р., №785 від 04.09.2014р. не містять посилань на договір №02 від 04.04.2013р., отже, відсутні підстави повязувати правовідносини сторін, що виникли із названих рахунка та платіжних доручень із договором №02 від 04.04.2013р.

Вказуючи про те, що позивачем за платіжними дорученнями №№785, 634 грошові кошти в сумі 112167,05грн. були сплачені саме за будівельні роботи в якості бетонування підлоги в камері заморозки, відповідач наводить рішення суду від 05.05.2015р. у справі №916/5053/14.

Так, у рішенні суду від 05.05.2015р. у справі №916/5053/14 за позовом ТОВ „Торговий дім Левада до ТОВ „Фарингейт сервіс про зобовязання надати первинні документи вказано, що „...Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Левада" було сплачено відповідачу грошову суму у розмірі 112167,05грн. за будівельні роботи в камері заморозки, а саме - бетонування підлоги (що підтверджується платіжними дорученнями №634 від 26.06.2013р. на суму 45937,08грн., №785 від 04.09.2014р. на суму 66229,97грн.)....

Однак, у постанові від 08.12.2015р. у справі №916/1407/15-г Вищий господарський суд України зазначив наступне: „...Висновок судів про те, що відбулось зарахування грошових коштів, сплачених ТОВ "Торговий дім Левада" в сумі 112167,05грн. платіжним дорученням №634 від 26.06.2013р. на суму 45937,08грн. з призначенням платежу за агрегат на підставі рахунку №101 від 13.05.2013р. та платіжним дорученням №785 від 04.09.2014р. на суму 66229,97 грн. з призначенням платежу - за агрегат на підставі акта звірки від 01.01.2014р., в рахунок оплати виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Фарингейт Сервіс" виконання будівельних робіт в камері заморозки бетонування підлоги, не ґрунтується на матеріалах справи, оскільки в рішенні Господарського суду Одеської області від 05.05.2015р. у справі № 916/5053/14 не встановлено факт зарахування зустрічних однорідних вимог відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України....

Крім того, у постанові від 08.12.2015р. у справі №916/1407/15-г суд касаційної інстанції вказав на необхідність при новому розгляді справи встановити чи укладався договір між ТОВ „Торговий дім Левада та ТОВ „Фарингейт сервіс щодо поставки обладнання, який саме товар, в якому асортименті та за якими цінами відповідач зобовязаний був поставити позивачу; чи повернуто ТОВ „Фарингейт сервіс кошти в розмірі 112167,05грн. ТОВ "Торговий дім Левада". З огляду на наведене, суд, розглядаючи дану справу, витребував у сторін пояснення, докази на виконання вказівок Вищого господарського суду України, наведених у постанові від 08.12.2015р. та зробив відповідні висновки з цього приводу, викладені нижче в даному рішенні.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, подані сторонами докази та викладені ними правові позиції, суд вважає заявлені ТОВ „Торговий дім Левада позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 112167грн. вартості непоставленого товару. правомірними, такими, що відповідають дійсним обставинам справи, з огляду на наступні положення законодавства.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного Кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 1 ст.691 Цивільного Кодексу України визначено, що покупець зобовязаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами (п.п.1, 2, 3 ст.692 Цивільного Кодексу України).

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Таким чином, є неспроможним твердження ТОВ „Фарингейт сервіс про те, що суму 112167,05грн. було зараховано в рахунок оплати будівельних робіт в камері заморозки, з огляду на позицію ВГСУ, викладену у постанові від 08.12.2015р. оскільки висновок судів про те, що відбулось зарахування грошових коштів, сплачених ТОВ "Торговий дім Левада" в сумі 112167,05 грн. платіжним дорученням №634 від 26.06.2013р. на суму 45937,08грн. з призначенням платежу за агрегат на підставі рахунку №101 від 13.05.2013 та платіжним дорученням №785 від 04.09.2014р. на суму 66229,97грн. з призначенням платежу - за агрегат на підставі акта звірки від 01.01.2014р., в рахунок оплати виконання ТОВ "Фарингейт Сервіс" виконання будівельних робіт в камері заморозки бетонування підлоги, не ґрунтується на матеріалах справи, так як в рішенні Господарського суду Одеської області від 05.05.2015р. у справі №916/5053/14 не встановлено факт зарахування зустрічних однорідних вимог відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України.

Дослідивши подані сторонами докази, суд встановив, що між сторонами мало місце укладення договору поставки у спрощений спосіб, підтвердженням чого слугують рахунок №101 від 13.05.2013р. на суму 45937,08грн., платіжне доручення №634 від 26.06.2013р., які виражають волю сторін в укладенні правочину шляхом виставлення рахунку постачальником та оплатою цього рахунку покупцем. Крім того, воля постачальника на укладення усного договору поставки підтверджується фактом відображення предмету поставки, який вказаний також і в рахунку, у податковій накладній від 20.06.2013р., та на наміри відповідача вказують досліджені вище договори поставки, які ТОВ „Фаригейт сервіс укладало із третіми особами та за якими йому постачались агрегати.

Листом, на якому відсутня дата та номер, адресованим ТОВ „Фарингейт сервіс, ТОВ „ТД „Левада просило відповідача прийняти назад на склад товар за видатковою накладною №128 від 20.06.2013р., у звязку з невідповідністю з проектуючою системою, та запропонувало оплачені грошові кошти по рахунку №101 від 13.05.2013р. в сумі 45937,08грн., вважати авансом за агрегат в іншій комплектації. Представники сторін у судових засіданнях підтверджували, що мала місце поставка відповідачем позивачу агрегату, що обумовлений рахунком №101 та платіжним дорученням №634 від 26.06.2013р., але він був повернутий позивачем відповідачу у звязку з невідповідністю з проектуючою системою. При цьому, будь-яких інших доказів, що підтверджують факт поставки покупцю та повернення постачальнику агрегату АКК50S 1556 Y, сторони до справи не подали, у звязку з чим суд, виходячи із свідчення сторін про те, що такі обставини мали місце, вважає, що сторони дійшли взаємної згоди про припинення правовідносин з купівлі агрегату АКК50S 1556 Y шляхом його повернення позивачем відповідачу.

04.09.2014р. відповідач, виписує позивачу податкову накладну, на оплату ПДВ за поставку компресору frascold Z30126Y та комплектуючих, яка звісно не підтверджує факт здійснення господарської операції так як не є первинною документацією поставки товару, але опосередковано вказує на намір відповідача поставити позивачу означений компресор та комплектуючі на загальну суму 66229,97грн., а платіжне доручення №785 від 04.09.2014р., яким позивач оплатив повністю вартість агрегату, вказує на реалізацію ним наміру придбати цей агрегат.

Між тим, в матеріалах справи наявні тільки докази поставки агрегатів АКК50S 1556Y, frascold Z30126Y від третіх осіб на користь ТОВ „Фарингейт сервіс, однак, відсутні докази поставки цих агрегатів від ТОВ „Фарингейт сервіс до ТОВ „Торговий дім Левада.

Звідси, суд встановив, що мало місце укладення у спрощений спосіб між позивачем та відповідачем договорів поставки агрегату АКК50S 1556 Y у кількості одна шт. вартістю 45937,08грн., агрегату frascold Z30126Y та комплектуючих у кількості 1 шт. загальною вартістю 66229,97грн. При цьому, позивачем було сплачено відповідачу вартість обох агрегатів, що складає суму 112167,05грн., які ТОВ „Фарингейт сервіс не було повернуто ТОВ „Торговий дім Левада.

Отже, позивач за умови оплати поставки товарів за договорами поставки, укладеними у спрощений спосіб, однак, за відсутності фактичних доказів поставки відповідачем йому товару, має право відмовитись від договорів та вимагати повернення йому відповідачем коштів в сумі 112167,05грн., з огляду на що позовні вимоги про стягнення з відповідача вказаної суми є правомірними та обґрунтованими, позаяк, підлягають судом задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, та те, що позовні вимоги ТОВ „Торговий дім Левада є доведеними та обґрунтованими, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 112167грн. вартості непоставленого товару.

Позивачу за рахунок відповідача згідно ст.49 ГПК України відшкодовується судовий збір в сумі 2243,34грн.

Керуючись ст.ст.49, 82- 85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов позивача повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Фарингейт Сервіс (65000, АДРЕСА_1, код 37871946) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Левада (68000, Одеська область, м.Іллічівськ, вул. 1 Травня,3, код 34055728) 112167 (сто дванадцять тисяч сто шістдесят сім) грн. 05коп. вартості непоставленого товару, 2243 (дві тисячі двісті сорок три) грн. 34коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.85 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Наказ видати у відповідності до ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення складено 12 березня 2016 р.

Суддя І.А. Малярчук