РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2016Справа №910/30855/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕАЛ-КОНТАКТ»

до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк»

про стягнення 940 822,01 грн.

Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Франюк О.В. - дов. №б/н від 25.09.2015 р.

від відповідача: Цурка Н.О. - дов. №04 від 11.01.2016 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕАЛ-КОНТАКТ» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про стягнення заборгованості за договором №ДС679 від 19.04.2014 р. в сумі 940 822,01 грн., з яких: 18 811, 21 грн. - штраф за прострочення по відшкодуванню вартості сервісного обслуговування за серпень 2015 р., 185,54 грн. - 3% річних за прострочення сплати вартості сервісного обслуговування за серпень 2015 р., 71 400,69 грн. - неустойка за прострочення зобов'язання з поповнення суми гарантійного платежу, 2142,02 грн. - 3% річних, нарахованих за прострочення з поповнення суми гарантійного платежу, 258 053,50 грн. - орендна плата за вересень 2015 р., 27 374,88 грн. - пеня за прострочення зобов'язання по сплаті орендної плати за вересень 2015 р., 1866,47 грн. - 3% річних, нарахованих за прострочення сплати орендної плати за вересень 2015 р., 80134,74 грн. - плата по відшкодуванню вартості сервісного обслуговування за вересень 2015 р., 16026,95 грн. - штраф за прострочення зобов'язання по відшкодуванню вартості обслуговування за вересень 2015 р., 414,94 грн. - 3% річних, нарахованих за прострочення зобов'язання по відшкодуванню вартості сервісного обслуговування за вересень 2015р., 262 220,53 грн. - орендна плата за жовтень 2015 р., 18 333,88 грн. - пеня за прострочення зобов'язання по сплаті орендної плати за жовтень 2015 р., 1250,04 грн. - 3% річних за прострочення зобов'язання по сплаті орендної плати за жовтень 2015 р., 80 299,75 грн. - плата по відшкодуванню вартості сервісного обслуговування за жовтень 2015 р., 16059,95 грн. - штраф за прострочення по сплаті сервісного обслуговування за жовтень 2015 р., 211,20 грн. - 3% річних за прострочення по сплаті сервісного обслуговування за жовтень 2015 р., 81938,75 грн. - плата за сервісне обслуговування за листопад 2015 р.,4096,97 грн. - штраф за прострочення зобов'язання по відшкодуванню вартості сервісного обслуговування за листопад 2015 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2015 року порушено провадження у справі № 910/30855/15 та призначено розгляд справи на 15.01.2016 року.

У судовому засіданні 15.01.2016 року представник позивача подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено.

Представник відповідача 15.01.2016 року через канцелярію суду подав клопотання про зупинення провадження у справі та відзив на позовну заяву, а в судовому засіданні 25.01.2016 року надав усні пояснення, відповідно до яких клопотання про зупинення провадження у справі підтримав.

Клопотання про зупинення провадження у справі буде розглянуто судом у наступному судовому засіданні.

15.01.2016 р. представник відповідача через канцелярію суду подав відзив на позов, в якому проти задоволення позовних вимог надав за печення, посилаючись на те, що Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» з серпня 2015 р. не здійснювало користування об'єктом оренди.

У судовому засіданні, відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського суду міста Києва, оголошено перерву в судовому засіданні до 25.01.2016 року.

Представник позивача 22.01.2016 року через канцелярію суду подав заяву про зміну предмету позову, питання щодо прийняття якої буде вирішено судом у наступному судовому засіданні.

У судовому засіданні 25.01.2016 року представник відповідача надав усні пояснення щодо поданого 15.01.2016 через канцелярію суду клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Вищим господарським судом України справи 910/24232//15 за касаційною скаргою "Укргазбанк", відповідно до яких дане клопотання не підтримав, оскільки обставини, викладені у клопотанні як підстави для зупинення провадження у справі, відпали.

Зважаючи на зазначене, клопотання відповідача про зупинення провадження у справі залишено судом без розгляду.

Крім того, представником позивача було подано клопотання про продовження строків розгляду справи.

Ухвалою від 25.01.2016 р. строк вирішення справи було продовжено на 15 днів.

Згідно приписів ст.77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 25.01.2016 р. було оголошено перерву до 22.02.2016 р.

04.02.2016 р. до господарського суду міста Києва надійшло клопотання Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про витребування доказів.

Під час розгляду справи у судовому засіданні 22.02.2016 р. позивачем було підтримано заявлені позовні вимоги. Відповідач проти задоволення позову надав заперечення.

Згідно приписів ст.77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 22.02.2016 р. було оголошено перерву до 23.02.2016 р.

22.02.2016 р. позивачем подано до канцелярії господарського суду заяву, відповідно до змісту якої Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕАЛ-КОНТАКТ» відмовилось від заяви б/н від 22.01.2016 р. про зміну предмета позову, яка була задоволена судом.

Враховуючи наведену вище заяву, судом розглядаються позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕАЛ-КОНТАКТ», що наведені у позовній заяві без урахування заяви про зміну предмету позову.

Під час розгляду справи у судовому засіданні 23.02.2016р. сторонами було підтримано раніше визначену правову позицію по суті розглядуваного спору.

У судовому засіданні 23.02.2016 р. судом було відмовлено в задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про витребування доказів.

За приписами ст.38 Господарського процесуального кодексу України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

Проте, клопотання відповідача не відповідає вимогам чинного господарського процесуального законодавства України, з огляду на що було залишене судом без задоволення.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, за висновками суду, справа може бути розглянута по суті за наявними у ній документами відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 23.02.2016 р.

В судовому засіданні 23.02.2016 року на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.04.2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Форум-Менеджмент Груп» (орендар) та Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» (суборендар) було укладено договір №ДС679 суборенди, відповідно до п.1.1 якого орендар зобов'язується передати в суборенду, а суборендар зобов'язується прийняти нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою: Україна, місто Київ, пров.Куренівський, 12, літ.А.

За умовами п.1.1.1 договору №ДС679 від 19.04.2014 р. орендар передає суборендарю наступні нежитлові приміщення:

- приміщення №1 площею, розрахованою за методикою БОМА (міжнародна система виміру площ для бізнес споруд та бізнес центрів - Standart Method for Mearsuring Floor Area in office buildings, ANSI/BOMA Z65/1-1996), що дорівнює 229,20 кв.м плюс фактор приміщень спільного користування в розмірі 10% площі, що дорівнює 22,92 кв.м, всього 252,12 кв.м, яке розташовується в корпусі «А» (будівля літ. «А») на сьомому поверсі, офіс А-703;

- приміщення №2 площею, розрахованою за методикою БОМА (міжнародна система виміру площ для бізнес споруд та бізнес центрів - Standart Method for Mearsuring Floor Area in office buildings, ANSI/BOMA Z65/1-1996), що дорівнює 778 кв.м плюс фактор приміщень спільного користування в розмірі 10% площі, що дорівнює 77,80 кв.м, всього 855,80, яке розташовується в корпусі «А» (будівля літ. «А») на сьомому поверсі, офіс А-001.

Право орендаря на передачу приміщень в суборенду передбачено умовами укладеного з орендодавцем (власником будівлі) договору оренди від 01.03.2010 р.

У п.1.2.1 договору №ДС679 від 19.04.2014 р. зазначено, що датою початку суборенди є 01.05.2014 р., а датою закінчення - 28.06.2016 р.

За умовами п.1.2.2 вказаного правочину з дня підписання сторонами акту приймання передачі приміщень суборендар має право користуватись приміщеннями у відповідності до мети суборенди.

Відповідно до п.1.4.1 договору №ДС679 від 19.04.2014 р. суборендар сплачує орендарю орендну плату за користування приміщеннями, яка становить 111 195,58 грн., податок на додану вартість - 22 239,12 грн., всього - 133 434,70 грн. за один повний календарний місяць суборенди, що є еквівалентом 12 180,70 доларів США по офіційному курсу Національного банку України 10,9546 грн. за один долар США (станом на 31.03.2014р.).

Орендна плата здійснюється суборендарем наступним чином: протягом трьох банківських днів з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі приміщень (без урахування дня, в який відбулась передача), суборендар сплачує орендну плату за період з дня підписання акту прийому-передачі приміщень по останній день поточного місяця (з урахуванням дня передачі). Розмір орендної плати за вказаний період визначається у відповідності до вищевказаної суми на підставі розрахунку наступним чином: орендна плата за один повний календарний місяць суборенди поділена на кількість днів у місяці, в якому відбулась передача приміщень, помножена на кількість днів, що залишились до кінця місяця, включаючи день передачі; наступні платежі сплачуються авансом щомісячно у термін з першого по десяте число поточного (розрахункового) місяця. Орендар щомісячно (до першого числа місяця, наступного за тим, в якому надавались послуги) надає суборендарю два примірники акту прийому-передачі орендних послуг за поточний місяць з розрахунком їх місячної вартості, а також виставляє рахунок на їх оплату згідно умов договору. Суборендар не пізніше п'ятого числа місяця, наступного за поточним (розрахунковим) повертає один підписаний примірник акту орендарю. Якщо протягом зазначеного строку суборендар не поверне підписаний акт, або не направить мотивованої претензії щодо якості послуг, послуги вважаються наданими належним чином (п.п.1.4.2, 1.4.3 договору №ДС679 від 19.04.2014 р.).

Пунктом 1.5.1 договору №ДС679 від 19.04.2014 р. передбачено, що в термін до 10.06.2014 р. суборендар зобов'язується перерахувати орендарю гарантійний платіж у розмірі двохмісячної орендної плати за користування гарантійний платіж в розмірі двохмісячної плати за користування приміщенням.

Згідно п.1.514 договору №ДС679 від 19.04.2014 р. орендар має право за власним рішенням в односторонньому порядку покрити прострочену заборгованість суборендаря по платежам чи штрафним санкціям, встановленим цим договором, а також витрати, спричинені невиконанням суборендарем вимог договору за рахунок гарантійного платежу, направивши суборендарю письмове повідомлення про проведення відрахування коштів з суми гарантійного платежу, яке одночасно є вимогою на поповнення гарантійного платежу.

Суборендар зобов'язаний по закінченні першого, а потім другого року суборенди протягом десяти календарних днів з моменту направлення повідомлення-розрахунку від орендаря поповнити суму гарантійного платежу до розміру, який дорівнює двом місячним орендним платам, виходячи з суми місячної орендної плати, діючої на початок другого, а потім третього року суборенди. Зазначене повідомлення-розрахунок буде вважатись наданим суборендарю належним чином,Ю якщо направлено цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення за допомогою УДППЗ «Укрпошта» або особисто вручено кур'єром під розпис повноважній особі (п.1.5.6 договору №ДС679 від 19.04.2014 р.).

У п. 3.1 вказаного правочину зазначено, що суборендар сплачує орендарю вартість спожитих послуг (сервісне обслуговування) щомісячно з першого по п'яте число наступного за поточним (розрахунковим) місяцем.

Орендар щомісячно (до першого числа місяця, наступного за тим, в якому надавались послуги) надає суборендарю два примірники акту прийому-передачі сервісних послуг за поточний місяць з розрахунком їх місячної вартості, а також виставляє рахунок на їх оплату. Суборендар не пізніше п'ятого числа місяця, наступного за поточним (розрахунковим) повертає один підписаний примірник акту орендарю. Якщо протягом зазначеного строку суборендар не поверне підписаний акт, або не направить мотивованої претензії щодо якості послуг, послуги вважаються наданими належним чином. Наявність мотивованої претензії не звільняє суборендаря від оплати сервісних послуг, в строк встановлений договором. У випадку задоволення претензії суборендаря щодо якості послуг, орендар здійснює зарахування здійсненої суборендарем передплати в рахунок майбутніх платежів за сервісні послуги (п.3.2 договору №ДС679 від 19.04.2014 р.).

Пунктами 3.4.1 - 3.4.22 передбачено склад сервісних послуг, вартість яких відшкодовується орендарем в межах договору №ДС679 від 19.04.2014 р.

За умовами п.16.1 спірного правочину договір набуває чинності з дня його підписання та діє протягом строку суборенди, а в частині розрахунків - до повної оплати суборендарем заборгованості по орендній платі та іншим платежам за договором. В будь-якому випадку строк дії правочину становить до моменту повного виконання сторонам своїх зобов'язань по договору. Строк суборенди починається з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

01.05.2014 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Форум-Менеджмент Груп» первісний (орендар), Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕАЛ КОНТАКТ» (новий орендар) та Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» (суборендар) було укладено договір про внесення змін до договору суборенди №ДС679 від 19.04.2014 р. (про заміну сторони у зобов'язанні). Відповідно до п.1.1 якого у зв'язку із закінченням договору оренди від 01.03.2010 р., укладеного між первісним орендарем з власником приміщень - Товариством з обмеженою відповідальністю «Форум Еволюшн», та вступом в дію договору оренди №ОТ1063 від 01.05.2014 р., укладеного між власником приміщень та новим орендарем, сторони досягли згоди про заміну сторони у зобов'язанні - орендаря за договором №ДС679 від 19.04.2014 р., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Форум-Менеджмент Груп» та Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк». Новий орендар приймає на себе всі права та зобов'язання первісного орендаря за основним договором щодо отримання відшкодування сервісних послуг, орендної плати та/чи штрафних санкцій.

До нового орендаря з 01.05.2014 р. переходять всі права та обов'язки первісного орендаря за основним договором (п.2.1 договору б/н від 01.05.2014 р.).

Додатковою угодою №1 від 30.09.2014 р. контрагентами було погоджено внесення змін до договору №ДС679 від 19.04.2014 р. в частині визначення розміру орендних платежів та їх індексації.

У додатковій угоді №2 від 16.02.2015 р. до спірного правочину визначено, що починаючи з 01.05.2015 р. та до закінчення дії договору суборендар сплачує орендарю орендну плату за користування приміщеннями, що становить 111 195,58 грн., податок на додану вартість 22 239,12 грн., всього 133 434,70 грн. за один повний календарний місяць суборенди, що є еквівалентом 12 180,70 доларів США з податком на додану вартість по офіційному курсу Національного банку України 10,9546 за 1 долар США (станом на 31.03.2014р.). Індексація орендної плати проводиться на умовах договору.

У п.2.3 договору №ДС679 від 19.04.2014 р. сторони погодились, що у випадку зростання офіційного курсу, встановленого Національним банком України, курсу гривні до долару США, який зафіксовано у п.1.4.1 договору, орендар має право здійснити індексацію-перерахунок платежів по орендній платі. Індексація-перерахунок проводиться не частіше, ніж один раз в місяць та здійснюється на дату виставлення рахунку.

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір №ДС679 від 19.04.2014 р. як належну підставу у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України для виникнення у сторін взаємних цивільних прав та обов'язків з суборенди нерухомого майна.

За приписами ч. 3 ст.774 Цивільного кодексу України до правовідносин, що виникли з договору піднайму (суборенди) застосовуються положення про договір найму.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами правочин є договором піднайму, який підпадає під правове регулювання норм статей 759 - 786 Цивільного кодексу України.

За приписами ст.765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Як свідчать матеріали справи, 01.05.2014 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕАЛ КОНТАКТ» було передано, а Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» прийнято у користування нежитлове приміщення №1 (офіс А-703) та приміщення №2 (офіс А001), що розташовані за адресою: м.Київ, пров.Куренівський, 12, прощо сторонами складено акти прийому-передачі приміщень.

У наведених актах зазначено, що приміщення знаходяться в належному технічному та санітарному стані, придатному для використання за призначенням, та визначено опис об'єктів суборенди.

Таким чином, з огляду на наведене, судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕАЛ КОНТАКТ» належним чином виконано свої зобов'язання з передання на підставі договору №ДС679 від 19.04.2014 р. у користування відповідача об'єктів оренди (приміщення 1 та приміщення 2).

Як свідчать матеріали справи, після закінчення першого року суборенди, керуючись умовами п.1.5.6 договору №ДС679 від 19.04.2014 р., позивачем було надано відповідачу повідомлення-розрахунок №4686 від 29.07.2015 р. на поповнення гарантійного платежу на суму 204 884,07 грн. Вказане повідомлення було отримано 10.08.2015 р. представником Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», що підтверджується написом у нижній правій частині аркуша. Відповідачем протягом розгляду спору обставини щодо отримання наведеного повідомлення повноважним представником спростовано не було.

З представлених до матеріалів справи документів також вбачається, що за користування об'єктом оренди у вересні - жовтні 2015 р. та за сервісне обслуговування приміщень у серпні - листопаді 2015 р. позивачем виставлялись рахунки і акти приймання-передачі послуг шляхом направлення останніх на адресу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк».

Зокрема, на оплату суборендних платежів позивачем було виставлено рахунок-фактури №РК003953 від 31.08.2015 р. на суму 258 053,50 грн. та №РК000004185 від 30.09.2015 р. на суму 262 220,53 грн. та складено відповідні акти надання послуг.

При цьому, судом прийнято до уваги, що заявником при визначенні розміру суборендних платежів за означений період було правомірно проведено індексацію з урахуванням курсу гривні по відношенню до долара США, встановленим Національним банком України станом на дату виставлення відповідного рахунку.

На підтвердження направлення на адресу суборендаря означених документів заявником було представлено до матеріалів справи реєстри відправлення цінної кореспонденції та поштові повідомлення з відмітками про вручення відповідачу кореспонденції.

Одночасно, матеріалами справи підтверджується, що Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕАЛ КОНТАКТ» на підтвердження обсягів та оплату послуг з сервісного обслуговування приміщень за серпень-листопад 2015 р. було складено рахунки-фактури «№РК003932 від 31.08.2015 р. на суму 94 056,07 грн., №РК000004125 від 30.09.2015 р. на суму 80134,74 грн., №РК4467 від 31.10.2015 р. на суму 80 299,75 грн. та №РК4755 від 30.11.2015 р. на суму 81938,75 грн. та акти наданих послуг №1811 від 31.08.2015 р., №2058 від 30.09.2015р., №2325 від 31.10.2015 р. та №2589 від 30.11.2015 р.

На підтвердження направлення означених рахунків-фактур та актів наданих послуг з сервісного обслуговування приміщення заявником представлено до матеріалів справи реєстри відправлення цінної кореспонденції та поштові повідомлення з відмітками про вручення відповідачу кореспонденції.

Відповідачем протягом розгляду спору у судових засіданнях факт отримання рахунків-фактур та актів на сплату суборендних платежів та відшкодування вартості сервісного обслуговування не заперечено.

При цьому, судом прийнято до уваги, що те, що жоден з наведених вище актів не є підписаним, але не спростовує їх доказової сили оскільки у відповідності до п.п.1.4.3, 3.2 суборендарем не було надано орендарю мотивованої претензії та відмови від підписання документів у визначеному правочином порядку, а отже, згідно умов договору №ДС679 від 19.04.2014 р. послуги вважаються наданим належним чином. Належних та допустимих у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказів зворотного матеріали справи не містять.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписами ч.1 ст.762 вказаного нормативно-правового акту за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України).

За приписами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

З огляду на наведене вище, приймаючи до уваги всі фактичні обставини справи, враховуючи приписи чинного законодавства України та умови спірного правочину, суд дійшов висновку, що строк поповнення гарантійного платежу, внесення суборендних платежів за вересень - жовтень 2015 р. та відшкодування вартості сервісного обслуговування за серпень - листопад 2015 р., настав.

Проте, за твердженнями позивача , які з боку відповідача належними та допустимими у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказами не спростовані, Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» свої грошові зобов'язання за договором №ДС679 від 19.04.2014 р. в повному обсязі виконано не було та внесено 29.09.2015 р. оплату за сервісне обслуговування за серпень 2015 р., внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість з суборендної плати за вересень 2015 р. в сумі 258 053,50 грн., сервісного обслуговування за вересень 2015 р. на суму 80 134,74 грн., суборендної плати за жовтень 2015 р. в розмірі 262 220,53 грн., сервісного обслуговування за жовтень 2015 р. на суму 80 299,75 грн. та сервісного обслуговування за листопад 2015 р. на суму 81 938,75 грн., що і стало підставою для звернення нарахування штрафних санкцій, 3% річних та звернення до суду з розглядуваним позовом.

Обставини щодо часткової оплати відповідачем послуг з сервісного обслуговування (погашення заборгованості з оплати послуг сервісного обслуговування за серпень 2015 р.) підтверджуються довідкою №58-4-21/69 від 28.01.2016 р. Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк».

Наразі, твердження відповідача про те, що Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» на початку серпня 2015 р. припинило користування об'єктом оренди не нівелюють обов'язку суборендаря вносити орендну плату з огляду на наступне.

У п.1.2.2 спірного правочину зазначено, що з дня підписання акту приймання-передачі суборендар має право використовувати об'єкт оренди.

Пунктом 5.1 договору визначено, що протягом дії суборенди суборендар, при умові належного виконання своїх зобов'язань, має право цілодобового доступу до приміщень.

У випадку припинення дії договору суборендар зобов'язаний протягом трьох календарних днів повернути орендарю приміщення. Суборендар зобов'язаний повернути орендарю комплект ключів від приміщення.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України докази припинення у серпні 2015 р. договору №ДС679 від 19.04.2014 р. та повернення суборендарем орендарю приміщень, в тому числі, комплекту ключів.

Одночасно, представлені до матеріалів справи акти заборони доступу та опечатування нежилих приміщень, що були складені заявником 27.08.2015 р., також не є беззаперечним свідченням того, що об'єкт суборенди не міг бути використаний суборендарем та не вказує на відсутність у останнього обов'язку з внесення орендних платежів.

Крім того судом також прийнято до уваги, що господарським судом міста Києва розглядалась справа №910/24232/15 за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕАЛ-КОНТАКТ» про внесення змін до договору №ДС679 від 19.04.2014 р.

Рішенням від 28.10.2015 р. господарського суду міста Києва, яке залишено в силі постановою від 14.12.2015р. Київського апеляційного господарського суду, в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про внесення змін до договору №ДС679 від 19.04.2014 р. та визначення строку суборенди за правочином до 31.08.2015 р. відмовлено.

У наведених судових актах судами було встановлено, що починаючи з 06.08.2015 р. суборендар не здійснює користування приміщеннями, отриманими на підставі спірного правочину.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено підстави звільнення від доказування. Зокрема, господарським процесуальним законодавством визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Аналогічну позицію щодо преюдиціальної дії рішень суду наведено у п.2.6 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Преюдиціальність - це обов'язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Наведеної позиції також дотримується Вищий господарський суд України у постановах від 30.01.2013р. по справі №5020-660/2012 та від 06.03.2014р. по справі №910/11595/13.

Отже, рішення від 28.10.2015 р. господарського суду міста Києва, яке залишено в силі постановою від 14.12.2015р. Київського апеляційного господарського суду, має преюдиціальне значення, а встановлені ним факти, зокрема, щодо строку суборенди за договором №ДС679 від 19.04.2014 р. та наявності у суборендаря можливості здійснювати користування нежитловими приміщеннями, повторного доведення не потребують.

Відповідно до ч. 6 статті 762 Цивільного кодексу України, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Таким чином, враховуючи наведене вище в сукупності, суд дійшов висновку, що твердження суборендаря про невикористання об'єкту суборенди починаючи з серпня 2015 р. ніяким чином не спростовують його обов'язку з внесення суборендних платежів та оплати послуг з сервісного обслуговування приміщень.

За таких обставин, приймаючи до уваги все вище наведене, враховуючи всі фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕАЛ-КОНТАКТ» до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про стягнення 258 053,50 грн. орендної плати за вересень 2015 р., 80134,74 грн. плати за сервісне обслуговування за вересень 2015 р., 262 220,53 грн. орендної плати за жовтень 2015 р., 80 299,75 грн. плати за сервісне обслуговування за жовтень 2015 р. та 81938,75 грн. плати за сервісне обслуговування за листопад 2015 р. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у заявленому до стягнення розмірі.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд також дійшов висновку щодо часткового задоволення вимог позивача про стягнення 18 811, 21 грн. штрафу за прострочення по відшкодуванню вартості сервісного обслуговування за серпень 2015 р., 185,54 грн. 3% річних за прострочення сплати вартості сервісного обслуговування за серпень 2015 р., 71 400,69 грн. неустойки за прострочення зобов'язання з поповнення суми гарантійного платежу, 2142,02 грн. 3% річних, нарахованих за прострочення з поповнення суми гарантійного платежу, 27 374,88 грн. пені за прострочення зобов'язання по сплаті орендної плати за вересень 2015 р., 1866,47 грн. 3% річних, нарахованих за прострочення сплати орендної плати за вересень 2015 р., 16026,95 грн. штрафу за прострочення зобов'язання по відшкодуванню вартості обслуговування за вересень 2015 р., 414,94 грн. 3% річних, нарахованих за прострочення зобов'язання по відшкодуванню вартості сервісного обслуговування за вересень 2015р., 18 333,88 грн. пені за прострочення зобов'язання по сплаті орендної плати за жовтень 2015 р., 1250,04 грн. 3% річних за прострочення зобов'язання по сплаті орендної плати за жовтень 2015 р., 16059,95 грн. штрафу за прострочення по сплаті сервісного обслуговування за жовтень 2015 р., 211,20 грн. 3% річних за прострочення по сплаті сервісного обслуговування за жовтень 2015 р., 4096,97 грн. штрафу за прострочення зобов'язання по відшкодуванню вартості сервісного обслуговування за листопад 2015 р. При цьому, господарський суд виходить з наступного:

Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст. 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов'язання.

Згідно з ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. (ч.ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

У ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України зазначено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Разом з тим, згідно зі ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

За умовами п.12.2 договору №ДС679 від 19.04.2014 р. у випадку неналежної або несвоєчасної сплати орендної плати, встановлений договором, суборендар зобов'язується сплатити орендарю неустойку в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен такий день прострочення.

Пунктом 12.8 вказаного правочину передбачено, що у разі несвоєчасного надання/поповнення гарантійного платежу, суборендар зобов'язаний сплатити орендарю неустойку в розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день такого прострочення.

У п.12.3 спірного договору визначено, що у випадку несвоєчасної оплати сервісного обслуговування приміщень, суборендар, в залежності від строку прострочення, сплачує орендарю штраф в розмірі:

- за прострочення від двох до п'яти календарних днів від встановленого строку - 5% від суми заборгованості по оплаті сервісних послуг;

- за прострочення від шести до десяти календарних днів від встановленого строку - 15% від суми заборгованості по оплаті сервісних послуг;

- за прострочення більше десяти календарних днів від встановленого строку - 20% від суми заборгованості по оплаті сервісних послуг.

Як вже зазначалось, враховуючи порушення відповідачем строків внесення орендних платежів, поповнення гарантійного платежу та відшкодування вартості сервісного обслуговування приміщення позивачем було нараховано та заявлено до стягнення 18 811, 21 грн. штрафу за прострочення по відшкодуванню вартості сервісного обслуговування за серпень 2015 р., 71 400,69 грн. неустойки за прострочення зобов'язання з поповнення суми гарантійного платежу, 27 374,88 грн. пені за прострочення зобов'язання по сплаті орендної плати за вересень 2015 р., 16026,95 грн. штрафу за прострочення зобов'язання по відшкодуванню вартості обслуговування за вересень 2015 р., 18 333,88 грн. пені за прострочення зобов'язання по сплаті орендної плати за жовтень 2015 р., 16059,95 грн. штрафу за прострочення по сплаті сервісного обслуговування за жовтень 2015 р., 4096,97 грн. штрафу за прострочення зобов'язання по відшкодуванню вартості сервісного обслуговування за листопад 2015 р.

Проте, за висновками суду, наведений заявником розрахунок є невірним, з огляду на наступне.

Розмір пені, передбачений статтею Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»).

Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки (п. 2.9 Постанови №14 від 17.12.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань»).

Тобто, незважаючи на визначення у п. 12.8 договору №ДС679 від 19.04.2014 р. розміру пені за прострочення поповнення гарантійного платежу, що перевищує розмір подвійної облікової ставки Національного банку України, здійснення позивачем розрахунку неустойки саме виходячи зі ставки 1% за день прострочення є безпідставним.

Здійснивши власний перерахунок з урахуванням вимог ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», суд дійшов висновку, що обґрунтованим є стягнення з відповідача пені за прострочення строку поповнення гарантійного платежу в сумі 33 329,31 грн.

Крім того, слід зауважити, що за приписами ст.253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

У ст.254 вказаного нормативно-правового акту визначено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до п.2.5 Постанови №14 від 17.12.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» пеня нараховуються починаючи з наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

День фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені (п. 1.9 Постанови №14 від 17.12.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань») .

Проте, при нарахуванні пені, наприклад, за порушення строків внесення орендної плати за жовтень 2015 р., заявником не було враховано, що 10 та 11 жовтня були вихідними днями, а отже, останній строк внесення плати переноситься на 12.10.2015 р., а право на нарахування неустойки виникає з 13.10.2015 р.

Одночасно, суд зауважує, що наведений позивачем розрахунок заявлених до стягнення штрафних санкцій також не позбавлений арифметичних помилок, зокрема, при розрахунку штрафу за порушення строків оплати сервісного обслуговування за листопад 2015 р., заявником невірно визначено суму, що дорівнює 5% відсоткам від суми боргу.

Отже, приймаючи до уваги всі допущені заявником при розрахунку штрафних санкцій помилки, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За порушення відповідачем своїх грошових зобов'язань в частині внесення суборендних платежів, прострочення поповнення гарантійного платежу та оплати сервісного обслуговування позивачем було нараховано та заявлено до стягнення: 185,54 грн. 3% річних за прострочення сплати вартості сервісного обслуговування за серпень 2015 р., 2142,02 грн. 3% річних, нарахованих за прострочення з поповнення суми гарантійного платежу, 1866,47 грн. 3% річних, нарахованих за прострочення сплати орендної плати за вересень 2015 р., 414,94 грн. 3% річних, нарахованих за прострочення зобов'язання по відшкодуванню вартості сервісного обслуговування за вересень 2015р., 1250,04 грн. 3% річних за прострочення зобов'язання по сплаті орендної плати за жовтень 2015 р., 211,20 грн. 3% річних за прострочення по сплаті сервісного обслуговування за жовтень 2015 р.

Здійснивши перевірку наведеного позивачем розрахунку 3% річних судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕАЛ-КОНТАКТ» при визначенні суми 3% річних, яка підлягає стягненню з відповідача було допущено ті ж самі помилки, що і при розрахунку пені, зокрема, щодо визначення періодів нарахування.

За таких обставин, з огляду на всі фактичні обставини справи, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕАЛ-КОНТАКТ» про стягнення 3% річних за порушення відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором №ДС679 від 19.04.2014 р.

При розподіленні за результатами розгляду справи судових витрат, а саме судового збору, судом встановлено наступне.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент звернення до суду з розглядуваним позовом) встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» мінімальна заробітна плата з 01.01.2015р. становить 1 218 грн.

За приписами ст.4 Закону України «Про судовий збір» 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1218 грн.) та не більше 150 (182 700 грн.) розмірів мінімальної заробітної плати.

Отже, при заявленні позову про стягнення з відповідачів грошових кошів в сумі 940 822,01 грн. позивачем повинно було бути сплачено судовий збір в розмірі 14112,33 грн.

Як встановлено судом, при зверненні до суду з розглядуваним позовом позивачем було внесено до Державного бюджету України судовий збір в розмірі 15907,63 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2663 від 02.10.2015 р.

Суд зазначає, що у відповідності до приписів ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, в тому числі, в разі внесення судового збору у більшому, ніж встановлено законом, розмірі.

Проте, суд зауважує, що позивачем клопотання про повернення судового збору, сплаченого за платіжним дорученням №2663 від 02.10.2015 р. з Державного бюджету України у зв'язку із внесенням у більшому розмірі не заявлялось, а отже, на даний часу у суду відсутні підстави для вчинення таких дій.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що останній не позбавлений права та можливості подати до суду відповідне клопотання у будь-який час.

Одночасно, як зазначалось вище, 22.01.2016 р. позивач звернувся до суду з заявою про зміну предмету позову. До означеної заяви останніми було додано докази сплати судового збору в розмірі 18280,22 грн. (платіжне доручення №3219 від 20.01.2016 р.).

Проте, у відповідності до змісту заяви б/н від 22.02.2016 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕАЛ-КОНТАКТ» відмовилось від заяви про зміну предмету позову.

23.02.2016 р. вказаним учасником судового процесу було заявлено клопотання про повернення судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення №3219 від 20.01.2016 р., з Державного бюджету України.

Керуючись приписами ст.7 Закону України «Про судовий збір» суд дійшов висновку щодо обґрунтованості означеного клопотання позивача та наявності підстав для повернення судового збору в розмірі 18280,22 грн. з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕАЛ-КОНТАКТ».

З огляду на приписи ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в розмірі 14112,33 грн. на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись, ст. ст. 32, 33, 49, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (03087, м.Київ, вул. Єреванська, буд.1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕАЛ-КОНТАКТ» (04073, м.Київ, проспект Московський, будинок 9, офіс 3-201, ) 18 811, 21 грн. штрафу за прострочення по відшкодуванню вартості сервісного обслуговування за серпень 2015 р., 162,34 грн. 3% річних за прострочення сплати вартості сервісного обслуговування за серпень 2015 р., 33329,31 грн. неустойки за прострочення зобов'язання з поповнення суми гарантійного платежу, 2121,81 грн. 3% річних, нарахованих за прострочення з поповнення суми гарантійного платежу, 258 053,50 грн. орендної плати за вересень 2015 р., 27 374,88 грн. пені за прострочення зобов'язання по сплаті орендної плати за вересень 2015 р., 1866,47 грн. 3% річних, нарахованих за прострочення сплати орендної плати за вересень 2015 р., 80134,74 грн. плати по відшкодуванню вартості сервісного обслуговування за вересень 2015 р., 16026,95 грн. штрафу за прострочення зобов'язання по відшкодуванню вартості обслуговування за вересень 2015 р., 414,94 грн. 3% річних, нарахованих за прострочення зобов'язання по відшкодуванню вартості сервісного обслуговування за вересень 2015р., 262 220,53 грн. орендної плати за жовтень 2015 р., 17701,68 грн. пені за прострочення зобов'язання по сплаті орендної плати за жовтень 2015 р., 1206,93 грн. 3% річних за прострочення зобов'язання по сплаті орендної плати за жовтень 2015 р., 80 299,75 грн. - плата по відшкодуванню вартості сервісного обслуговування за жовтень 2015 р., 16059,95 грн. штрафу за прострочення по сплаті сервісного обслуговування за жовтень 2015 р., 211,20 грн. 3% річних за прострочення по сплаті сервісного обслуговування за жовтень 2015 р., 81938,75 грн. плати за сервісне обслуговування за листопад 2015 р., 4096,94 грн. штрафу за прострочення зобов'язання по відшкодуванню вартості сервісного обслуговування за листопад 2015 р. та судовий збір в сумі 13 530,38 грн.

3. В зволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «РЕАЛ-КОНТАКТ» (04073, м.Київ, проспект Московський, будинок 9, офіс 3-201, ) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 18280,22 грн., сплачений на підставі платіжного доручення № 3219 від 20.01.2016 р.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

29.02.2016 р.

Суддя Спичак О.М.