КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2016 р. Справа№ 910/23860/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Жук Г.А.

Сухового В.Г.

при секретарі судового засідання Євдокимові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на рішення Господарського суду м. Києва

від 05.11.2015

у справі № 910/23860/15 (суддя - Ковтун С.А.)

за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2,

до 1) Комунального підприємства «Київський метрополітен»,

2) Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Київська міська рада,

про визнання продовженим договору,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача 1: Гайдай Т.В. - представник (довіреність №166 від 25.12.2015);

від відповідача 2: Костюк О.М. - представник (довіреність №062/02/07-24 від 04.01.2016);

від третьої особи: Костюк О.М. - представник (довіреність №225-КМГ-4536 від 18.12.2015),

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (надалі - ФОП ОСОБА_2, позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Київський метрополітен» (надалі - КП «Київський метрополітен», відповідач 1), Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), (надалі - відповідач 2) про визнання продовженим договору від 03.05.2012 №300 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва в оренду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 було залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Київську міську раду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.11.2015 у справі №910/23860/15 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2015 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення судом першої інстанції прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним і неповним дослідженням доказів, порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.01.2016 Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 поновлено строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу прийнято до провадження, призначено розгляд справи на 08.02.2016.

08.02.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2016 розгляд справи було відкладено на 29.02.2016 у зв'язку із задоволенням відповідного клопотання скаржника.

В судовому засіданні представники відповідачів та третьої особи проти доводів апеляційної скарги заперечили, вважають їх безпідставними, а судове рішення законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду без змін.

Позивач свого уповноваженого представника у судове засідання не направив, про відкладення розгляду справи клопотань не заявляв, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення даній особі поштового відправлення.

Вислухавши думку представників відповідачів і третьої особи щодо можливості розгляду апеляційної скарги без участі уповноваженого представника позивача, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, за відсутності позивача.

29.02.2016 в судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови апеляційного господарського суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників відповідачів та третьої особи, дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування господарським судом норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Місцевим господарським судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 03.05.2012 між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), правонаступником якого є Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), (в тексті договору - орендодавець), Комунальним підприємством «Київський метрополітен» (в тексті договору - підприємство) та Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_2 (в тексті договору - орендар) було укладено договір №300 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (надалі - договір), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину переходу), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря (об'єкт оренди), що знаходиться за адресою: станція метро «Мінська» (вестибюль №1), б/н, для торгівлі непродовольчими товарами (пункт 1.1. договору).

Згідно з пунктом 2.4. договору об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства «Київський метрополітен».

За змістом п. 9.1 Договору він є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 01.04.2012 по 29.03.2015.

Відповідно до пункту 9.4. договору договір припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Пунктом 9.7 Договору визначено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною цього договору.

За правовою природою укладений сторонами договір є договором оренди комунального майна, а тому правовідносини, що виникли між сторонами мають регулюватися главою 58 Цивільного кодексу України, главою 30 Господарського кодексу України (параграф 5) та Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до частини 1 статті 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно вимог статті 764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Аналогічні приписи містить частина 2 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», відповідно до якої у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до частини 2 статті 26 вищевказаного Закону договір оренди припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Судом першої інстанції було встановлено, що на виконання умов договору орендодавець передав, а орендар прийняв в платне користування частину переходу, загальною площею 10,98 кв.м, розташованого за адресою: м. Київ, станція метро «Мінська» (вестибюль №1).

Як стверджує позивач, протягом одного місяця з дати закінчення договору оренди, тобто до 29.04.2015, ним не було отримано від відповідачів та власника майна жодних заяв про припинення дії договору оренди, а тому останній на підставі статті 764 Цивільного кодексу України продовжив свою дію на той самий термін - 2 роки 364 календарних дні, а саме, до 28.03.2018.

Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про відхилення даних тверджень позивача, виходячи з наступного.

Місцевим господарським судом встановлено, що листом від 02.02.2015 №062/07/14-1017 Департамент комунальної власності м. Києва повідомив позивача про припинення договору та вказав на необхідність повернути об'єкт оренди Комунальному підприємству «Київський метрополітен» за актом приймання-передачі.

18.02.2015 даний лист був надісланий на адресу позивача, що підтверджується фіскальним чеком відділу поштового зв'язку.

29.04.2015 Департамент комунальної власності м. Києва листом № 062/07/14-4841 повторно інформував позивача про припинення договору, про що свідчить фіскальний чек про надання послуг поштового зв'язку від 29.04.2015.

Вказаний лист направлявся за юридичною адресою позивача, проте 05.06.2015 був повернутий підприємством поштового зв'язку відповідачу 2 у зв'язку із закінченням терміну його зберігання.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, КП «Київський метрополітен» листами від 31.03.2015 №170-НДД та від 17.04.2015 №269-НДД також повідомляло позивача про закінчення терміну дії договору і відмову від його продовження, вимагало до 24.04.2015 звільнити об'єкт оренди та повернути його за актом приймання-передачі відповідачу 1.

Вказані листи були отримані позивачем 06.04.2015 та 05.05.2015, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями повідомлень про вручення даних поштових відправлень.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що відповідачі, відповідно до вимог законодавства та положень договору, своєчасно повідомили позивача про припинення терміну дії договору, відмову від продовження його дії та необхідність повернення орендованого майна.

Твердження апелянта про те, що Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не має повноважень на передачу спірного об'єкту в оренду відхиляються колегією суддів з огляду на наступне.

Спірний договір було укладено на підставі Положення про оренду майна територіального громади м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22.09.2011 №34/6250.

Згідно пункту 2.1. вказаного Положення орендодавцями за ним є, в тому числі, Головне управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Рішенням Київської міської ради від 15.03.2012 №198/7535 Головне управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було перейменовано в Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), отже Департамент є належним орендодавцем спірного об'єкту оренди відповідно до Положення та умов договору.

Також апелянт зазначав, що КП «Київський метрополітен» за спірним договором є лише отримувачем коштів, а тому до компетенції останнього не відноситься вирішення питань щодо прийняття рішення про відмову у продовженні договору оренди щодо спірного об'єкту.

Колегією суддів встановлено, що на підставі Наказу Головного управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 23.04.2003 №98 за КП «Київський метрополітен» на праві господарського відання було закріплено, в тому числі, підземний перехід станції метро «Мінська».

Відповідно до частини 1 статті 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Таким чином, КП «Київський метрополітен» діяло в межах наданих йому повноважень щодо розпорядження спірним об'єктом оренди.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що строк дії договору №300 від 03.05.2012 припинився 29.03.2015, а тому позовні вимоги про визнання продовженим (пролонгованим) вказаного договору оренди на термін до 28.03.2018 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарським судом міста Києва від 05.11.2015 у справі №910/23860/15 прийнято з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим оскаржуване рішення має бути залишеним без змін, а апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 без задоволення.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на апелянта.

Керуючись статтями 4-3, 32-34, 43, 44, 49, 96, 99, 101 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2015 у справі №910/23860/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2015 у справі №910/23860/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/23860/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді Г.А. Жук

В.Г. Суховий