ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2016 р. Справа № 917/2202/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гребенюк Н. В. , суддя Істоміна О.А.

при секретарі Бєлкіній О.М.

за участю представників сторін:

позивача не зявився

відповідача ОСОБА_1 за довіреністю б/н від 25.05.2015 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Аварійно-рятувального загону спеціалізованого призначення управління державної служби України з надзвичайних ситуацій України у Кіровоградській області (вх. №08 П/3) на рішення господарського суду Полтавської області від 26.11.15 р. у справі № 917/2202/15

за позовом Аварійно-рятувального загону спеціалізованого призначення управління державної служби України з надзвичайних ситуацій України у Кіровоградській області, м. Кіровоград

до приватного акціонерного товариства «Полтавське хлібоприймальне підприємство», м. Полтава

про стягнення 14 662,14 грн.

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2015 р. Аварійно-рятувальний загін спеціалізованого призначення управління державної служби України з надзвичайних ситуацій України у Кіровоградській області звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства «Полтавське хлібоприймальне підприємство» 12 218, 45 грн. за договором № 109 від 01 липня 2013 р. на постійне та обовязкове обслуговування аварійно-рятувальними службами обєктів та окремих територій та додаткової угоди № 1/ 2013 від 20.11.2013р. за травень - вересень місяці включно та заява за вхід. № 16442 від 12.11.2016 року/канцелярії суду/ про збільшення позовних вимог на 2443,69 грн., за жовтень місяць, а всього на суму 14662,14 грн.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 26.11.2015 р. (суддя Іваницький О.Т.) в позові відмовлено повністю.

Позивач з рішенням суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 26.11.2015р. та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення норм чинного законодавства.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 11.01.2016 р. апеляційна скарга прийнята до провадження, її розгляд призначений на 25.01.2016 р.

Відповідач 25.01.2016 р. за вх. № 767 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти апеляційної скарги позивача заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка.

25.01.2016 р. за вх. № 772 позивачем надано письмові пояснення до апеляційної скарги.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 25.01.2016 р. розгляд справи відкладено на 08.02.2016 р.

Відповідачем 05.02.2016 р. надані пояснення, в яких зазначив, що позивачем за період дії договору на постійне та обовязкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами обєктів та окремих територій № 109 від 01.07.2013 р. по день прийняття оскаржуваного рішення на обєктах відповідача, розташованих в м. Бориспіль по вул. Промислова, 1 та по вул. Промислова, 2, не здійснено жодного візиту.

Позивачем 08.02.2016 р. надані письмові пояснення до апеляційної скарги з додатками щодо порядку укладання договорів на постійне та обовязкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами обєктів та окремих територій.

В судовому засіданні 08.02.2016 р. колегією суддів оголошено про перерву у розгляд справи до 24.02.2016 р.

22.02.2016 р. позивачем надані письмові пояснення стосовно порядку складання калькуляції вартості постійного та обовязкового обслуговування потенційно-небезпечних обєктів та окремих територій та визначення вартості обслуговування за договорами на постійне та обовязкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами обєктів та окремих територій.

23.02.2016 р. позивачем надано клопотання про проведення судового засідання без участі представника позивача, в звязку з його хворобою.

24.02.2016 р. за вх. № 2126 відповідачем надані пояснення в обгрунтування своєї позиції по справі.

В судове засідання призначене на 24.02.2016 р. представник позивача не зявився, просив розглядати справу без його участі.

Враховуючи належне повідомлення позивача, наявність клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу позивача за відсутності його представника, за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а оскаржуване - скасуванню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, і не доведено обставини на які він посилався як підставу своїх вимог, не обґрунтовано правомірність заявлених позовних вимог.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, що 01.10.2013 між Аварійно-рятувальним загоном спеціального призначення Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області та ПрАТ «Полтавське хлібоприймальне підприємство» укладено договір на постійне та обов'язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об'єктів та окремих територій № 109.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором про надання послуг, правовідносини за яким регулюються главою 63 ЦК України.

Пунктом 1.1 зазначеного договору сторони узгодили, що предметом договору є організація та здійснення позивачем аварійно-рятувального обслуговування об'єкта з метою своєчасного реагування та виконання аварійно-рятувальних робіт при виникненні на об'єкті надзвичайної ситуації.

Розділом 2 зазначеного договору визначено обов'язки аварійно-рятувальної служби, зокрема: добір рятувальників (п. 2.1); забезпечення функціонування структурних підрозділів у режимі постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт в умовах надзвичайної ситуації або загрози її виникнення у кількості однієї оперативної одиниці згідно з нормативами виїзду на об'єкт (п. 2.2); створення та підтримка у належному стані матеріально-технічних резервів для проведення аварійно-рятувальних робіт (п. 2.3); організація ремонту та технічного обслуговування аварійно-рятувальних засобів, зазначених у табелі оснащення (п. 2.4); під час ліквідування надзвичайних ситуацій забезпечення обумовленого переліку заходів (п. 2.5).

Пунктом 3.11 договору відповідач взяв на себе зобов'язання оплачувати відповідно до умов договору постійне та обов'язкове обслуговування позивачем об'єктів, у тому числі відшкодовувати витрати, що пов'язані з ліквідацією надзвичайних ситуацій.

У розділі 4 договору сторони визначили вартість обслуговування і порядок розрахунку.

Так, пунктом 4.1 договору сторонами узгоджено, що вартість функціонування структурних підрозділів аварійно-рятувальної служби у режимі постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт в умовах надзвичайної ситуації або загрози її виникнення у кількості однієї оперативної одиниці складає 20,50% від загальної вартості постійного та обов'язкового обслуговування об'єкта (8300,00 грн.), а саме: 1701,50 грн. на місяць в т.ч. ПДВ за об'єкти, визначені у додатку до договору, а з урахування змін, внесених додатковою угодою № 1/2013 від 01.08.2013 р. складає 16,89% від загальної вартості постійного та обов'язкового обслуговування об'єкта (14505,37 грн.), а саме: 2443,69 грн. на місяць в т.ч. ПДВ за об'єкти, визначені у додатку до договору.

Оплата за виконання аварійно-рятувальних робіт виконується за фактичними витратами на їх виконання.

Відповідно до пункту 4.2 договору плата за обслуговування об'єкта позивачем здійснюється в безготівковому порядку щомісячним перерахуванням коштів на її розрахунковий рахунок, у період з 20 по 25 число поточного місяця.

Порядок визначення розмірів оплати за обслуговування об'єктів та окремих територій державними аварійно-рятувальними службами затверджений спільним наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи та Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 15.12.2003 р. № 495/369.

Вартість постійного та обов'язкового аварійно-рятувального обслуговування складається з розрахунку (калькуляції) витрат на утримання аварійно-рятувальної служби (формування) та вартості виконання аварійно-рятувальних робіт.

Начальником фінансово-економічного відділення аварійно-рятувального загону спеціального призначення складена одна загальна калькуляція, яка є базовою для розрахунку вартості постійного та обов'язкового обслуговування потенційно-небезпечних об'єктів.

Підставою для розрахунку вартості утримання аварійно-рятувальної служби (формування) є планові витрати на утриманий однієї оперативної одиниці рятувальників, що визначені засновником на підставі галузевих нормативних витрат, розрахунків аварійно-рятувальної служби та кількості і професійного складу оперативних одиниць рятувальників, що необхідні для обслуговування того чи іншого об'єкта чи окремої території.

Виграти, пов'язані з функціонуванням оперативних одиниць та управління ними в режимі постійної готовності, групуються за наступними статтями:

- прямі витрати па утримання оперативних одиниць;

- прямі матеріальні витрати на утримання оперативних одиниць;

- загальновиробничі витрати на утримання оперативних одиниць;

- адміністративні витрати на утримання оперативних одиниць;

- інші витрати;

В калькуляцію, яка розроблена в АРЗСП , оплата праці рятувальників не включалася, тому що особовий склад рятувального підрозділу займає штатні посади і грошове забезпечення йому виплачується за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету.

До розділу „Прямі матеріальні витрати" відноситься витрати які можуть бути безпосередньо віднесені до утримання і забезпечення готовності оперативної одиниці рятувальників. Так, в калькуляцію АРЗСП увійшли розхідні матеріали та оснащення, які використовуються для забезпечення готовності до дій за призначенням. Кількість оснащення встановлювалася начальником рятувального підрозділу відповідно до аналогічних робіт по ліквідації аварійних ситуацій. Сума витрат на рік визначається відповідно до балансової вартості зазначених матеріалів та оснащення (згідно калькуляції становить 7000 грн. на рік).

До розділу „Інші прямі витрати" включені виграти на професійне навчання рятувальників (згідно калькуляції становить 4900,00 грн. на рік).

Також до цього розділу віднесені витрати на технічне обслуговування та ремонт основних аварійно-рятувальних засобів та інших необоротних активів, що відносяться до утримання і забезпечення готовності оперативної одиниці (враховуючи важку інженерну техніку), придбання запасних частий та витратних матеріалів (згідно калькуляції становить 35761 гри. на рік) - (Додаток 1).

До розділу „Загальні втрати" включені витрати па охорону праці і техніку безпеки (згідно калькуляції сума становить 34800 грн. на рік).

До розділу „Адміністративні витрати" включені витрати на ремонт приміщень аварійно-рятувальної служби згідно калькуляції на суму 6500 грн. нарік (Додаток 2), Канцелярські витрати , виходячи із потреби 1 пачка паперу на місяць, відповідно 12 пачок паперу на рік на суму 462 грн. Витрати па зв'язок (оповіщення особового складу) на суму 360 грн. на рік та загальногосподарські витрати на суму 1800, 00 грн. на рік (Додаток 3).

Таким чином, враховуючи суму всіх включених до калькуляції витрат загальна вартість постійного та обов'язкового обслуговуваний становить 8300 грн. на рік.

Сторонами договору було узгоджено перелік об'єктів, щодо яких здійснюється організація та здійснення рятувального обслуговування (додаток № 1): виробничі дільниці ПрАТ «Полтавське ХПП», які знаходяться за адресою м. Бобринець, по вул. Промислова, 1 та по вул. Промислова, 2.

Договір вступає в силу з 01.07.2013 і діє постійно.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на існування заборгованості відповідача з травня 2015 р. по жовтень 2015 р. у розмірі 14662,14 грн.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, колегія суддів вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено колегією суддів, загалом за спірний період дії договору, починаючи з травня 2015 року, позивачем було надано відповідачу послуги вартістю 14662,14 грн. (по 2443,69 грн. за 6 місяців дії договору), які в порушення вимог п. 4.2. договору відповідачем сплачені не були.

У зв'язку з цим розмір заборгованості відповідача складає суму 14662,14 грн. вартості неоплачених послуг за період з травня 2015 р. по жовтень 2015 року включно.

Даний факт відповідачем під час розгляду справи не спростовано.

За змістом ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів. При цьому зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628 та 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

В силу ч. 1 ст. 193 цього Кодексу, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (стаття 901 ЦК України). Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 629 цього Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Колегія суддів дійшла висновку, що за умовами договору № 109 від 01.10.2013 відповідач зобов'язався оплачувати послуги з організації та здійснення позивачем аварійно-рятувального обслуговування об'єкта з метою своєчасного реагування та виконання аварійно-рятувальних робіт при виникненні на об'єкті надзвичайної ситуації, що включає в себе комплекс послуг як з підготовки до відповідних заходів, так і безпосереднє їх виконання позивачем під час виникнення аварійної ситуації, що обумовлено обсягом його обов'язків згідно п. 2.1-2.5 договору № 109 від 01.10.2013. Пункт 4.2 лише деталізує, що у випадку виникнення аварійної ситуації та надання позивачем відповідних робіт під час такої ситуації, оплаті підлягають окремо і виконані роботи в розмірі фактично понесених витрат.

В Україні діє презумпція правомірності правочину (ст. 204 ЦК України).

Оскільки договір сторін не визнавався в судовому порядку недійсним і не є нікчемним, оскільки недійсність такого договору прямо не передбачена законом, даний договір повинний створювати правові наслідки, в числі яких обовязок позивача сплатити за договором.

Колегія суддів відзначає, що дії відповідача свідчать про визнання легітимності договору, оскільки цей договір виконувався відповідачем до травня 2015 р. шляхом підписання відповідних актів і сплати грошових коштів за договором.

Оцінюючи заперечення відповідача щодо неможливості укладання договору даного виду без письмової заяви відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

При укладанні та виконанні договорів на постійне та обов'язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об'єктів та окремих територій, яким є договір № 109 від 01.07.2013 року, укладений між АРЗСП У ДСНС України у Кіровоградській області та ПрАТ „Полтавське ХПП", аварійно-рятувальний загін спеціального призначення безпосередньо користується законодавчими актами України, які мають офіційний характер та затверджені в установленому законом порядку, в тому числі Кодексом цивільного захисту України від 01.07.2013 року.

Згідно п. 12 ст. 23 Кодексу цивільного захисту передбачено аварійно-рятувальне обслуговування на договірній основі суб'єктів господарювання та окремих територій, на яких існує небезпека виникнення надзвичайних ситуацій.

П. 1 ст. 133 зазначеного кодексу визначено, що суб'єкти господарювання на яких існує небезпека виникнення надзвичайних ситуацій, підлягають постійному та обов'язковому аварійно-рятувальному обслуговуванню на договірній основі аварійно-рятувальними службами, які пройшли атестацію в установленому законом порядку.

Перелік таких субєктів господарювання визначений постановою КМУ від 04.09.2000р № 1214 «Про затвердження переліку обєктів та окремих територій, які підлягають постійному та обовязковому на договірній основі обслуговуванню державними аварійно-рятувальними службами» і підприємство відповідача включено до даного переліку за галузевою ознакою.

Тобто, даний договір має обовязковий характер та не потребує наявності додаткової заяви посадових осіб відповідача.

Оцінюючи заперечення відповідача щодо фактичного ненадання послуг за договором, та наявності у відповідача власної служби запобігання аварій та пожеж, колегія суддів зазначає таке.

Наявність у відповідача власної техніки на дільниці , а саме, пожежного автомобіля, водонапірних башт, пожводомойки, бобмосховища та іншого, не спростовує факту ненадання позивачем відповідачеві послуг з організації та здійснення аварійно-рятувального обслуговування об'єкта, оскільки, як вбачається з матеріалів справи відповідачем були підписані акти виконаних робіт, тобто зазначені роботи були виконані позивачем.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що твердження позивача, викладені ним в апеляційній скарзі ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, тоді як господарським судом першої інстанції не в повній мірі зясовані та правильно оцінені обставини у справі, а тому ухвалене ним рішення підлягає скасуванню, а позовні вимоги має бути задоволено.

Керуючись ст. ст. 99, 101,102, п.2 ст. 103, п. п. 2-4 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Аварійно-рятувального загону спеціалізованого призначення управління державної служби України з надзвичайних ситуацій України у Кіровоградській області на рішення господарського суду Полтавської області від 26.11.15 р. у справі № 917/2202/15 задовольнити.

Рішення господарського суду Полтавської області від 26.11.15 р. у справі № 917/2202/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Полтавське хлібоприймальне підприємство» (36009, м. Полтава, вул. Рибчанська, 31, ) на користь Аварійно-рятувального загону спеціалізованого призначення управління державної служби України з надзвичайних ситуацій України у Кіровоградській області (25006, м. Кіровоград, вул. Шевченка, 3, ) 14662,14 грн.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Полтавське хлібоприймальне підприємство» (36009, м. Полтава, вул. Рибчанська, 31, ) на користь Аварійно-рятувального загону спеціалізованого призначення управління державної служби України з надзвичайних ситуацій України у Кіровоградській області (25006, м. Кіровоград, вул. Шевченка, 3, ) 1218, 00 грн. судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Полтавське хлібоприймальне підприємство» (36009, м. Полтава, вул. Рибчанська, 31, ) на користь Аварійно-рятувального загону спеціалізованого призначення управління державної служби України з надзвичайних ситуацій України у Кіровоградській області (25006, м. Кіровоград, вул. Шевченка, 3, ) 1339,80 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Полтавської області видати відповідний наказ.

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Гребенюк Н. В.

Суддя Істоміна О.А.