ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09 березня 2016 р. Справа № 903/50/16
за позовом приватного підприємства "Агенство"Скела", м. Черкаси

до товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Луцьк", м. Луцьк

про стягнення 150 269,03 грн.

Суддя Якушева І.О.,

при секретарі судового засідання Хомич О.В.

за участю представників:

від позивача: н/з,

від відповідача: н/з

Суть спору: позивач в позовній заяві просив стягнути з відповідача 200269,03 грн., з них: 191000 грн. заборгованості, 2182,11 грн. процентів річних, 7086,92 грн. збитків, завданих інфляцією.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору переведення боргу від 20.04.2015р. щодо повного та своєчасного погашення заборгованості за договором.

Ухвалою суду від 08.02.2016р. справу було порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 24.02.2016р., зобов'язано відповідача подати суду обґрунтовані письмові пояснення на заявлений позов, докази на їх підтвердження; довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

23.02.2016р. на адресу суду надійшло клопотання відповідача від 23.02.2016р., в якому він повідомляв, що на призначену судом дату та час з поважних причин (участь залученого юриста в судовому засіданні із розгляду іншої справи у м. Києві) відповідач не зможе забезпечити присутність свого представника в судовому засіданні та належне представництво інтересів ТОВ «Еліт Луцьк».

Також відповідач повідомляв, що між сторонами по справі ведуться позасудові переговори щодо можливості та умов укладення мирової угоди з метою погашення заборгованості.

У зв'язку з цим просив розгляд справи відкласти.

Ухвалою суду від 24.02.2016р. розгляд справи було відкладено на 09.03.3016р., зобовязано відповідача у випадку не врегулювання спору добровільно подати обґрунтовані письмові пояснення на заявлений позов, докази на їх підтвердження; належним чином завірену копію довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

03.03.2016р. позивач надіслав до суду заяву №25 від 02.03.2016р. про зменшення розміру позовних вимог та часткову відмову від позову, клопотання №26 від 02.03.2016р. про повернення судового збору.

У заяві №25 від 02.03.2016р. позивач просив розглянути справу за відсутності представника позивача, у звязку із перерахуванням відповідачем 50000 грн. заборгованості просив стягнути з відповідача 141 000 грн. залишку заборгованості, 2115 грн. витрат по сплаті судового збору. Також у цій заяві позивач відмовився від позову в частині стягнення з відповідача 2182,11 грн. процентів річних, 7086,92 грн. збитків, завданих інфляцією.

У клопотанні №26 від 02.03.2016р. позивач просив винести ухвалу про повернення йому сплаченої суми судового збору в розмірі 889,04 грн.

Зменшення розміру позовних вимог до прийняття рішення по справі - процесуальне право позивача, передбачене ст.22 ГПК України.

А тому судом прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, а відтак має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Як розяснив Пленум Вищого господарського суду України в п.4.6. постанови №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зменшення позивачем суми позову, не є відмовою від позову. В такому випадку припинення провадження у справі в частині зменшення відповідної суми не здійснюється, - про таке зменшення зазначається в описовій частині судового рішення, а предметом спору залишається вимога про стягнення суми в зменшеному розмірі.

Зважаючи на те, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду справи, про судовий розгляд сторони у справі були повідомлені належним, у клопотанні №26 від 02.03.2016р. позивач просив розглядати справу за його відсутності , справу судом розглянуто за відсутності представників сторін. Факт належного повідомлення сторін у справі про судовий розгляд підтверджується рекомендованими повідомленнями про те, що ухвалу суду сторони отримали - позивач: 02.03.2016р., відповідач: 29.02.2016р.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в:

01.09.2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Еліт» в особі Смілянської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт» як замовником і приватним підприємством "Агенство"Скела" як виконавцем було укладено договір №10914, згідно з п. 1.1. якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання по забезпеченню безпеки (охорони) території та приміщень підприємства замовника, що знаходяться за адресою: Україна, Черкаська область, м. Сміла, вул. Рози Люксембург, 21 (далі - об'єкт) в порядку і на умовах, обумовлених договором.

Згідно з п. 1.2. договору №10914 від 01.09.2014р. прийняття об'єкта під охорону здійснюється шляхом підписання уповноваженими представниками сторін акту прийому об'єкта під охорону, що є невід'ємною частиною даного договору.

Пунктами 4.1, 4.2, 4.3 договору №10914 від 01.09.2014р. передбачено, що вартість послуг за договором складає 34250 грн. за один місяць робіт, в тому числі ПДВ 5708,33 грн.

Оплата послуг проводиться протягом 10 банківських днів з моменту підписання уповноваженими представниками сторін акту здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Оплата здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування суми, вказаної в п. 4.1. договору, з поточного рахунку замовника на поточний рахунок виконавця.

На виконання умов договору №10914 від 01.09.2014р. позивач впродовж січня серпня 2015р. надав Смілянській філії ТзОВ «Еліт» послуг охорони на загальну суму 274000 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-000014 від 31.01.2015р., №ОУ-000032 від 28.02.2015р., №ОУ-000048 від 31.03.2015р., №ОУ-0000б4 від 30.04.2015р., №ОУ-000077 від 31.05.2015р., №ОУ-000097 від 30.06.2015р., №ОУ-000111 від 31.07.2015р. та №ОУ-000122 від 31.08.2015р. (а.с. 20-28).

На оплату послуг позивачем було виставлено рахунки-фактури № СФ-0000018 від 31.01.2015р., №СФ-0000047 від 28.02.2015р., №СФ-0000069 від 31.03.2015р., №СФ-0000090 від 30.04.2015р., №СФ-0000111 від 31.05.2015р., №СФ-0000139 від 30.06.2015р., №СФ-0000163 від 31.07.2015р., №СФ-0000181 від 31.08.2015р. (а.с. 12-19).

31.08.2015р. між позивачем - ПП "Агенство"Скела" та Смілянською філією ТзОВ «Еліт» було складено та підписано акт звірки взаєморозрахунків, згідно з яким заборгованість відповідача перед позивачем за договором №10914 від 01.09.2014р. станом на 31.08.2015р. складає 191000 грн. (а.с. 31).

Як передбачено ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності із ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

20.04.2015р. між позивачем - приватним підприємством "Агенство"Скела" як кредитором, товариством з обмеженою відповідальністю "Еліт" як первісним боржником та відповідачем - товариством з обмеженою відповідальністю "Еліт Луцьк" як новим боржником було укладено договір про переведення боргу, згідно з п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний боржник переводить свій борг (обов'язки) за договором № 10914 від 01.09.2014р., укладеним між первісним боржником та кредитором, та зобов'язується сплатити новому боржникові за прийняття боргу визначену цим договором плату, а новий боржник замінює первісного боржника у зобов'язанні, що виникає із основного договору, і приймає на себе обов'язки первісного боржника за основним договором в межах суми 400000 грн.

Згідно з п.п. 2.1, 2.2. договору про переведення боргу від 20.04.2015р. не пізніше 3-ох календарних днів з дати підписання цього договору первісний боржник сплачує новому боржнику плату за прийняття боргу в розмірі 400000 грн. шляхом перерахування на розрахунковий рахунок нового боржника або шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо інше не суперечить чинному законодавству.

У випадку несплати первісним боржником плати за прийняття боргу у строк, передбачений п. 2.1. договору, плата за передачу (переведення) боргу, яка підлягає сплаті первісним боржником новому боржнику за цим договором зараховується шляхом взаємозаліку в рахунок погашення зобов'язання нового боржника перед первісним боржником в розмірі 400000 грн., яке виникло згідно з договором №20П13-1 від 01.12.2013р., договором №10П13 від 01.09.2013р., укладених між названими сторонами.

Зобов'язання нового боржника перед первісним боржником за договором №20П13-1 від 01.12.2013р., договором №10П13 від 01.09.2013р., укладеними між ними, в межах суми 400000 гривень припиняються.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 договору про переведення боргу від 20.04.2015р. новий боржник зобов'язується виконати обов'язки первісного боржника перед кредитором на умовах основного договору.

Первісний боржник зобов'язується передати новому боржнику до 31 травня 2015 року документи (їхні засвідчені копії), що підтверджують дійсність вимог кредитора за основним договором.

Претензією №54 від 15.10.2015р. позивач просив відповідача перерахувати заборгованість в розмірі 191000 грн.

Проте, відповідач відповіді на претензію не надав, заборгованості не перерахував.

У відповідності із ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

У відповідності із ч.1 ст.528 Цивільного кодексу України виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.

У заяві №25 від 02.03.2016р. позивач повідомив, що 01.03.2016р. відповідач перерахував в рахунок погашення боргу 50000 грн.

У звязку з цим позивач на підставі ст.22 ГПК України зменшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача 141000 грн. залишку суми заборгованості.

На підставі п. 4.1. договору про переведення боргу від 20.04.2015р. до відповідача перейшов обовязок розрахуватися за надані позивачем послуги охорони.

З огляду на викладене, підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача 141000 грн. заборгованості.

У зв'язку із порушенням відповідачем строку оплати вартості охорони, встановленого договором, позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача 2182,11 грн. процентів річних, 7086,92 грн. збитків, завданих інфляцією.

03.03.2016р. позивач надіслав до суду заяву №25 від 02.03.2016р., в якій відмовився від позову в частині стягнення з відповідача 2182,11 грн. процентів річних, 7086,92 грн. збитків, завданих інфляцією.

Часткова відмова позивача від позову його процесуальне право, передбачене ст. 22 ГПК України.

Відповідно до ст.22 ГПК України господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Заява про відмову від позову в частині стягнення процентів річних, збитків, завданих інфляцією, підписана директором ПП «Агенство «Скела» ОСОБА_1

Оскільки часткова відмова позивача від позову не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та інтересів відповідача, відмову судом прийнято.

Правовим наслідком відмови від позову є припинення провадження у справі. Відповідно до ч.2 ст.80 ГПК України у випадку припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

З огляду на викладене, провадження у справі про стягнення з відповідача 2182,11 грн. процентів річних, 7086,92 грн. збитків, завданих інфляцією, підлягає припиненню на підставі п.4 ч.1 ст.80 ГПК України.

У звязку із частковим задоволенням позову на відповідача відповідно до ст. ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України слід покласти судові витрати по справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Також при розподілі судових витрат судом враховано факт зменшення позивачем розміру позовних вимог.

Зменшення розміру позовних вимог згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" є підставою для повернення відповідної суми судового збору.

А тому позивачу слід повернути з державного бюджету 750,11 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 520, 526, 528, 599, 610, 611, 612, 625, 901 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України,ст..7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 44, 49, п.4 ч.1 ст.80, ст..ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт Луцьк» (43006, м. Луцьк, вул. Заньковецької, 90, ) на користь приватного підприємства "Агенство "Скела" (18030, м. Черкаси, вул. Першотравнева, 72, ) 141000 грн. заборгованості, 2115 грн. витрат, повязаних з оплатою судового збору.

3. Провадження у справі в частині стягнення 2182 грн. 11 коп. процентів річних, 7 086 грн. 92 коп. збитків, завданих інфляцією, а всього на суму 9269,03 грн. припинити.

4. ГУ ДКСУ у Волинській області повернути приватному підприємству "Агенство "Скела" (18030, м. Черкаси, вул. Першотравнева, 72, ) з державного бюджету 750 грн. 11 коп. судового збору, сплаченого платіжними дорученнями №8 від 14.01.2016р., №23 від 01.02.2016р. (оригінали цих платіжних доручень знаходяться в матеріалах справи №903/50/16).

У відповідності із ст.85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до вимог ст.84 цього Кодексу.

Суддя І. О. Якушева