Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

01 березня 2016 р. Справа № 927/130/16

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Чернігівський", вул. Старобілоуська, 71, м. Чернігів, 14021

відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1,

АДРЕСА_1

предмет спору: про стягнення 981,55 грн

Суддя Лавриненко Л.М.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: Лівак Н.В., довіреність №1 від 18.01.2016, представник

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Чернігівський" подано позов про стягнення з відповідача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 721,37 грн боргу; 20,00 грн інфляційних втрат; 13,69 грн 3% річних; 226,49 грн пені за неналежне виконання умов договору поставки №1/т від 06.01.2015.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №01393413 від 23.02.2016, але повноважного представника у судове засідання не направив.

Представник позивача у судовому засіданні 01.03.2016 надала письмове клопотання про відмову від фіксації судового засідання технічними засобами, яке задоволено судом.

Представник позивача подала письмову заяву №106 від 01.03.2016, в якій просить суд зменшити розмір позовних вимог, у зв'язку з помилковим визначенням розміру основної суми заборгованості, та вважати їх наступними: загальна сума 769,37 грн, а саме: 543,49 грн боргу, 11,77 грн 3% річних, 15,93 грн інфляційних втрат та 198,18 грн пені.

Подана заява позивача прийнята судом, оскільки це не протирічить діючому законодавству та не порушує нічиї права та охоронювані законом інтереси, а також є процесуальним правом сторони, відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Інших заяв та клопотань від сторін до суду не надійшло.

В судовому засіданні судом здійснено огляд оригіналів: виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 21.05.2015 про реєстрацію позивача; статуту позивача, затвердженого позачерговими зборами учасників ТОВ "ТД "Чернігівський" (протокол №10 від 23.10.2015); протоколу №8 позачергових зборів учасників ТОВ "ТД "Чернігівський" від 18.05.2015; наказу №59-к від 19.05.2015; претензії №37 від 25.01.2016; договору поставки №1/т від 06.01.2015 та повідомлення до нього; видаткових та товарно-транспортних накладних і прибуткових касових ордерів, копії яких містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 01.03.2016 судом були вчинені дії щодо перевірки статусу та місця реєстрації відповідача на офіційному сайті Державного підприємства "Інформаційно-ресурсний центр". Відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за умовами пошуку реєстраційний номер Фізичної особи-підприємця в ЄДР: 3, станом на 01.03.2016 місце проживання ОСОБА_1: АДРЕСА_1. Дані про перебування Фізичної особи-підприємця в процесі припинення підприємницької діяльності, банкрутства - відсутні.

Ухвали суду від 16.02.2016 та від 23.02.2016 були направлені відповідачу за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві та згідно зі Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №21740685 від 01.03.2016: АДРЕСА_1 та отримані відповідачем, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень №01390953 від 16.02.2016 та №01393413 від 23.02.2016, але відповідач повноважного представника у судові засідання 23.02.2016 та 01.03.2016 не направив, витребуваних документів суду не надав.

Ухвалами суду від 16.02.2016 та від 23.02.2016 сторони були повідомлені, що нез'явлення в судове засідання повноважних представників сторін не є перешкодою для розгляду спору по суті, крім того, ухвалою суду від 23.02.2016 явка представника відповідача у судове засідання 01.03.2016 обов'язковою не визнавалась.

Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача, повідомленого належним чином, оскільки будь-яких поважних причин не з'явлення в судове засідання, відповідачем суду не повідомлено.

У судовому засіданні 01.03.2016 суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача виклала позовні вимоги.

Рішення приймається на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі документами.

Приймаючи до уваги, що позивачем зменшено позовні вимоги до 769,37 грн, суд розглядає справу з урахуванням відповідного зменшення.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши повноважного представника позивача з"ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1 статті 202 та ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, правочин може вчинятися усно або в письмовій, електронній формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

06.01.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Чернігівський" (позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (відповідач) укладено договір поставки №1/т.

Частиною 1 ст. 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1.1., 1.2. договору поставки №1/т від 06.01.2015, постачальник зобов'язався поставити та передати у власність покупця м'ясо, м'ясні субпродукти, м'ясні та ковбасні вироби (далі - товар) в кількості, асортименті і за ціною, які узгоджуються сторонами і вказуються в накладних на товар, які є невід'ємною частиною даного договору і замінюють специфікацію і протокол узгодження цін, а покупець зобов'язався прийняти і сплатити товар на умовах даного договору. Товар, поставлений по накладних, які оформлені між сторонами в період дії даного договору, вважається поставленим на підставі даного договору, навіть за відсутності вказівки (посилання) на даний договір в самій накладній.

Відповідно до п. 11.1. договору поставки №1/т від 06.01.2015, договір діє з дня його підписання до 31.12.2016 року, а в частині взаєморозрахунків і повернення тари - до виконання таких зобов'язань. Якщо за один місяць до закінчення договору жодна із сторін письмово не заявить про його розірвання, договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік на тих же умовах.

Відповідно до п. 10.2. договору поставки №1/т від 06.01.2015, договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік кожного разу на тих же умовах, якщо за два місяці до закінчення його терміну дії ні від однієї зі сторін не надійшло письмових підтверджень про розірвання договору.

Оскільки сторони не надали суду належних та допустимих доказів дострокового розірвання договору поставки №1/т від 06.01.2015 та визнання його недійсним, то суд доходить висновку, що на час розгляду справи договір поставки №1/т від 06.01.2015 є чинним.

Зі змісту договору поставки №1/т від 06.01.2015 вбачається, що за юридичною природою вказаний договір є договором поставки.

У відповідності до п. 2 статті 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2,3 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 5.1., 5.2. договору поставки №1/т від 06.01.2015, зокрема, прийом товару по кількості і якості відбувається під час передачі постачальником товару покупцеві. Якість і кількість товару контролюється представником покупця при прийманні.

Відповідно до п. 5.3. договору поставки №1/т від 06.01.2015, перехід права власності на товар і всіх відповідних ризиків, які можуть вплинути на товар, відбувається у момент підписання покупцем або його уповноваженим представником відповідних накладних на відпустку товару постачальником, що підтверджує факт кількості і вартості товару.

На виконання умов договору поставки №1/т від 06.01.2015, постачальник (позивач) поставив, а покупець (відповідач) прийняв в період з 09.01.2015 по 23.06.2015 товару на загальну суму 29499,45 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними: №93 від 09.01.2015 на суму 407,94 грн, №115 від 12.01.2015 на суму 224,13 грн, №188 від 15.01.2015 на суму 359,52 грн, №268 від 17.01.2015 на суму 114,70 грн, №344 від 23.01.2015 на суму 191,91 грн, №643 від 03.02.2015 на суму 280,17 грн, №674 від 04.02.2015 на суму 333,32 грн, №751 від 07.02.2015 на суму 500,80 грн, №752 від 07.02.2015 на суму 408,11 грн, №763 від 09.02.2015 на суму 459,00 грн, №794 від 10.02.2015 на суму 151,84 грн, №825 від 10.02.2015 на суму 164,27 грн, №828 від 10.02.2015 на суму 527,10 грн, №850 від 11.02.2015 на суму 792,75 грн, №867 від 12.02.2015 на суму 173,64 грн, №875 від 12.02.2015 на суму 1287,20 грн, №905 від 13.02.2015 на суму 232,69 грн, №938 від 14.02.2015 на суму 366,24 грн, №941 від 16.02.2015 на суму 228,19 грн, №954 від 16.02.2015 на суму 760,55 грн, №950 від 16.02.2015 на суму 342,94 грн, №1019 від 18.02.2015 на суму 139,30 грн, №1046 від 19.02.2015 на суму 155,62 грн, №1092 від 20.02.2015 на суму 275,35 грн, №1095 від 20.02.2015 на суму 229,65 грн, №1099 від 20.02.2015 на суму 512,00 грн, №1120 від 21.02.2015 на суму 287,57 грн, №1122 від 23.02.2015 на суму 373,02 грн, №1123 від 23.02.2015 на суму 398,85 грн, №1137 від 23.02.2015 на суму 1210,25 грн, №1218 від 25.02.2015 на суму 321,16 грн, №1226 від 25.02.2015 на суму 352,00 грн, №1246 від 26.02.2015 на суму 318,59 грн, №1254 від 26.02.2015 на суму 224,45 грн, №1280 від 27.02.2015 на суму 357,63 грн, №1433 від 05.03.2015 на суму 529,79 грн, №1434 від 05.03.2015 на суму 661,55 грн, №1443 від 05.03.3015 на суму 1293,05 грн, №1482 від 06.03.2015 на суму 265,27 грн, №1537 від 10.03.2015 на суму 432,57 грн, №1538 від 10.03.2015 на суму 420,15 грн, №1564 від 10.03.2015 на суму 935,85 грн, №1582 від 11.03.2015 на суму 401,92 грн, №1585 від 11.03.2015 на суму 363,64 грн, №1590 від 11.03.2015 на суму 787,26 грн, №1669 від 17.03.2015 на суму 797,22 грн, №1679 від 17.03.2015 на суму 648,95 грн, №1743 від 18.03.2015 на суму 1033,50 грн, №1996 від 27.03.2015 на суму 639,25 грн, №1998 від 27.03.2015 на суму 693,57 грн, №2002 від 27.03.2015 на суму 1728,70 грн, №3335 від 23.05.2015 на суму 529,25 грн, №3406 від 26.05.2015 на суму 580,10 грн, №3429 від 27.05.2015 на суму 269,25 грн, №3495 від 30.05.2015 на суму 376,39 грн, №3538 від 02.06.2015 на суму 201,13 грн, №3566 від 03.06.2015 на суму 432,76 грн, №3721 від 09.06.2015 на суму 301,91 грн, №3724 від 09.06.2015 на суму 351,20 грн, №3759 від 10.06.2015 на суму 412,30 грн, №3778 від 11.06.2015 на суму 215,69 грн, №3803 від 12.06.2015 на суму 278,45 грн, №4034 від 23.06.2015 на суму 456,33 грн та товарно-транспортними накладними: №Р-93 від 09.01.2015 на суму 407,94 грн, № Р-115 від 12.01.2015 на суму 224,13 грн, № Р-188 від 15.01.2015 на суму 359,52 грн, № Р-268 від 17.01.2015 на суму 114,70 грн, № Р-643 від 03.02.2015 на суму 280,17 грн, № Р-674 від 04.02.2015 на суму 333,32 грн, № Р-751 від 07.02.2015 на суму 500,80 грн, № Р-752 від 07.02.2015 на суму 408,11 грн, № Р-763 від 09.02.2015 на суму 459,00 грн, № Р-794 від 10.02.2015 на суму 151,84 грн, № Р-825 від 10.02.2015 на суму 164,27 грн, № Р-828 від 10.02.2015 на суму 527,10 грн, № Р-867 від 12.02.2015 на суму 173,64 грн, № Р-875 від 12.02.2015 на суму 1287,20 грн, № Р-905 від 13.02.2015 на суму 232,69 грн, № Р-938 від 14.02.2015 на суму 366,24 грн, № Р-941 від 16.02.2015 на суму 228,19 грн, № Р-954 від 16.02.2015 на суму 760,55 грн, № Р-950 від 16.02.2015 на суму 342,94 грн, № Р-1019 від 18.02.2015 на суму 139,30 грн, № Р-1046 від 19.02.2015 на суму 155,62 грн, № Р-1092 від 20.02.2015 на суму 275,35 грн, № Р-1095 від 20.02.2015 на суму 229,65 грн, № Р-1099 від 20.02.2015 на суму 512,00 грн, № Р-1120 від 21.02.2015 на суму 287,57 грн, № Р-1122 від 23.02.2015 на суму 373,02 грн, № Р-1123 від 23.02.2015 на суму 398,85 грн, № Р-1137 від 23.02.2015 на суму 1210,25 грн, № Р-1218 від 25.02.2015 на суму 321,16 грн, № Р-1226 від 25.02.2015 на суму 352,00 грн, № Р-1246 від 26.02.2015 на суму 318,59 грн, № Р-1280 від 27.02.2015 на суму 357,63 грн, № Р-1433 від 05.03.2015 на суму 529,79 грн, № Р-1434 від 05.03.2015 на суму 661,55 грн, № Р-1443 від 05.03.3015 на суму 1293,05 грн, № Р-1482 від 06.03.2015 на суму 265,27 грн, № Р-1537 від 10.03.2015 на суму 432,57 грн, № Р-1538 від 10.03.2015 на суму 420,15 грн, № Р-1582 від 11.03.2015 на суму 401,92 грн, № Р-1585 від 11.03.2015 на суму 363,64 грн, № Р-1590 від 11.03.2015 на суму 787,26 грн, № Р-1669 від 17.03.2015 на суму 797,22 грн, № Р-1679 від 17.03.2015 на суму 648,95 грн, № Р-1743 від 18.03.2015 на суму 1033,50 грн, № Р-1996 від 27.03.2015 на суму 639,25 грн, № Р-1998 від 27.03.2015 на суму 693,57 грн, № Р-2002 від 27.03.2015 на суму 1728,70 грн, № Р-3335 від 23.05.2015 на суму 529,25 грн, № Р-3429 від 27.05.2015 на суму 269,25 грн, № Р-3495 від 30.05.2015 на суму 376,39 грн, № Р-3538 від 02.06.2015 на суму 201,13 грн, № Р-3566 від 03.06.2015 на суму 432,76 грн, № Р-3721 від 09.06.2015 на суму 301,91 грн, № Р-3778 від 11.06.2015 на суму 215,69 грн, № Р-3803 від 12.06.2015 на суму 278,45 грн, № Р-4034 від 23.06.2015 на суму 456,33 грн.

Відповідно до п. 3.4., 3.5. договору поставки №1/т від 06.01.2015, приймання-передача товару проводиться: на складі постачальника - в разі самовивезення товару покупцем, на складі покупця - в разі постачання товару покупцеві транспортом постачальника. Відпустка товару здійснюється на складі постачальника (за наявності у представника покупця належним чином оформленого доручення і паспорта) або покупця і оформляється підписанням відповідної накладної уповноваженим представником покупця. Якщо покупець уклав трудовий договір з фізичними особами і довіряє їм отримання товару, то до даного договору оформляється доповнення із зразками їх підписів, яке є його невід'ємною частиною.

Факт отримання товару по вищевказаним накладним підтверджується підписом уповноважених осіб, які зазначені в повідомленні до договору поставки №1/т від 06.01.2015 (а.с. 43), відповідно до якого матеріально-відповідальними особами відповідача, яким довіряється здобуття товару від постачальника (позивача) є ОСОБА_1, ОСОБА_3

Відповідач не надав суду заперечень щодо факту поставки товару.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з п. 3.2., 3.3. договору поставки №1/т від 06.01.2015, загальна сума договору складає сукупність загальних вартостей постачань партій товару. Кількість, ціна і асортимент кожної партії товару визначається за взаємною угодою сторін і вказується в накладній, підписаній сторонами, яка є невід'ємною частиною даного договору.

Відповідно до п. 4.1. договору поставки №1/т від 06.01.2015, зокрема, розрахунок за партію товару за даним договором здійснюється в українських гривнах на безготівковий розрахунок - шляхом перерахування покупцем вартості партії товару на поточний рахунок постачальника, або шляхом внесення грошових коштів до каси постачальника на наступних умовах: оплата з відстрочкою платежу 7 (сім) календарних днів після поставки (отримання) товару.

Згідно з п. 4.2. договору поставки №1/т від 06.01.2015, в разі відпустки наступної партії товару до розрахунку покупця за попередню партію, кожна наступна предоплата зараховується в погашення найранішого боргу незалежно, від того, посилання на яку накладну вказане в платіжному дорученні.

Таким чином, за поставлений по договору поставки №1/т від 06.01.2015 товар відповідач мав розрахуватись по видатковій накладній: №93 від 09.01.2015 - по 16.01.2015; №115 від 12.01.2015 - по 19.01.2015; №188 від 15.01.2015 - по 22.01.2015; №268 від 17.01.2015 - по 26.01.2015, оскільки 24.01 (останній день оплати) припадало на вихідний день - суботу; №344 від 23.01.2015 - по 30.01.2015; №643 від 03.02.2015 - по 10.02.2015; №674 від 04.02.2015 - по 11.02.2015; №751 від 07.02.2015 та №752 від 07.02.2015 - по 16.02.2015, оскільки 14.02.2015 припадало на вихідний день - суботу; №763 від 09.02.2015 - по 16.02.2015; №794 від 10.02.2015, №825 від 10.02.2015 та №828 від 10.02.2015 - по 17.02.2015; №850 від 11.02.2015 - по 18.02.2015; №867 від 12.02.2015, №875 від 12.02.2015 - по 19.02.2015; №905 від 13.02.2015 - по 20.02.2015; №938 від 14.02.2015 - по 23.02.2015, оскільки 21.02. припадало на суботу - вихідний день; №941 від 16.02.2015, №954 від 16.02.2015 та №950 від 16.02.2015 - по 23.02.2015; №1019 від 18.02.2015 - по 25.02.2015; №1046 від 19.02.2015 - по 26.02.2015; №1092 від 20.02.2015, №1095 від 20.02.2015 та №1099 від 20.02.2015 - по 27.02.2015; №1120 від 21.02.2015 - по 02.03.2015, оскільки 28.02. припадало на вихідний день - суботу; №1122 від 23.02.2015, №1123 від 23.02.2015, №1137 від 23.02.2015 - по 02.03.2015; №1218 від 25.02.2015 та №1226 від 25.02.2015 - по 04.03.2015; №1246 від 26.02.2015 та №1254 від 26.02.2015 - по 05.03.2015; №1280 від 27.02.2015 - по 06.03.2015; №1433 від 05.03.2015, №1434 від 05.03.2015, №1443 від 05.03.3015 - по 12.03.2015; №1482 від 06.03.2015 - по 13.03.2015; №1537 від 10.03.2015, №1538 від 10.03.2015, №1564 від 10.03.2015 - по 17.03.2015; №1582 від 11.03.2015, №1585 від 11.03.2015, №1590 від 11.03.2015 - по 18.03.2015; №1669 від 17.03.2015, №1679 від 17.03.2015 - по 24.03.2015; №1743 від 18.03.2015 - по 25.03.2015; №1996 від 27.03.2015, №1998 від 27.03.2015, №2002 від 27.03.2015 - по 03.04.2015; №3335 від 23.05.2015 - по 01.06.2015, оскільки 30.05 припадало на вихідний день - суботу; №3406 від 26.05.2015 - по 02.06.2015; №3429 від 27.05.2015 - по 03.06.2015; №3495 від 30.05.2015 - по 08.06.2015, оскільки 06.06 припадало на вихідний день - суботу; №3538 від 02.06.2015 - по 09.06.2015; №3566 від 03.06.2015 - по 10.06.2015; №3721 від 09.06.2015, №3724 від 09.06.2015 - по 16.06.2015; №3759 від 10.06.2015 - по 17.06.2015; №3778 від 11.06.2015 - по 18.06.2015; №3803 від 12.06.2015 - по 19.06.2015; №4034 від 23.06.2015 - по 30.06.2015.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач за поставлений товар розрахувався частково в сумі 28191,17 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи прибутковими касовими ордерами: №504 від 16.02.2015 на суму 959,80 грн, №563 від 19.02.2015 на суму 3641,70 грн, №627 від 23.02.2015 на суму 2252,28 грн, №664 від 25.02.2015 на суму 1438,44 грн, №673 від 26.02.2015 на суму 945,40 грн, №730 від 28.02.2015 на суму 633,15 грн, №759 від 03.03.2015 на суму 1115,50 грн, №800 від 05.03.2015 на суму 548,46 грн, №837 від 06.03.2015 на суму 994,92 грн, №911 від 13.03.2015 на суму 1822,84 грн, №956 від 17.03.2015 на суму 935,85 грн, №1120 від 26.03.2015 на суму 607,02 грн, №1188 від 31.03.2015 на суму 2761,42 грн, №1388 від 10.04.2015 на суму 1423,04 грн, №1861 від 15.05.2015 на суму 100,00 грн, №2005 від 26.05.2015 на суму 700,00 грн, №2012 від 26.05.2015 на суму 200,00 грн, №2025 від 27.05.2015 на суму 380,10 грн, №2114 від 03.06.2015 на суму 269,25 грн, №2169 від 08.06.2015 на суму 800,00 грн, №2199 від 09.06.2015 на суму 400,00 грн, №2221 від 10.06.2015 на суму 450,00 грн, №2244 від 12.06.2015 на суму 300,00 грн, №2336 від 18.06.2015 на суму 500,00 грн, №2415 від 24.06.2015 на суму 402,00 грн, №2980 від 05.08.2015 на суму 110,00 грн, №3062 від 11.08.2015 на суму 100,00 грн, №3278 від 18.08.2015 на суму 200,00 грн, №3362 від 25.08.2015 на суму 100,00 грн, №3843 від 28.09.2015 на суму 100,00 грн, №3885 від 01.10.2015 на суму 1500,00 грн, №3903 від 02.10.2015 на суму 1500,00 грн.

Згідно з п. 4.3. договору поставки №1/т від 06.01.2015, у разі неможливості провести покупцем повного розрахунку за поставлений товар, сторони можуть прийти до згоди повернення неоплачених залишків товару за цінами згідно накладних, якими було оформлено приймання-передача даного товару. Об'єм повернутого товару не повинен перевищувати 3% від об'єму поставленої партії продукції. Повернення товару проводиться в порядку, передбаченому законодавством не пізніше 7 діб після закінчення строку реалізації продукції, і оформляється відповідними накладними, в яких в обов'язковому порядку має бути зазначена дата і номер накладної, згідно якої був відпущений товар. При поверненні товар має бути в замороженому вигляді.

Відповідачем, в порядку п. 4.3. договору поставки №1/т від 06.01.2015, було повернуто позивачу товару на загальну суму 764,79 грн, що підтверджується накладними повернення від покупця: №321 від 04.02.2015 на суму 83,08 грн, №197 від 04.02.2015 на суму 283,23 грн, №338 від 27.02.2015 на суму 57,81 грн, №340 від 27.02.2015 на суму 116,17 грн, №370 від 05.03.2015 на суму 91,30 грн, №376 від 06.03.2015 на суму 78,67 грн, №484 від 27.03.2015 на суму 54,53 грн, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 138-144).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань за поставлений товар у повному обсязі у встановлений строк не розрахувався, заборгованість відповідача перед позивачем по договору поставки №1/т від 06.01.2015, становить 543,49 грн (сума поставки 29499,45 грн - сума оплати 28191,17 грн - 764,79 грн сума повернень = 543,49 грн).

Претензію позивача №337 від 25.01.2016 з вимогою сплати заборгованість за поставлений товар у розмірі 721,37 грн та підписати і повернути на адресу ТОВ «ТД «Чернігівський» акти звірки, відповідач залишив без відповіді та задоволення.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 11,77 грн та 15,93 грн інфляційних втрат, а саме: 3,33 грн 3% річних і 3,30 грн інфляційних втрат за прострочку оплати згідно видаткової накладної №3803 від 12.06.2015 за період з 20.06.2015 по 10.02.2016 та 8,44 грн 3% річних і 12,63 грн інфляційних втрат за прострочку оплати згідно видаткової накладної №4034 від 23.06.2015 за період з 01.07.2015 по 10.02.2016.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується прострочка виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо оплати отриманого товару, тому суд доходить висновку, що позивачем правомірно нараховані 3 % річних в сумі 11,77 грн за прострочку оплати згідно з видатковою накладною №3803 від 12.06.2015 за період прострочки з 20.06.2015 по 10.02.2016 та за прострочку оплати згідно з видатковою накладною №4034 від 23.06.2015 за період з 01.07.2015 по 10.02.2016, а також 15,93 грн інфляційних втрат за період прострочки з липня 2015 року по січень 2016 року.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 198,18 грн, а саме: 59,34 грн за прострочку оплати згідно видаткової накладної №3803 від 12.06.2015 за період з 20.06.2015 по 10.02.2016 та 138,84 грн за прострочку оплати згідно видаткової накладної №4034 від 23.06.2015 за період з 01.07.2015 по 10.02.2016.

Відповідно до ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов'язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі чи законі.

Також частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 7.1. договору поставки №1/т від 06.01.2015, сторони несуть повну матеріальну відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов даного договору згідно чинного законодавства України, включаючи повне відшкодування збитків іншій стороні, заподіяних неналежним виконанням зобов'язань за договором.

Згідно з п. 7.2. договору поставки №1/т від 06.01.2015, у випадку нетримання від покупця повної оплати за відвантажений товар впродовж терміну згідно п. 4.1. даного договору постачальник має право нарахувати, а покупець зобов'язався сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми неоплаченого товару за кожен день прострочення. Пеня налічується на суму, що підлягає оплаті, за весь період прострочення.

Матеріалами справи підтверджується прострочка виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо оплати товару згідно договору поставки №1/т від 06.01.2015, але враховуючи, що позивачем при розрахунку було допущено арифметичну помилку, тому суд доходить висновку, що пеня підлягає стягненню в розмірі 198,17 грн, а саме за прострочку оплати згідно видаткової накладної №3803 від 12.06.2015 за період прострочки з 20.06.2015 по 10.02.2016 - 59,33 грн та 138,84 грн за прострочку оплати згідно видаткової накладної №4034 від 23.06.2015 за період прострочки з 01.07.2015 по 10.02.2016.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, взяті на себе зобов'язання не виконав, за отриманий товар своєчасно в повному обсязі не розрахувався, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтовані і підлягають задоволенню в частині стягнення 543,49 грн боргу, 11,77 грн 3% річних, 15,93 грн інфляційних втрат, 198,17 грн пені. В решті позову відмовити.

Оскільки спір виник у зв'язку з неправомірними діями відповідача, то відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1377,98 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 11, 202, 205, 525, 526, 530, 546, 549, 610, 611, 612, 625, 626, 629, 712 Цивільного кодексу України, ст. 173, 174, 175, 193, 230, 231 Господарського кодексу України, ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 4 Закону України „Про судовий збір", господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, відомості про банківські реквізити відсутні) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Чернігівський", вул. Старобілоуська, 71, м. Чернігів, 14021 (, р/р №5928 в ПАТ «Державний ощадний банк України» філії - Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 353553) 543,49 грн боргу; 15,93 грн інфляційних втрат; 198,17 грн пені; 11,77 грн 3% річних та 1377,98 грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3. У решті позову відмовити.

Повне рішення підписано 02.03.2016.

Суддя Л.М. Лавриненко