Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" березня 2016 р. Справа № 906/83/16.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Шніт А.В., перевіривши зустрічну позовну заяву і додані до неї матеріали Спільного українсько-іспанського підприємства "Іскор" до Казенного підприємства "Кіровгеологія" про визнання права власності у справі

за позовом: Казенного підприємства "Кіровгеологія"

до: Спільного українсько-іспанського підприємства "Іскор"

про стягнення 52629,10грн та зобов'язання звільнити приміщення

ВСТАНОВИВ:

У господарському суді Житомирської області знаходиться справа №906/83/16 за позовом Казенного підприємства "Кіровгеологія" до Спільного українсько-іспанського підприємства "Іскор" про стягнення 52629,10грн та зобов'язання звільнити приміщення.

09.03.2016 до суду надійшла зустрічна позовна заява Спільного українсько-іспанського підприємства "Іскор" до Казенного підприємства "Кіровгеологія" про визнання права власності на адміністративно-побутовий комплекс, будівлю КПП, полірувальний цех "Москва", цех по обробці каменю.

Оглянувши матеріали, додані до зустрічної позовної заяви, на предмет відповідності останніх нормам Господарського процесуального кодексу України, які регулюють порядок дотримання заявниками вимог щодо подачі та форми позовної заяви, господарський суд встановив, що подана Спільним українсько-іспанським підприємством "Іскор" зустрічна позовна заява не може бути прийнята до розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ст.60 ГПК України відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним. Подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Тобто, позовна заява за зустрічним позовом подається за загальними правилами подання позовів. Це означає, що позов повинен бути поданий з додержанням вимог статей 54 - 58 ГПК щодо форми і змісту позовних заяв.

Так, приписами п.3 ч.1 ст.57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (зі змінами і доповненнями) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлена у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати (п.п. 1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (зі змінами і доповненнями)).

Відповідно до п.3 ч.2 ст.54 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Ціна позову має значення перед усім для визначення розміру судового збору за подання позову до суду.

За змістом п.2.2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (зі змінами і доповненнями), судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача (в тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у вигляді повернення майна застосовуються з ініціативи господарського суду, наприклад, при визнанні договору недійсним - пункт 1 статті 83 ГПК).

Разом з тим, до зустрічної позовної заяви Спільним українсько-іспанським підприємством "Іскор" додано платіжне доручення №3594 від 03.03.2016 про сплату судового збору в розмірі 1378,00грн.

Водночас, позивачем за зустрічним позовом не подано доказів вартості спірного майна.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

За таких обставин, зустрічна позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню на підставі п.4 ч.1 ст.63 ГПК України.

Частиною 3 статті 63 ГПК України передбачено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.4 ч.1 ст.63, 86 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Зустрічну позовну заяву Спільного українсько-іспанського підприємства "Іскор" та додані до неї документи повернути без розгляду.

Додаток: на 11 аркушах, в тому числі платіжне доручення №3594 від 03.03.2016.

Суддя ОСОБА_1

Друк:

1 - у наряд

2 - у справу

3 - Спільному українсько-іспанському підприємству "Іскор" (рек. з повід.)

4 - КП "Кіровгеологія" (рек.)