ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

26 лютого 2016 року Справа № 915/1841/15

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi ОСОБА_1,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представника позивача: ОСОБА_2. дов. №21 від 05.10.2015,

представника відповідача: не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву: Обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго про відстрочення та розстрочення виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 24.12.2015 по справі №915/1841/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 6),

до відповідача: Обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго

(54034, м.Миколаїв, вул.Миколаївська, 5-А),

про: стягнення 4607252,77 грн., з яких: 4351552,41 грн. збитків від інфляції та 255700,36 грн. - 3% річних, -

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 24.12.2015 з відповідача на користь позивача стягнуто 76049,86 грн. - 3% річних, 1509339,15 грн. збитків від інфляції та 23780,83 грн. судового збору.

Вказане рішення оскаржено не було та набрало законної сили 05.01.2016.

05.01.2016 по справі видано відповідний наказ.

Від Обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго до суду надійшла заява вх.№310/юр від 28.01.2016 про відстрочення та розстрочення виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 24.12.2015 по справі №915/1841/15

В обґрунтування своєї заяви ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» посилається на наступне:

- несвоєчасне погашення заборгованості перед стягувачем сталося не з вини боржника, оскільки єдиним джерелом для оплати спожитого газу є кошти, отримані в якості оплати за спожиту теплову енергію з боку населення, бюджетних установ та госпрозрахункових підприємств та субвенцій на погашення різниці у тарифах на теплову енергію;

- боржником вживаються усі залежні від нього заходи для стягнення заборгованості зі споживачів теплової енергії, шляхом звернення до суду з відповідними позовами та до державної виконавчої служби для стягнення заборгованості зі споживачів, зокрема, за 2015 рік відповідачем направлено 52534 претензії боржникам на загальну суму 168856,94 тис. грн., предявлено 1521 позовів на суму 9251,87 тис. грн., направлено до відділів державної виконавчої служби 7987 виконавчі документи про стягнення заборгованості на загальну суму І 19670,13 тис. грн.;

- згідно з Порядком розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків із гарантованим постачальником природного газу, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 217 від 18.06.2014, переважна більшість грошових коштів (в грудні - 75,23%, в січні - 77,48%), що надійшли від споживачів, перераховуються відповідачем за спожитий природний газ на рахунок гарантованого постачальника природного газу ПАТ «ПАК «Нафтогаз України», і в розпорядження відповідача не потрапляють;

- коштів, що залишаються в розпорядженні підприємства, катастрофічно не вистачає для виконання в повному обсязі податкових зобовязань, зобовязань по виплаті заробітної плати, розрахунків за енергоносії, здійснення ремонтних та аварійно-відновлювальних робіт. На час звернення до суду відповідач перебуває в тяжкому фінансовому становищі, оскільки має грошові зобовязання на загальну суму більше 100 млн. грн., з яких: за електроенергію - 19,34 млн. грн., за природний газ - 56,51 млн. грн., за інші енергоносії, товари, роботи і послуги - 1,23 млн. грн., з оплати праці - 2,15 млн. грн., зі страхування - 1,06 млн. грн., з бюджетом - 1,94 млн. грн. та інші поточні зобовязання, оскільки одним із видів примусового виконання рішення є накладення арешту на рахунки підприємства, то у разі його застосування, наслідком буде неможливість перерахування підприємством жодної суми, в тому числі обовязкових податків, зборів, заробітної плати тощо. Серед опалювального сезону вказане може призвести до повної зупинки підприємства, та неможливості надавати послуги з теплопостачання.

- ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» визнає наявність даної заборгованості, не відмовляється та не ухиляється від її сплати, але виконання боржником вищезазначеного рішення в такий короткий строк є неможливим. Примусове ж його виконання призведе до реальної загрози банкрутства підприємства, що за умови його соціальної значимості підприємства може призвести до негативних наслідків для споживачів теплової енергії - населення м.Миколаєва, лікувальних закладів, шкіл, інших обєктів соціальної сфери міста, бюджетних установ та державних закладів.

ПАТ «НАК «Нафтогаз України» проти заяви ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» заперечує посилаючись на те, що ст.121 ГПК України не передбачено одночасне надання відстрочки та розстрочки виконання рішення суду; скрутний фінансовий стан боржника не може вважатись обставиною, що може слугувати підставою для розстрочки виконання рішення суду; відповідачем не надано доказів загрози банкрутства, відсутності коштів на рахунках та відсутності майна, на яке може бути звернено стягнення; оскільки при вирішенні питання надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду мають враховуватись інтереси обох сторін, то наявність у позивача збитків 6 місяців 2015 року у сумі 4468389 тис. грн. свідчить про гірший фінансовий стан позивача ніж відповідача; ПАТ «НАК «Нафтогаз України» має стратегічне значення для економіки і безпеки держави і для безперервного постачання газу споживача повинно постійно проводити розрахунки з іноземними постачальниками природного газу, що за умови здешевлення національної валюти по відношенню до іноземної вимагає своєчасної оплати газу вітчизняними споживачами; внаслідок недоотримання та несвоєчасного проведення розрахунків позивач змушений залучати комерційні кредити за ринковими відсотковими ставками, при цьому, єдиним джерелом часткової компенсації понесених збитків є стягнення з боржників всіх можливих штрафних санкцій (а.с.96-100).

Представник позивача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином шляхом.

Оскільки, відповідно до приписів чт.121 ГПК України, неявка стягувача у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви про відстрочення виконання рішення суду, суд вважає за можливе розглянути заяву ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» без участі представника ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Розглянувши заяву ОКП «Миколаївоблтеплоенерго», заслухавши представника відповідача, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Пунктом 7.2 Постанови Пленуму ВГСУ №9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» встановлено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Під час прийняття рішення по даній справі та при розгляді даної заяви судом також досліджувалась ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Судом встановлено, що несвоєчасне погашення заборгованості перед стягувачем сталося не з вини боржника, оскільки єдиним джерелом для оплати спожитого газу є кошти, отримані в якості оплати за спожиту теплову енергію з боку населення, бюджетних установ та госпрозрахункових підприємств та субвенцій на погашення різниці у тарифах на теплову енергію, які до цього часу не відповідають фактичній собівартості теплової енергії.

Так, з отриманих по Договору №12/220-БО-22 від 03.09.2012 протягом вересня-грудня 2012 року 4964,982 тис. куб. м природного газу на загальну суму 23145435,31 грн., відповідачем було погашено самостійно 12251281,50 грн., а 8862849,29 грн., які становили державні субвенції, були погашені лише у 2014 році шляхом підписання багатосторонніх Договорів №907/30, №908/30 від 24.10.2014 та №1464/30 від 16.12.2014 про організацію взаєморозрахунків, ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» та ПАТ «НАК «Нафтогаз України». Своєчасне ж виконання з боку держави своїх обовязків з відшкодування різниці у тарифах на теплову енергію надало б відповідачу можливість своєчасно розрахуватись з позивачем та не призвело б до прострочення оплати спожитого природного газу і нарахування штрафних санкцій, 3% річних та збитків від інфляції.

Наданий боржником звіт про фінансові результати ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» за період з січня по листопад 2015 року (а.с.81) свідчить про стійку збитковість підприємства. Так, за вказаний період збитки підприємства склали 43545,0 тис. грн., в той час, як за аналогічний період 2014 року збиток складав 27438,0 тис. грн.

При цьому, заборгованість населення перед відповідачем станом на 01.12.2015 становила 57340,0 тис. грн., з яких 35439,0 тис. грн. прострочена; заборгованість місцевих бюджетних організацій 333,0 тис. грн.; державних бюджетних установ 717,0 тис. грн., інших споживачів 9359,8 тис. грн., що підтверджується відповідною довідкою (а.с.81).

Кредиторська заборгованість відповідача станом на 01.12.2015 становить: за електроенергію 19338,7 тис. грн., за природний газ 56511,7 тис. грн., за інші енергоносії 364,3 тис. грн..; за товари, роботи і послуги 866,9 тис. грн.; з оплати праці 2149,8 тис. грн., зі страхування 1058,7 тис. грн., по розрахунках з бюджетом 1938,6 тис. грн. та інші поточні зобов'язання 18248,0 тис. грн.

Вказані обставини, на думку суду, підтверджують відсутність можливості виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 24.12.2015 на даний момент, свідчать про значне погіршення фінансового стану підприємства та реальну загрозу його банкрутства.

Згідно проміжного звіту про фінансові результати за 6 місяців 2015 року, наданого позивачем, збиток ПАТ «НАК «Нафтогаз України» становить 4468389 тис. грн.; розмір довгострокових кредитів банку за 2014 рік становив 26188307 тис. грн., а станом на 30.06.2016 збільшився до 43387681 тис. грн. (а.с.101-104).

При розгляді заяви судом взято до уваги, що ПАТ «НАК «Нафтогаз України» має стратегічне значення для економіки і безпеки держави і для безперервного постачання газу споживача повинно має проводити розрахунки з іноземними постачальниками природного газу в іноземній валюті, що, за умови стрімких інфляційних процесів та здешевлення національної валюти по відношенню до іноземної, призводить до значних складнощів у разі несвоєчасного проведення розрахунків вітчизняними споживачами.

Що стосується виробничої діяльності боржника, то згідно Статуту відповідача з доповненнями (а.с.139-156), основною метою діяльності ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» є здійснення виробнично-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією. Таким чином, відповідач зобовязаний здійснювати постачання теплової енергії незалежно від зовнішніх факторів, тому що його господарська діяльність направлена на забезпечення життєдіяльності міста.

Специфіка роботи підприємства полягає в тому, що основними споживачами теплової енергії є бюджетні підприємства та населення міста, які мають постійну значну заборгованість за спожиту теплову енергію.

Згідно наданої відповідачем довідки, 99% споживачів теплової енергії, яка відпускається ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» становить населення м.Миколаїва (84400 особових рахунка у 1223 житлових будинках). Тепло відпускається також 347 бюджетній установі; 509 госпрозрахунковим та іншим організаціям, з яких 135 - дитячі садки та заклади освіти, 71 лікувальні заклади та 33 закладу культури (а.с.158).

При цьому, згідно довідки відповідача (а.с.134) у опалювальному періоді 2014-2015 років співвідношення оплачених населенням послуг з постачання теплової енергії отриманих становив до 87%, а у опалювальному періоді 2015-2016 років цей показник складає лише 49%.

В підтвердження вчинення залежних від нього дій на погашення заборгованості перед позивачем, боржником надані суду здійснення претензійно-позовної роботи відносно абонентів-боржників, проводяться заходи направлені на примусове виконання судових рішень. Так, за інформацією відповідача за 2015 рік відповідачем направлено 52534 претензії боржникам на загальну суму 168856,94 тис. грн., предявлено 1521 позовів на суму 9251,87 тис. грн., направлено до відділів державної виконавчої служби 7987 виконавчі документи про стягнення заборгованості на загальну суму 19670,13 тис. грн. (а.с.82, 110-132).

Вказані обставини, на думку суду свідчать про те, що боржник не уникає від свого обовязку перед стягувачем, шукає шляхи та вживає заходи для погашення боргу, однак у звязку з несприятливою фінансовою ситуацією в економіці держави в цілому, підвищення тарифів та низький рівень платоспроможності населення, не може виконати рішення суду негайно.

При цьому, згідно з Порядком розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків із гарантованим постачальником природного газу, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №217 від 18.06.2014, переважна більшість грошових коштів (в грудні 2015 року - 75,23%, в січні 2016 року - 77,48%), що надійшли від споживачів, перераховуються відповідачем за спожитий природний газ на рахунок гарантованого постачальника природного газу ПАТ «ПАК «Нафтогаз України», і в розпорядження відповідача не потрапляють (а.с.83, 84).

За вказаних обставин, вжиття на даний час Державною виконавчою службою заходів по примусовому виконанню рішення суду по даній справі може призвести до блокування роботи підприємства та неможливості виконувати покладені на нього завдання у розпал опалювального сезону. Поступове збільшення розміру збитків підприємства свідчить про наявність реальної загрози банкрутства підприємства, що, враховуючи соціальну значимість останнього, може призвести до негативних наслідків для споживачів теплової енергії - населення м.Миколаєва, лікувальних закладів, шкіл, інших обєктів соціальної сфери міста, бюджетних установ та державних закладів. В свою чергу, в умовах існуючої соціальної напруги та суттєвого погіршення платоспроможності населення, такі дії можуть призвести до соціального вибуху.

Відповідно до приписів ст.3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

Оцінивши вказані обставини та проаналізувавши докази, надані боржником в обґрунтування своєї позиції, суд вважає, що соціальний статус відповідача, його матеріальний стан, вжиття ним заходів до стягнення заборгованості з безпосередніх споживачів теплової енергії, відсутність вини у несвоєчасному погашенні заборгованості перед позивачем та наявність реальної можливості виконати рішення суду в повному обсязі протягом 2016 року, надають суду достатньо підстав для часткового задоволення заяви відповідача про відстрочення виконання рішення.

Що стосується розстрочення виконання рішення суду, то в цій частині заява задоволенню не підлягає, оскільки, по-перше, заявником не конкретизований графік погашення в частині визначення щомісячних платежів; по-друге, запропонований заявником строк розстрочення є достатньо значним, що з урахуванням наявності кризових явищ в економіці держави може мати негативний вплив на майнові інтереси стягувача.

За вказаних обставин, суд вважає за необхідне задовольнити заяву ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» частково та відстрочити виконання рішення суду від 24.12.2015 до 31.05.2016.

Керуючись ст. ст. 86, 121 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду від 24.12.2015 у справі №915/1841/15 задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання рішення суду від 24.12.2015 у справі №915/1841/15 до 31.05.2016.

3. В решті заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст.91, 93 ГПК України.

Суддя М.В. Мавродієва