ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2016 р. Справа № 920/1802/13

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя

Здоровко Л.М., суддя Крестьянінов О.О.

при секретарі Катренко І.С.,

за участю:

представника апелянта - ОСОБА_2 за довіреністю від 29.01.2016р. №30/5,

голови ліквідаційної комісії - Іваненко Наталії Олександрівни (особисто)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Сумигаз", м. Суми, (вх. №441С/2) на ухвалу господарського суду Сумської області від 21.01.2016р. у справі № 920/1802/13

за заявою голови ліквідаційної комісії Публічного акціонерного товариства "Сумський фарфоровий завод" Іваненко Наталії Олександрівни,

до боржника Публічного акціонерного товариства "Сумський фарфоровий завод", м. Суми,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 21.01.2016р. у справі №920/1802/13 (суддя Костенко Л.А.) провадження у справі №920/1802/13 про банкрутство ПАТ "Сумський фарфоровий завод" в частині розгляду скарги ПАТ по газопостачанню та газифікації "Сумигаз" №30/1337 від 19.11.2015р. на дії ліквідатора - припинено; заяву ліквідатора №121 від 16.12.2015р. - залишено без задоволення; клопотання ліквідатора №140 від 30.12.2015р. - задоволено; ухвалено ліквідатору в строк до 10.03.2016р. подати до господарського суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс у справі №920/1802/13 в порядку встановленому Законом; відкладено розгляд клопотання ліквідатора №122 від 16.12.2015р. про витребування доказів у справі №920/1802/13 про банкрутство ПАТ "Сумський фарфоровий завод".

Ухвала місцевого господарського суду в частині відмови у задоволенні заяви ліквідатора про встановлення розміру та джерела оплати послуг голови ліквідаційної комісії мотивована тим, що грошова винагорода ліквідатора, джерела її відшкодування прямо визначені Законом про банкрутство і прийняття ухвали суду з зазначеного питання не передбачено.

ПАТ по газопостачанню та газифікації "Сумигаз" з ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Сумської області від 21.01.2016р. у справі № 920/1802/13 в частині відмови у задоволенні заяви голови ліквідаційної комісії ПАТ "Сумський фарфоровий завод" Іваненко Н.О. №121 від 16.12.2015р. про встановлення розміру та джерела оплати послуг голови ліквідаційної комісії ПАТ "Сумський фарфоровий завод" та задовольнити заяву голови ліквідаційної комісії ПАТ "Сумський фарфоровий завод" Іваненко Н.О. №121 від 16.12.2015р. про встановлення розміру та джерела оплати послуг голови ліквідаційної комісії ПАТ "Сумський фарфоровий завод".

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що на момент порушення справи про банкрутство, суд не визначив джерело фінансування для оплати послуг голови ліквідаційної комісії, тому голова ліквідаційної комісії звернувся до суду з відповідною заявою.

Розпорядженням секретаря другої судової палати від 16.02.2016р. у зв'язку з відпусткою судді Шутенко І.А. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Плахова О.В., судді Здоровко Л.М., судді Крестьянінова О.О.

Від ліквідатора банкрута надійшли пояснення (вх. 2302 від 29.02.2016р.), в яких звертає увагу на те, що положення ст. 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у випадку нарахування, виплати грошової винагороди, а також встановлення джерел її відшкодування ліквідатору, обов'язки якого виконує голова ліквідаційної комісії, розповсюджуються і на останнього.

Від голови ліквідаційної комісії надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. 2317 від 29.02.2016р.), в якому просить залишити ухвалу господарського суду без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

У судовому засіданні 29.02.2016р. представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, ухвалу місцевого господарського суду - скасувати в частині відмови у задоволенні клопотання ліквідатора та просив встановити розмір та джерела оплати послуг голови ліквідаційної комісії.

Ліквідатор заперечував проти доводів апеляційної скарги та підтримав свою позицію, викладену у відзиві на апеляційну скаргу та у поясненнях, та просив ухвалу місцевого господарського суду в частині відмови у задоволенні клопотання ліквідатора залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та докази на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 29.10.2013р. прийнято до розгляду заяву голови ліквідаційної комісії ПАТ «Сумський фарфоровий завод» Іваненко Н.О. про порушення справи про банкрутство (т.1, а.с.2-3).

Ухвалою господарського суду Сумської області від 12.11.2013р. у справі №920/1802/13 порушено провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Сумський фарфоровий завод» на підставі ст. ст. 16, 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (т.4, а.с.85-87).

Постановою господарського суду Сумської області від 26.11.2013р. у справі №920/1802/13 визнано боржника ПАТ «Сумський фарфоровий завод» банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором банкрута Іваненко Н.О., яка виконувала обов'язки голови ліквідаційної комісії підприємства-боржника; зобов'язано ліквідатора відповідно до статті 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» оприлюднити відомості про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури (т.4,а.с.116-120).

16.12.2015р. до господарського суду Сумської області звернувся ліквідатор банкрута Іваненко Н.О. з заявою, в якій просить встановити ліквідатору ПАТ «Сумський фарфоровий завод» голові ліквідаційної комісії Іваненко Н.О. оплату послуг та джерела її сплати (т.13, а.с. 230).

В обґрунтування поданої заяви голова ліквідаційної комісії, на яку покладені обов'язки ліквідатора, посилається на протокол від 30.11.2015р. №6 зборів комітету кредиторів, зокрема, в якому комітет кредиторів вирішив не погоджувати звіт про нарахування та відшкодування основної грошової винагороди та зобов'язав ліквідатора звернутися до господарського суду Сумської області з заявою про встановлення оплати послуг ліквідатора та встановлення джерел їх сплати (т. 13, а.с. 234-236).

Зазначене клопотання розглянуто господарським судом першої інстанції, про що винесено ухвалу господарського суду Сумської області від 21.01.2016р., зокрема п. 2 зазначеної ухвали заяву ліквідатора залишено без задоволення Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що грошова винагорода ліквідатора, джерела її відшкодування прямо визначені Законом про банкрутство і прийняття ухвали суду з зазначеного питання не передбачено.

Ухвала господарського суду Сумської області від 21.01.2016р. оскаржуються ПАТ по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» лише в частині відмови у задоволенні клопотання ліквідатора про встановлення оплати послуг ліквідатора та встановлення джерел їх сплати, отже, колегія суддів переглядає ухвалу господарського суду лише в частині її оскарження, тобто в частині відмови у задоволенні клопотання ліквідатора про встановлення оплати послуг ліквідатора та встановлення джерел їх сплати.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком місцевого господарського суду в частині відмови у задоволенні заяви ліквідатора, однак з інших підстав.

Відповідно до абз. 6 п. 12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з'ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення. Водночас апеляційний господарський суд у мотивувальній частині своєї постанови не лише вправі, а й повинен зазначити власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи.

Відповідно до частини 2 статті 4-1 ГПК України провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом, з врахуванням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", норми якого, як спеціальні норми права, превалюють у застосуванні над загальними нормами Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

У відповідності зі статтею 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону про банкрутство у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті або для повернення заяви про порушення справи про банкрутство господарський суд приймає заяву до розгляду, про що не пізніше п'яти днів з дня її надходження виносить ухвалу, в якій, зокрема, зазначаються прізвище, ім'я та по батькові арбітражного керуючого, визначеного автоматизованою системою з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Пунктом 5 ч. 9 ст. 16 Закону України про банкрутство встановлено, що в ухвалі про порушення провадження у справі про банкрутство зазначається про призначення розпорядника майна, встановлення розміру оплати його послуг та джерела її сплати.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 12.11.2013р. порушено провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Сумський фарфоровий завод"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено справу до розгляду в судовому засіданні; участь в засіданні представника боржника визнано обов'язковою; копію даної ухвали надіслано боржнику, голові ліквідаційної комісії, державній виконавчій службі за місцезнаходженням боржника, органу державної податкової служби за місцезнаходженням боржника.

Вищезазначена ухвала місцевого господарського суду ніким не оскаржена та набрала законної сили. Постановою господарського суду першої інстанції від 26.11.2013р., зокрема визнано боржника банкрутом та ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії - Іваненко Наталію Олександрівну.

Постанова господарського суду першої інстанції в частині не встановлення розміру оплати послуг ліквідатора та джерел її сплати не оскаржувалась.

Як вбачається з матеріалів справи, протоколом загальних позачергових зборів акціонерів ПАТ «Сумський фарфоровий завод» від 31.05.2013р. №2/2013, зокрема третім питання порядку денного визначили винагороду голові ліквідаційної комісії Іваненко Н.О. у розмірі 5000,00 грн. на місяць (т. 1, а.с. 41). Протоколом про підсумки голосування на позачергових загальних зборах акціонерів від 31.05.2013р., що є додатком №1 до протоколу загальних позачергових зборів акціонерів ПАТ «Сумський фарфоровий завод» від 31.05.2013р. №2/2013, за результатами голосування визначено винагороду голові ліквідаційної комісії Іваненко Н.О. у розмірі 5000,00 грн. на місяць (т. 1., а.с. 45).

Дане рішення зборів не скасовано, у судовому порядку не оскаржувалось, таким чином продовжує діяти та є чинним.

Отже, на час порушення провадження у справі про банкрутство, прийняття постанови про визнання боржника банкрутом відсутні звернення до кредиторів з боку голови ліквідаційної комісії та до господарського суду першої інстанції щодо встановлення розміру оплати послуг голови ліквідаційної комісії, джерела її сплати. Тому, колегія суддів дійшла до висновку, що на загальних позачергових зборах акціонерів ПАТ «Сумський фарфоровий завод» від 31.05.2013р. №2/2013 було визначено розмір винагороди голови ліквідаційної комісії Іваненко Н.О. у розмірі 5000,00 грн. на місяць.

Відповідно до ст. 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора складається з основної та додаткової грошових винагород. Основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури санації боржника або відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень керуючого санацією, ліквідатора.

Сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв'язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Розпорядник майна звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на першому засіданні комітету кредиторів, а також за результатами процедури розпорядження майном боржника.

Керуючий санацією не рідше одного разу на три місяці, а ліквідатор - щомісяця звітує перед комітетом кредиторів про нарахування та виплату основної та додаткової грошових винагород арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за п'ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Таким чином, вищезазначена стаття Закону України про банкрутство про винагороду та відшкодування витрат стосується лише арбітражного керуючого. Відповідно до ч. 1 ст. 97 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) може бути громадянин України, який має повну вищу юридичну або економічну освіту, стаж роботи за фахом не менше трьох років або одного року на керівних посадах після отримання повної вищої освіти, пройшов навчання та стажування протягом шести місяців у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства, володіє державною мовою та склав кваліфікаційний іспит.

Ліквідатор - арбітражний керуючий, який є фахівцем у галузі банкрутства, що має відповідні професійні навички і яким подано до господарського суду заяву про участь арбітражного керуючого у справі про банкрутство, а голова ліквідаційної комісії - призначений рішенням власників підприємства, що ліквідується, який ознайомлений з фінансовим станом справ.

Законодавством не встановлені вимоги стосовно конкретних умов, за яких можливо призначення голови ліквідатором банкрута особи, яка виконувала обов'язки голови ліквідаційної комісії, підприємства, що визнається банкрутом. Частиною 2 статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, зокрема що обов'язки ліквідатора можуть бути покладені на голову ліквідаційної комісії (ліквідатора) незалежно від наявності у нього статусу арбітражного керуючого.

Таким чином, головою ліквідаційної комісії може бути будь-яка особа незалежно від наявності у неї статусу арбітражного керуючого та яка обрана зборами суб'єкта господарювання.

Як вбачається з матеріалів справи, Іваненко Н.О. призначена ліквідатором ПАТ «Сумський фарфоровий завод» не як арбітражний керуючий, який має відповідне свідоцтво арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), а призначена як особа, що виконувала обов'язки голови ліквідаційної комісії ПАТ «Сумський фарфоровий завод», яку обрано загальними позачерговими зборами акціонерів ПАТ «Сумський фарфоровий завод», що підтверджується протоколом від 31.05.2013р. №2/2013.

Таким чином, дія ст. 115 Закону України про банкрутство про винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого в даному випадку не може розповсюджуватися на винагороду та відшкодування витрат ліквідатора банкрута, який виконував раніше обов'язки голови ліквідаційної, та який не має статусу арбітражного керуючого.

Як вбачається з матеріалів справи, ліквідатором було скликано збори кредиторів на 03.06.2015р., на яких прийнято рішення щодо визначення кількісного складу та обрання членів комітету кредиторів: ПАТ "Сумигаз", ПАТ "Сумиобленерго", Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах.

30.06.2015р. - 01.07.2015р. відбулись збори комітету кредиторів, на яких прийнято рішення обрати головою комітету кредиторів ПАТ "Сумигаз". На вказаних зборах порядком денним були зазначені також інші питання, зокрема розгляд звіту про нарахування і виплату основної грошової винагороди ліквідатора ПАТ "Сумський фарфоровий завод". За результатами розгляду даного питання зборами прийнято рішення зобов'язати ліквідатора надати документи про підтвердження розміру заробітної плати керівника за останні 12 місяців перед порушенням справи про банкрутство до 08.07.2015р. та відкласти розгляд цього питання на наступні збори комітету кредиторів (т. 11, а.с. 132-141).

07.07.2015р. ліквідатором було скликано збори комітету кредиторів. Ліквідатор надав членам комітету кредиторів всі документи та інформацію, витребувану під час проведення засідання комітету кредиторів 30.06.2015р., а також надав на ознайомлення оригінали документів безпосередньо на засіданні, що підтверджується протоколом № 2 від 07.07.2015. (т. 11, а.с. 215). На засіданні 07.07.2015р. комітет кредиторів не погодився зі звітом про нарахування основної грошової винагороди ліквідатору, та не затвердив звіт про витрати ліквідатора.

31.07.2015р. на засіданні зборів комітету кредиторів рішення щодо звіту про нарахування і виплату основної грошової винагороди не прийнято, про що свідчить протокол зборів №3 (т. 11, а.с. 148-151).

28.08.2015р. проведено збори комітету кредиторів, на яких комітет кредиторів не погодив запропонований звіт про нарахування та відшкодування основної грошової винагороди ліквідатору, про що свідчить протокол №4 (т. 12, а.с. 222-224).

На зборах комітету кредиторів, скликаних 28.09.2015р. за друге питання порядку денного щодо розгляду звіту про нарахування і виплату основної грошової винагороди ліквідатора більшість проголосували проти (протокол №4, т. 12, а.с. 227-229).

На засіданні комітету кредиторів 30.11.2015р. комітет кредиторів не погодив звіт ліквідатора про нарахування та відшкодування основної грошової винагороди та зобов'язав ліквідатора звернутися до господарського суду Сумської області з заявою про встановлення оплати послуг ліквідатора та встановлення джерел їх сплати (протокол №6 від 30.11.2015р., т.с. 13, а.с. 234-236).

З вищевикладеного вбачається, що питання про розгляд звіту про нарахування і виплату основної грошової винагороди ліквідатора виносилось на збори комітету кредиторів, однак, даний звіт, також порядок нарахування і джерела виплати основної грошової винагороди не погоджувався комітетом кредиторів.

Відповідно до ч. 7 ст. 115 Закону України про банкрутство звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів.

Однак, з вищезазначеного не вбачається, що зазначений звіт про нарахування і виплату грошової винагороди був схвалений або погоджений комітетом кредиторів, навпаки, як зазначено вище, більшість голосів комітету кредиторів голосували проти затвердження даного звіту.

А також, з матеріалів справи не вбачається, що кредиторами створений фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат ліквідатора, не визначений рішенням комітету кредиторів та не затверджений ухвалою господарського суду формування фонду та порядок використання його коштів.

У суду першої інстанції відсутні підстави застосовувати положення ст. 115 Закону України про банкрутство, що визначає винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого, оскільки провадження у цій справі здійснюється із особливостями, передбаченими ст. 95 Закону про банкрутство, тобто із особливостями банкрутства боржника, що ліквідується власником. Особа, яка за її ж заявою була призначена ліквідатором банкрута, не є арбітражним керуючим, та виконувала обов'язки голови ліквідаційної комісії підприємства, визнаного постановою суду банкрутом. Саме в якості особи, яка раніше виконувала обов'язки по ліквідації юридичної особи за рішенням власника, голова ліквідаційної комісії Іваненко Н.О. була за її бажанням та її згодою призначена ліквідатором банкрута - ПАТ «Сумський фарфоровий завод».

Заява про встановлення ліквідатору банкрута - голові ліквідаційної комісії Іваненко Н.О. оплату послуг та джерела її сплати, що подана 16.12.2015р. до господарського суду Сумської області ліквідатором Іваненко Н.О. не містить ані розрахунку суми оплати, ані пропозицій щодо порядку нарахування, ані джерел сплати відповідної винагороди. Також, ліквідатором не надано звіту про нарахування та виплату грошової винагороди Іваненко Н.О.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку про необґрунтованість заяви голови ліквідаційної комісії про встановлення ліквідатору банкрута оплату послуг та джерела її сплати, отже заява є такою, що не підлягає задоволенню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, ухвала місцевого господарського суду не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 99, п.1 ч.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Сумигаз", м. Суми, залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської області від 21.01.2016р. у справі № 920/1802/13 в частині відмови у задоволенні заяви ліквідатора №121 від 16.12.2015р. - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 03.03.2016р.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя О.О. Крестьянінов