ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 березня 2016 року Справа № 15/81

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Панової І.Ю.,
суддів:Білошкап О.В., Погребняка В.Я.,
розглянувши касаційну скаргу представника працівників Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод" ОСОБА_4
на ухвалу у справіКиївського апеляційного господарського суду від 27.01.2016 № 15/81 господарського суду міста Києва
за заявою Українського акціонерного промислово - інвестиційного банку
до проДержавного підприємства "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод" банкрутство

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.11.2015 (суддя Яковенко А.В.) відмовлено представнику працівників Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод" ОСОБА_4 у задоволенні скарги щодо визнання "рішення протоколів комітету кредиторів за участю самопризначеного головою комітету кредиторів представника та інших працівників ПП "Лівобережна юридична група" нелегітимними".

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2016 (колегія суддів: Сотніков С.В., Остапенко О.М., Разіна Т.І.) на підставі ст. ст. 86, п. 3, 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційну скаргу представника працівників Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод" ОСОБА_4 (№ 92 від 21.12.2015) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 у справі № 15/81 не прийнято до розгляду і повернуто скаржнику.

Представник працівників Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод" ОСОБА_4 звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою вих. № 12 від 05.02.2016 на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2016 у справі № 15/81, з проханням скасувати останню та направити на розгляд до апеляційного суду.

Подана представником працівників Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод" ОСОБА_4 касаційна скарга вих. № 12 від 05.02.2016 на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2016 у справі № 15/81 не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ст. 1111 Господарського процесуального кодексу України, особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги вих. № 12 від 05.02.2016, а саме з переліку додатків, доданих до касаційної скарги, скаржником надано поштові квитанції про відправлення скарги сторонам по справі - 6 арк.

З копій фіскальних чеків №№ 2882, 2881, 2880, 2879, 2878, 2877 вбачається, що АЕК "Київенерго", ДП "ВО "Київський радіозавод", ПП "Лівобережна юридична група", ПП "Ексито", Прокурор м. Києва, Міністерство економічного розвитку України 05.02.2016 було відправлено кореспонденцію", але не зазначено, які саме документи були направлені вищезазначеним особам.

Також, колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб - підприємців та громадських формувань з якого вбачається, що місцезнаходженням Приватного підприємства "Ексито" є вул. Будівельників, 14, кв. 53, м. Київ, 02105, тобто, інша адреса ніж та, що зазначена у касаційній скарзі вих. № 10 від 05.02.2016 (вул. Бориспільська, 12-Б, кв. 2, м. Київ, 02099).

Таким чином, заявником касаційної скарги не дотримано вимог п. 3 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України щодо надання доказів надіслання копії касаційної скарги всім сторонам у справі про банкрутство, що є підставою для повернення скарги відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011 року, що набрав чинності 01.11.2011 року.

Відповідно до статті 4 Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції зі змінами, внесеними Законом України № 484-VIII від 22.05.2015 року, який набрав чинності 01.09.2015 року, передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" №928-VIІ від 25.12.2015 року, розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 року становив 1 378 грн.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги вих. № 12 від 05.02.2016, скаржником не надано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що ставки судового збору із заяв та скарг, що подаються у справах про банкрутство, визначено пунктом 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" встановлено пільги щодо сплати судового збору, які стосуються лише відповідних позовів і не поширюються на заяви та скарги, що подаються у справах про банкрутство.

Так, відповідно до п. п. 1, 7, 15 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються:

1) позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин;

7) громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб;

15) фізичні особи (крім суб'єктів підприємницької діяльності) - кредитори, які звертаються з грошовими вимогами до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати, зобов'язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян, виплати авторської винагороди та аліментів, - після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом.

Твердження заявника про те, що останній звільнений від сплати судового збору, оскільки є представником трудового колективу, в інтересах якого звертається з даною скаргою, колегія суддів Вищого господарського суду України не приймає до уваги в зв'язку з тим, що судові акти у справі про банкрутство, які оскаржуються представником трудового колективу ОСОБА_4 безпосередньо не стосуються розгляду господарським судом грошових вимог кредиторів по заробітній платі, поновлення на роботі та інших вимог, що випливають із трудових правовідносин трудового колективу державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод", в зв'язку з чим, заявник не може бути звільненим від сплати судового збору.

Крім того, колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що у розумінні ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" представник працівників Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод" ОСОБА_4 є учасником провадження у справі про банкрутство і не входить до складу суб'єктів, на яких розповсюджуються пільги, передбачені п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Таким чином, скаржником не додано до касаційної скарги докази сплати судового збору у встановленому розмірі, що є підставою для повернення скарги відповідно до п. 4 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин касаційна скарга представника працівників Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод" ОСОБА_4 вих. № 12 від 05.02.2016 на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2016 у справі №15/81 не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Керуючись ст. 86,п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу представника працівників Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод" ОСОБА_4 вих. № 12 від 05.02.2016 на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2016 у справі № 15/81 повернути заявнику.

Головуючий І. Ю. Панова

Судді О. В. Білошкап

В.Я. Погребняк