ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2016 Справа № 917/3/16

За позовом Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради , 39600, м. Кременчук, площа Перемоги, 2

До відповідача ОСОБА_1 підприємство "НАФТОПРОМ", 39600, м. Кременчук, вул. Ярмаркова, 1

Про стягнення 35 035,92 грн., з яких 23 812,00 грн. - заборгованість відповідача за Договором № 48/13 про залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Кременчука при реконструкції обєкта незавершеного будівництва хлібозаводу під сервісний центр по обслуговуванню автомобілів з будівництвом нових будівель та котельного модулю по вул. Ярмарковій, 1 в м. Кременчуці від 10.07.2013 р. (в редакції Додаткової угоди № 1 від 03.03.2015 р. до цього договору) та 11 223,92 грн. - пеня за недотримання договірних зобовязань (в редакції заяви про зменшення позовних вимог № 06-14/162 від 24.02.2016 року (вх. № 2374 від 25.02.2016 року)

Суддя Бунякіна Г.І.

Представники

від позивача: ОСОБА_2 (див. протокол судового засідання);

від відповідачів: не зявилися (див. протокол судового засідання);

Рішення виноситься після перерви, оголошеної в судовому засіданні 02.02.2016 р. в порядку ст. 77 ГПК України з огляду на необхідність поповнення матеріалів справи додатковими документальними доказами.

Суть спору: розглядається позовна заява Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, м. Кременчук про стягнення з Приватного підприємства "НАФТОПРОМ", м. Кременчук 35 035,92 грн., з яких 23 812,00 грн. - заборгованість відповідача за Договором № 48/13 про залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Кременчука при реконструкції обєкта незавершеного будівництва хлібозаводу під сервісний центр по обслуговуванню автомобілів з будівництвом нових будівель та котельного модулю по вул. Ярмарковій, 1 в м. Кременчуці від 10.07.2013 р. (в редакції Додаткової угоди № 1 від 03.03.2015 р. до цього договору) та 11 223,92 грн. - пеня за недотримання договірних зобовязань (в редакції заяви про зменшення позовних вимог № 06-14/162 від 24.02.2016 року (вх. № 2374 від 25.02.2016 року).

Позивач надав суду заяву № 06-14/162 від 24.02.2016 року (вх. № 2374 від 25.02.2016 року) про зменшення позовних вимог, якою повідомив, що 27.01.2016 року (після порушення провадження у даній справі) відповідачем сплачено 15 000,00 грн. основної заборгованості. З посиланням на приписи статті 22 Господарського процесуального кодексу України останній просить суд стягнути з відповідача 23 812,00 грн. основної заборгованості, 11 223,92 грн. пені та сплачену суму судового збору.

Відповідно до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Суд приймає заяву до розгляду в даному провадженні як таку, що не суперечить чинному процесуальному законодавству України. Спір розглядається в межах предмету позову в редакції прийнятої судом вищевказаної заяви з урахуванням п. 3.10, п. 3.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Відповідач представництво у судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, повідомлений належним чином про дату, час і місце проведення судового засідання, про що свідчить поштове повідомлення вх. № 1997 від 12.02.2016 року.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у пп. 3.9.2 постанови від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (із змінами та доповненнями), у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, належне повідомлення відповідача про час, дату і місце проведення судового засідання згідно з п. п. 2.6.11, 2.6.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 28 від 20.02.2013 р., суд не розцінює неявку відповідача та невиконання вимог суду як підставу для подальшого відкладення розгляду справи та розглядає спір за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази, суд,

встановив:

10.07.2013 р. між Виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради (виконком) та ОСОБА_1 підприємством "НАФТОПРОМ" (замовник) укладено Договір № 48/13 про залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Кременчука при реконструкції обєкта незавершеного будівництва хлібозаводу під сервісний центр по обслуговуванню автомобілів з будівництвом нових будівель та котельного модулю по вул. Ярмарковій, 1 в м. Кременчуці (далі - договір, а. с. 12-13), за умовами якого:.

- виконком зобовязувався провести розрахунок розміру пайової участі у комплексному розвитку інженерної та соціальної інфраструктури міста Кременчука відповідно до методики, затвердженої рішенням міської ради від 01.11.2011 року "Про затвердження Положення про порядок залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Кременчука" та використати отримані від замовника кошти на розвиток інфраструктури міста згідно вказаного Положення (п. п. 2.1.1, 2.2.2 договору).

- замовник зобовязувався сплатити пайовий внесок в розмірі, визначеному виконкомом, після надання замовником дозвільної та проектно-кошторисної документації - до введення обєкта в експлуатацію (п. 2.2.1) та перерахувати кошти в сумі 1 000,00 грн. в якості першого внеску (2.2.2.). Крім цього, за порушення строку сплати пайового внеску останній сплачує штраф у розмірі 0,1 % від остаточного розміру пайового внеску за кожен день прострочення платежу (п. 3.1. договору).

Сторони визначили, що цей договір набуває чинність з моменту підписання сторонами та реєстрації в управлінні економіки виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань (п. п. 5.1, 5.2 договору).

03.03.2015 р. сторонами підписано Додаткову угоду № 1 (а. с. 14), пунктом 1 якої визначено, що загальний розмір пайового внеску відповідно до п. 2.2.2 договору складає 69 812,00 грн., з урахуванням І внеску - 1000,00 грн. розмір ІІ внеску складає 68 812,00 грн. Вказаний розмір слід перерахувати в місячний термін після підписання цієї додаткової угоди на спеціальний розрахунковий рахунок виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області.

Відповідач до 03.04.2015 року на виконання умов договору з урахуванням додаткової угоди відповідач пайовий внесок не сплатив. 19.06.2015 року останній перерахував 30 000,00 грн. пайового внеску та 68,81 грн. пені, після порушення провадження у даній справі - ще 15 000,00 грн. пайового внеску.

06.11.2015 року позивач направив відповідачу претензію № 1 (вих. № 01-17/5833) (а. с. 8), будь-якого реагування на неї не надходило.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 35 035,92 грн., з яких 23 812,00 грн. - заборгованість відповідача за Договором № 48/13 про залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Кременчука при реконструкції обєкта незавершеного будівництва хлібозаводу під сервісний центр по обслуговуванню автомобілів з будівництвом нових будівель та котельного модулю по вул. Ярмарковій, 1 в м. Кременчуці від 10.07.2013 р. (в редакції Додаткової угоди № 1 від 03.03.2015 р. до цього договору) та 11 223,92 грн. - пеня за недотримання договірних зобовязань (в редакції заяви про зменшення позовних вимог № 06-14/162 від 24.02.2016 року (вх. № 2374 від 25.02.2016 року)

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

(1) Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2,3 ст. 40 ОСОБА_3 України Про регулювання містобудівної діяльності замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином та в повному обсязі виконав зобов'язання за вищезазначеним Договором. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вказаним Договором пайовий внесок сплатив частково. Дана обставина відповідачем не спростована.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 23 812,00 грн. основного боргу підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

(2) Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Пунктом 3.1 Договору сторони узгодили, що за порушення строку сплати пайового внеску останній сплачує штраф у розмірі 0,1 % від остаточного розміру пайового внеску за кожен день прострочення платежу.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку, в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 11 223,92 грн. пені суд прийшов до висновку, що заявлений розмір пені відповідає вимогам Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга: ОСОБА_3 9.1.3" та додано до матеріалів справи).

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких інших обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

За викладеного, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 23 812,00 грн. заборгованості та 11 223,92 грн. пені підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати, понесені позивачем при подачі позову покладаються на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. 22, ст. 43, ст. 49, ст. ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "НАФТОПРОМ" (39600, м. Кременчук, вул. Ярмаркова, 1), на користь Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (39600, м. Кременчук, площа Перемоги, 2), рахунок № 0008, КБК 24170000, одеожувач: місцевий бюджет м. Кременчука, банк одержувача: ГУДКСУ у Полтавській області, м Полтава, МФО 831019, - 23 812,00 грн. заборгованості відповідача за Договором № 48/13 про залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Кременчука при реконструкції обєкта незавершеного будівництва хлібозаводу під сервісний центр по обслуговуванню автомобілів з будівництвом нових будівель та котельного модулю по вул. Ярмарковій, 1 в м. Кременчуці від 10.07.2013 р. (в редакції Додаткової угоди № 1 від 03.03.2015 р. до цього договору), 11 223,92 грн. пені за недотримання договірних зобовязань.

3. Стягнути з Приватного підприємства "НАФТОПРОМ" (39600, м. Кременчук, вул. Ярмаркова, 1), на користь Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (39600, м. Кременчук, площа Перемоги, 2) на рахунок № 8099, , код отримувача ГУ ДКСУ у Полтавській області м. Полтава, одержувач виконавчий комітет Кременчуцької міської ради, МФО 831019 - 1 218,00 грн. судового збору.

Видати накази з набранням чинності цим рішенням.

4. Копію рішення направити сторонам за вказаними у вступній частині адресами.

Суддя Г.І.Бунякіна