РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2016Справа №910/32446/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛСЕН»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша дистрибуційна компанія»

про стягнення 38 601,61 грн.

Суддя В.О. Демидов

Представники сторін:

від позивача не з'явився;

від відповідача не з'явився.

встановив :

24.12.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛСЕН» звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша дистрибуційна компанія» про стягнення 38 601,61 грн., з яких 21 000 грн. основного боргу, 16 319,17 грн. інфляційних збитків та 1 282,44 грн. річних відсотків, а також 3 860,00 грн. витрат на правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом невиконання відповідачем договірних зобов'язань щодо своєчасного надання послуг відповідно до договорів про надання послуг № № 23/10/1 та 23/10/2 від 23.10.2013.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.12.2015 порушено провадження у справі № 910/32446/15 та вказану справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 21.01.2016.

13.01.2016 через загальний відділ канцелярії господарського суду м. Києва від позивача надійшли додаткові докази у справі.

Письмовим відзивом відповідач заперечив проти задоволення позову, та просив повернути позовну заяву без розгляду або припинити провадження у справі, або відмовити у позові повністю, посилаючись на те, що позивач не передав відповідачу зразки товарів торгової марки «Castorland» після підписання сторонами вищевказаних договорів, не надав відповідачу перелік (асортимент) «інших товарів», які мали б бути зазначені позивачем, як такі, що призначені для продажу, та довіреності на вчинення відповідних дій, і таким чином унеможливив для відповідача можливість приступити до виконання обов'язків за умовами зазначених договорів. Крім того позивач не звернувся до відповідача для проведення переговорів зі спірного питання.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.01.2016 розгляд справи відкладено на 23.02.2016.

08.02.2016 через загальний відділ канцелярії господарського суду м. Києва позивач подав заперечення на відзив на позовну заяву та додаткові докази у справі.

У судове засідання 23.02.2016 представник позивача не з'явився, проте направив на адресу суду клопотання про слухання справи без участі представника позивача за наявними у справі документами.

Представник відповідача у судове засідання 23.02.2016 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

При цьому, відповідно до п. 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 23.02.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

23.10.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛСЕН» (далі - позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша дистрибуційна компанія» (далі - відповідач, виконавець) укладено договір про надання послуг № 23/10/1 (договір 1), відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується надати комплекс послуг для замовника, спрямований на: просування в мережу супермаркетів «АШАН» в Україні товарів торгової марки «Castorland», інших товарів, вказаних замовником як визначених для продажу; реальне укладення не менше одного господарського або цивільно-правового договору між замовником або вказаними ним юридичними особами/ фізичними особами-підприємцями з юридичними особами/ фізичними особами-підприємцями, прямо чи опосередковано зв'язаними з торгівельною мережею «АШАН» в Україні. Укладені вищевказані договори мають бути результатам виконання своїх зобов'язань лише виконавцем.

Відповідно до п. 2.1 договору виконавець зобов'язується повністю виконати зобов'язання, вказані в п. 1.1 договору до 15.12.2013.

Згідно з п. 3.1 договору вартість послуг, що надаються виконавцем за цим договором складає 22 500,00 грн. та ПДВ 4 500,00 грн.

Замовник оплачує послуги виконавця, які надані належним чином і у повному обсязі, на підставі підписаного сторонами акту прийому-передачі наданих послуг (п. 3.2 договору).

За умовами п. 3.3 договору замовник зобов'язаний сплатити виконавцю аванс в розмірі 11 250,00 грн. та ПДВ 2 250,00 грн. в момент підписання цього договору для початкового виконання останнім умов договору. У випадку невиконання виконавцем зобов'язань за договором, він зобов'язаний повернути замовнику отриманий аванс в повному обсязі протягом 3 робочих днів з дати спливу строків, визначених п. 2.1 договору.

Документами, які підтверджують належне і в повному об'ємі виконання зобов'язань виконавця перед замовником є узгоджений останнім та підписаний акт прийому-передачі наданих послуг (п. 2.5 договору).

На виконання п. 3.3 договору замовник сплатив виконавцю 13 500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 24.10.2013 № 1662, наявним в матеріалах справи.

Крім того, 23.10.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛСЕН» (далі - позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша дистрибуційна компанія» (далі - відповідач, виконавець) укладено договір про надання послуг № 23/10/2 (договір 2), відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується надати комплекс послуг для замовника, спрямований на: просування в мережу супермаркетів «Епіцентр» в Україні товарів торгової марки «Castorland», інших товарів, вказаних замовником як визначених для продажу; реальне укладення не менше одного господарського або цивільно-правового договору між замовником або вказаними ним юридичними особами/ фізичними особами-підприємцями з юридичними особами/ фізичними особами-підприємцями, прямо чи опосередковано зв'язаними з торгівельною мережею «Епіцентр» в Україні. Укладені вищевказані договори мають бути результатам виконання своїх зобов'язань лише виконавцем.

Відповідно до п. 2.1 договору виконавець зобов'язується повністю виконати зобов'язання, вказані в п. 1.1 договору до 15.12.2013.

Згідно з п. 3.1 договору вартість послуг, що надаються виконавцем за цим договором складає 12 500,00 грн. та ПДВ 2 500,00 грн.

Замовник оплачує послуги виконавця, які надані належним чином і у повному обсязі, на підставі підписаного сторонами акту прийому-передачі наданих послуг (п. 3.2 договору).

За умовами п. 3.3 договору замовник зобов'язаний сплатити виконавцю аванс в розмірі 6 250,00 грн. та ПДВ 1 250,00 грн. в момент підписання цього договору для початкового виконання останнім умов договору. У випадку невиконання виконавцем зобов'язань за договором, він зобов'язаний повернути замовнику отриманий аванс в повному обсязі протягом 3 робочих днів з дати спливу строків, визначених п. 2.1 договору.

Документами, які підтверджують належне і в повному об'ємі виконання зобов'язань виконавця перед замовником є узгоджений останнім та підписаний акт прийому-передачі наданих послуг (п. 2.5 договору).

На виконання п. 3.3 цього договору замовник сплатив виконавцю 7 500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 24.10.2013 № 1661, наявним в матеріалах справи.

У письмових запереченнях на відзив відповідача на позовну заяву, позивач зазначав, що усі необхідні відомості та документи (категорія суб'єктивна: найменування та обсяг відомостей та документів не узгоджувалася сторонами письмово) були направлені на адресу відповідача поштовим перевізником ТОВ «Грандекс-Південь» з накладною ODS 048-5028208 та отримані відповідачем 27.10.2013, що підтверджується відповіддю ТОВ «Грандекс-Південь» від 02.02.2016 № 01/02-16, наявною в матеріалах справи.

За твердженням позивача, в порушення умов договорів 1, 2 відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання та взагалі не надав позивачу жодних послуг, направлених на просування в мережу супермаркетів «АШАН» та «Епіцентр» в Україні товарів торгової марки «Castorland», інших товарів, вказаних замовником як визначених для продажу; реальне укладення не менше одного господарського або цивільно-правового договору між замовником або вказаними ним юридичними особами/ фізичними особами-підприємцями з юридичними особами/ фізичними особами-підприємцями, прямо чи опосередковано зв'язаними з торгівельною мережею «АШАН» та «Епіцентр» в Україні.

Предметом розгляду справи є вимога позивача про стягнення з відповідача 38 601,61 грн., з яких 21 000 грн. авансу сплаченого за договорами у відповідності до п. 3.3. договорів, 16 319,17 грн. інфляційних збитків та 1 282,44 грн. річних відсотків, а також 3 860,00 грн. витрат на правову допомогу.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність часткового задоволення позову з таких підстав.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Спір виник у зв'язку із порушенням відповідачем своїх зобов'язань за договорами про надання послуг.

За правовою природою укладена між сторонами угода є договором про надання послуг.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Керуючись ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором.

На підставі ст. 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Як встановлено судом, позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договорів виплачено аванс в розмірі 21 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 24.10.2013 № № 1661, 1662, наявними в матеріалах справи.

Згідно частини 2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Водночас, згідно положень чинного в Україні законодавства, авансом є грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). Тобто, у разі невиконання зобов'язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню, особі яка його сплатила.

Аналогічні висновки містяться у постановах Вищого господарського суду України від 11.03.2011 у справі № 2-22/1351-2009 та від 12.06.2012 у справі № 55/385.

Враховуючи, що відповідачем послуги обумовлені договором надані не були, наслідком чого стала одностороння відмова позивача від договору, що відповідачем його зобов'язання визначені положеннями п. 3.3. договору щодо повернення авансу виконані не були, станом на момент подання позовної заяви та вирішення спору заборгованість відповідача перед позивачем складає 21 000,00 грн., доказів сплати якої відповідачем суду не надано, як і доказів надання послуг обумовлених укладеним між сторонами договором.

Позивачем умови договору виконані в повному обсязі, у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору. Відповідачем, в свою чергу, його зобов'язання виконані не були та доказів іншого суду не надано.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За умовами п. 3.3 договорів у випадку невиконання виконавцем зобов'язань за договорами, він зобов'язаний повернути замовнику отриманий аванс в повному обсязі протягом 3 робочих днів з дати спливу строків, визначених п. 2.1 договорів.

Відповідно до п. 2.1 договорів виконавець зобов'язується повністю виконати зобов'язання, вказані в п. 1.1 договору до 15.12.2013.

З урахуванням того, що судом встановлений факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо надання послуг за договорами 1, 2, а також приймаючи до уваги положення п. 3.3. договорів, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний був повернути позивачу аванс, протягом 3-х банківських днів, у розмірі 21 000,00 грн. отриманий за вказаними договорами.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором в сумі 21 000,00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, строк повернення авансу відповідно до п. 3.3. договору є таким, що настав, а тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 21 000, 00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 16 319,17 грн. інфляційних збитків та 1 282,44 грн. 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України.

Разом із тим, стягнення з відповідача суми попередньої оплати за договором не є наслідком порушення ним грошового зобов'язання, оскільки відповідні дії вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав - повернення сплаченого авансу за неотримані послуги.

За своєю суттю обов'язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не можна розцінювати як грошове зобов'язання в розумінні статті 625 ЦК України.

На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 ЦК України. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 16.09.2014 у справі № 3-90гс14.

Отже враховуючи, що позивачем не надано суду письмової вимоги, направленої або врученої відповідачу про повернення суми авансу, а також беручи до уваги правову позицію Верховного Суду України, що повернення суми попередньої оплати є поверненням суми авансу (а не грошовим зобов'язанням), на який можуть нараховуватися лише проценти, передбачені статтею 536 ЦК України, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 16 319,17 грн. інфляційних збитків та 1 282,44 грн. 3 % річних.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 3 860,00 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача.

Відповідно до п. 6.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розподілу 6 Господарського процесуального кодексу України» витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

За змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Судом встановлено, що 07.12.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛСЕН» та адвокатом Лозою Віктором Миколайовичем укладено договір про надання правої допомоги, предметом якого є надання правової допомоги у спорі, що виник з ТОВ «Перша дистрибуційна компанія» з винагородою у розмірі 3 860,00 грн.

Також матеріали справи містять довіреність від 18.12.2015, видану позивачем на ім'я Лози В.М., квитанцію до прибуткового касового ордера від 18.12.2015 №3/12 про сплату 3 860,00 грн., акт приймання-передачі наданих послуг від 18.12.2015, підписаний сторонами та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 507.

З огляду на викладене, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача понесених витрат на отримання послуг адвоката підлягають частковому задоволенню у розмірі 2 100,00 грн.

Оскільки позов задоволено частково, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша дистрибуційна компанія» (04209, м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 7, код 38444036) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛСЕН» (65076, м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, буд. 18, приміщення 43, код 33721973) заборгованість в розмірі 21 000 (двадцять одну тисячу) грн. 00 коп., 2 100 (дві тисячі сто) грн. 00 коп. витрат на оплату послуг адвоката та 662 (шістсот шістдесят дві) грн. 61 коп. - судового збору. Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Дата підписання повного тексту рішення 29.02.2016

Суддя В.О.Демидов