РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2016Справа №910/1269/16

За позовомКомунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"
до Приватного підприємства "Віол"
простягнення 15 029,68 грн.
суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Бриль П.О. - представник за довіреністю № 02-Д від 04.01.16;
від відповідача не з'явились
В судовому засіданні 02.03.16 в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду м. Києва передані позовні Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до Приватного підприємства «Віол» про стягнення 15 029,68 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02.01.2008 між Комунальним підприємством «ЖЕК Діброва» та ПП «Віол» було укладено договір № 114/1 від 02.01.2008 про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників, за умовами якого КП «Житлово-експлуатаційна контора «Діброва» Шевченківської районної у м. Києві ради зобов'язався надавати комунальні послуги відповідачу, а останній - своєчасно оплачувати вказані послуги. За твердженням позивача, за період з 12.09.2010 по 15.03.2012 заборгованість відповідача за договором № 114/1 від 02.01.2008 складає 4700,60 грн. , в т.ч. 4652,50 грн. - основний борг, 15,76 грн. - інфляційні втрати, 32,33 грн. - 3 % річних.

Крім того, 01.02.2012 між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення № ДІ-036, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надавати споживачу (відповідачу) послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а відповідач зобов'язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами і на умовах визначених договором. За доводами позивача, відповідачем в порушення взятого на себе зобов'язання за договором не виконано, у зв'язку з чим виник борг за період з 29.09.2012 по 31.12.2013 у розмірі 6665,41 грн, яку позивач просить суд стягнути в судовому порядку. У зв'язку з неналежним виконанням договірних зобов'язань, позивач також просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 2610,97 грн та 3 % річних у розмірі 1052,70 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 01.02.2016 порушено провадження у справі № 910/1269/16 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 17.02.2016.

15.02.2016 через канцелярію суду позивач надав документи на виконання вимог ухвали суду від 01.02.2016, які були залучені до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 17.02.2016 розгляд справи було відкладено до 02.03.2016 у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання.

24.04.2016 через канцелярію суду позивач надав уточнені розрахунки позовних вимог, що були залучені судом до матеріалів справи.

В судове засідання 02.03.2016 з'явився представник позивача, який надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав. Відповідач не забезпечив явку повноваженого представника в судове засідання, вимоги ухвали суду не виконав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 243.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" засноване на комунальній власності територіальної громади міста Києва та, відповідно до рішення Київської міської ради від 22.09.2011 №24/6240 "Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва" перейменоване з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради (п.п. 1.1, 1.2 Статуту).

Відповідно до п. 2.1 Статуту, основними напрямками діяльності підприємства, зокрема, є забезпечення послугами газопостачання, водопостачання (водовідведення) та централізованого опалення до споживачів по внутрішньо-будинкових мережах на підставі договорів, укладених підприємством з виробниками послуг, а також на підставі договорів, укладених підприємством безпосередньо зі споживачами послуг; здійснення нарахувань та виготовлення рахунків на сплату житлово-комунальних послуг для споживачів (власників, наймачів) жилих та нежилих приміщень; забезпечення збору платежів від споживачів зазначених послуг на користь виробників послуг.

Приватне підприємство «Віол» є орендарем нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Щербакова, 54, загальною площею 69,8 кв.м. відповідно до Договору № 440/5 оренди нежилих приміщень територіальної громади Шевченківського району м. Києва.

02.01.2008 між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради та Приватним підприємством «Віол» (споживач) було укладено договір № 114/1 про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників, за умовами якого КП по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради зобов'язалось надавати комунальні послуги відповідачу, а останній - своєчасно оплачувати вказані послуги.

Відповідно до п.3.1.1 договору № 114/1 споживач зобов'язаний в 3-х денний термін, після надходження платіжного доручення, але не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, сплатити вартість спожитих комунальних послуг.

Як зазначає позивач, відповідно до розрахунку заборгованості за комунальні послуги за договором № 114/1 про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги за період з вересня 2010 по січень 2012 року (включно) заборгованість відповідача складає 4652 грн. 50 коп.

На підставі Окремого доручення Першого заступника голови Шевченківської районної в м. Києві адміністрації Пахачук Г.Д. від 13.09.2010 р. № 905 з метою підвищення контролю за рівнем платіжної дисципліни і недопущення безплатного використання теплової енергії та водопостачання позивача було зобов'язано заключити прямі договори з орендарями та власниками нежитлових приміщень Шевченківського району та зобов'язано КП ЖЕКи передати всю первинну документацію, провести звірку з орендарями та власниками нежитлових приміщень станом на 01.10.2010 р.

В подальшому 01.02.2012 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення № ДІ-036, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надавати споживачу (відповідачу) послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а відповідач зобов'язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами і на умовах визначених договором.

Згідно з п. 1.2. договору відповідач є орендарем нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Щербакова, 54, загальною площею 69,8 кв.м. на підставі договору оренди № 440/5 від 11.01.2010, додаткових угод № 1 від 14.02.2011 та № 2 від 14.07.2011.

Відповідно до п. п. 2.1. та 2.2. договору плата за надані послуги за наявності засобів обліку справляється за їх показаннями згідно з пунктами 10-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (падалі - "Правила"), а у разі його відсутності або несправності за нормативами (нормами) споживання. Нарахування за спожиті послуги проводиться згідно табуляграм ВАТ АК "Київводоканал" і АТС "Київенерго" за тарифами; які затверджені Розпорядженнями Київської міської державної адміністрації, чинними у період споживання послуг.

Згідно з п. 3.1. договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 3.2 договору).

Відповідно до п.9.1 договору № ДІ-036 його укладено на 1 рік, договір набирає чинності з дня його укладення, та вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.

Як слідує з матеріалів справи, внаслідок порушення відповідачем зобов'язання щодо своєчасності та повноти оплати вартості отриманих (спожитих) послуг за договором № 114/1 від 02.01.2008 за період з вересня 2010 по січень 2012 у відповідача перед позивачем виникла заборгованість по оплаті комунальних послуг у розмірі 4652, 50 грн. Крім того, за договором № ДІ-036 від 01.02.2012 за період з лютого 2012 по грудень 2013 у відповідача перед позивачем виникла заборгованість по оплаті комунальних послуг у розмірі 6665, 41 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу

Згідно з ч. 3 ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, надав відповідачеві комунальні послуги згідно умов Договорів та норм діючого законодавства, а відповідач в порушення умов Договорів та діючого законодавства не сплатив на користь позивача вартість отриманих послуг у сумі 4652,50 грн. за договором № 114/1 від 02.01.2008 та в сумі 6665,41 грн. за договором № ДІ-036 від 01.02.2012.

Відтак, до стягнення з відповідача підлягає вказана заборгованість, що підтверджується наявними в матеріалах справи табуляграмами (обліковими картками споживання відповідачем наданих позивачем комунальних послуг, рахунками на оплату, що виставлялись позивачем, розрахунками заборгованості, що надані позивачем.

Доказів на спростування факту наявності заборгованості з комунальних платежів за договорами № 114/1 від 02.01.2008 та № ДІ-036 від 01.02.2012 відповідач суду не надав,

Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача 15,76 грн. втрат від інфляційних процесів та 32,33 грн. - 3 % річних, що нараховані з 12.09.2010 по 16.03.2012 на суму основної заборгованості за договором № 114/1 від 02.01.2008, а також 2610,97 грн. втрат від інфляційних процесів та 1052,70 грн. - 3 % річних, що нараховані з 29.03.12 по 01.07.2014 на суму основної заборгованості за договором № ДІ-036 від 01.02.2012.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» № 14 від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами, що наданий позивачем в позовній заяві, дійшов висновку, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у заявленому позивачем розмірі, оскільки відповідно до статті 83 Господарського процесуального кодексу України суд позбавлений можливості самостійно виходити за межі заявлених позовних вимог.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013 року)

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов'язання в зв'язку з девальвацією грошової одиниці України, наданий позивачем, дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення втрат від інфляційних процесів підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі, оскільки відповідно до статті 83 Господарського процесуального кодексу України суд позбавлений можливості самостійно виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги поданими суду доказами. Обов'язок доказування згідно зі ст. 33 ГПК Українипокладено на сторони, кожна з яких повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Віол» (02068 м. Київ, вул. Драгоманова, 13/10, кв. 50, ідентифікаційний код 30517803) на користь Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (03190, м. Київ, вул. Кирпоноса, буд. 10/8; ідентифікаційний код 31731838) заборгованість за комунальні послуги за договором № 114/1 від 02.01.2008, що складається з 4652 (чотири тисячі шістсот п'ятдесят дві) грн. 50 коп. основної заборгованості, 15 (п'ятнадцять) грн. 76 коп. втрат від інфляційних процесів, 32 (тридцять дві) грн. 33 коп. - 3 % річних.

3. Стягнути з Приватного підприємства «Віол» (02068 м. Київ, вул. Драгоманова, 13/10, кв. 50, ідентифікаційний код 30517803) на користь Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (03190, м. Київ, вул. Кирпоноса, буд. 10/8; ідентифікаційний код 31731838) заборгованість за комунальні послуги за договором № ДІ-036 від 01.02.2012, що складається з 6665 (шість тисяч шістсот шістдесят п'ять) грн. 41 коп. основної заборгованості, 2610 (дві тисячі шістсот десять) грн. 97 коп. втрат від інфляційних процесів, 1052 (одна тисяча п'ятдесят дві) грн. 70 коп. - 3 % річних.

4. Стягнути з Приватного підприємства «Віол» (02068 м. Київ, вул. Драгоманова, 13/10, кв. 50, ідентифікаційний код 30517803) на користь Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (03190, м. Київ, вул. Кирпоноса, буд. 10/8; ідентифікаційний код 31731838) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09.03.2016 р.

Суддя ПукшинЛ.Г.