УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

26.02.2016Справа № 910/3274/16

Суддя Сташків Р.Б., розглянувши

позовну заяву арбітражного керуючого - розпорядника майна ТОВ "Північспецбудмонтаж" ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Північспецбудмонтаж" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільний альянс "Партнер - авто"

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх підсудності.

Частинами 1 та 2 ст. 1 ГПК України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 21 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Так, на розгляд Господарського суду міста Києва передано вимоги арбітражного керуючого - розпорядника майна ТОВ "Північспецбудмонтаж" ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Північспецбудмонтаж" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільний альянс "Партнер - авто" про визнання недійсним укладеного між ТОВ "Північспецбудмонтаж" та ТОВ "Автомобільний альянс "Партнер - авто" договору купівлі-продажу цінних паперів від 29.03.2010 № 57/6-10Б, як такого, укладення якого призвело до неплатоспроможності ТОВ "Північспецбудмонтаж".

Банкрутство ТОВ "Північспецбудмонтаж" відбувається у межах справи № 44/497-б Господарського суду міста Києва, та станом на момент звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом він є ліквідатором - розпорядником майна ТОВ "Північспецбудмонтаж".

Відповідно до п. 9 ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", розпорядник майна має право на подання до господарського суду позову щодо визнання недійсними правочинів (договорів), укладених боржником з порушенням порядку, встановленого цим Законом, а також позовів щодо визнання недійсними актів, прийнятих у процедурі розпорядження майном стосовно зміни організаційно-правової форми боржника.

За приписами цієї ж норми, під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів.

Розпорядник майна - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду забезпечує здійснення процедури розпорядження майном.

При цьому, розпорядник майна зобов'язаний, зокрема, вживати заходів для захисту майна боржника, виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства.

Отже, відповідно до приписів Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", під час звернення до суду з позовом розпорядник майна обмежений обов'язком представництва підприємства боржника, у яке його було призначено.

У силу вищеописаних вимог Закону розпорядник майном не має самостійного права на пред'явлення позову, у тому числі до підприємства боржника на якому він здійснює свою діяльність.

Однак з поданого позову вбачається, що позов поданий не від імені та в інтересах боржника, ТОВ "Північспецбудмонтаж", а до нього та проти нього, оскільки самого боржника розпорядником майна заявлено у статусі відповідача-1 за поданим позовом, і при цьому позов заявлено від імені ОСОБА_1, як фізичної особи - розпорядника майна, тоді як за приписами ГПК України у межах господарського судочинства така фізична особа не наділена правом на самостійне звернення з позовом, натомість наділена повноваженням підписувати позови, які подаються ТОВ "Північспецбудмонтаж".

Таким чином даний позов не підлягає розгляду в господарських судах України і у прийнятті позовної заяви суд відмовляє на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України.

Додатково суд зауважує, що за заявленими позовними вимогами належним позивачем є не розпорядник майна - фізична особа, а ТОВ "Північспецбудмонтаж", позови від імені та в інтересах якого має право підписувати розпорядник майна, але при цьому позивачем буде ТОВ "Північспецбудмонтаж", а відповідачем інша сторона оспорюваного правочину ТОВ "Автомобільний альянс "Партнер - авто".

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У прийнятті позовної заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена у порядку ст. 106 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків