ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2016 р. Справа № 910/154/16

Госоподарський суд у складі судді А.С. Грєхова, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромфінанс-Безпека",

про стягнення збитків у розмірі 4 118 518, 82 грн.

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1 - довіреність №6125-О від 23.12.2013 року, ОСОБА_2 - довіреність №5983-О від 12.12.2013 року;

відповідача: ОСОБА_3 - довіреність № 05/17 від 16.02.2016 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (надалі ПАТ КБ «Приватбанк», позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромфінанс-Безпека" (надалі ТОВ "Укрпромфінанс-Безпека", відповідач) про стягнення завданих збитків в розмірі 4 118 518, 82 грн.

11.01.2016 року ухвалою Господарського суду міста Києва на підставі статті 17 Господарського процесуального кодексу України матеріали позовної заяви надіслані до Господарського суду Київської області за встановленою територіальною підсудністю.

26.01.2016 року ухвалою Господарського суду Київської області порушено провадження у справі № 910/154/16, призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 18.02.2016 року витребувано від сторін необхідні для вирішення спору докази.

До господарського суду 17.02.2016 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Із змісту якого слідує, що відповідач позов не визнає, просить у його задоволені відмовити повністю, посилаючись на відсутність вини у діях співробітників охорони.

У судовому засіданні 18.02.2016 року відкладено до 24.02.2016 року, про що винесена відповідна ухвала. 24.02.2016 року у судовому засіданні судом оголошено перерву до 02.03.2016 року.

До господарського суду 26.02.2016 року від позивача надійшли письмові пояснення з наданням додаткових доказів.

У судове засіданні 02.03.2016 представник позивача підтримав позов у повному обсязі, представник відповідача позовні вимоги заперечив.

У судовому засіданні 02.03.2016 року після виходу з нарадчої кімнати судом було оголошено вступну та резулятивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.02.2016 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" (Замовник,) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпромфінанс-Безпека" (Охорона) був укладений договір №01/02/2012-1 на охорону цінних паперів та грошових знаків, що перевозяться уповноваженими на те особами (надалі Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору Замовник передає, а Охорона приймає під охорону грошові кошти та цінні папери (далі кошти), що перевозяться уповноваженою особою Замовника (далі Інкасатор), позначені у специфікації (п.1 додатку 1 до цього Договору), під час перевезення до зняття охорони уповноваженим представником Замовника (далі Представник "Замовника") (п. 3 додатку до цього договору).

Сума Договору та умови розрахунку визначенні Розділом 2 Договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору вартість послуг за охорону "коштів", що перевозяться за цим договором складається з нарахованих валових витрат та прибутку без обмеження рівня рентабельності. Ціна охорони узгоджується протоколом договірної ціни (додаток 2 до договору). Пунктом 2.2. оплата за надані Охороною у відповідності до умов договору послуги охорони згідно визначених тарифів Замовником щомісячно, на підставі ОСОБА_2 виконаних робіт до 10 числа наступного місяця на розрахунковий рахунок охорони. ОСОБА_4 робіт підписується Сторонами в кінці кожного календарного місяця, а також по закінченні терміну дії договору.

Розділом 4 Договору визначенні обовязки сторін.

Пунктом 4.1. Договору до них віднесено зокрема:

- здійснення заходів охорони, покладених на неї цим договором у межах своєї компетенції, визначеної чинними законодавчими та нормативними актами.

- виділяти в установленому порядку наряд співробітників охорони,озброєний зброєю, застосування якої не суперечить діючому законодавству України, оснащений засобами звязку, індивідуального захисту та активної оборони, а в разі окремого замовлення спец. автомобіль.

- забезпечувати охорону Коштів згідно умов Договору. При спробі нападу з метою заволодіння "коштами" у межах своєї компетенції здійснювати усі можливі заходи для його відбиття та затримання правопорушників, якщо це не загрожує загальному виконанню покладеного на охорону завдання, інформувати про напад найближчий орган внутрішніх справ та посилити охорону коштів до прибуття оперативно-слідчої групи.

До обовязків замовника умовами договору віднесено:

- забезпечити наявність вільних підїзних шляхів, входів (виходів) та коридорів від місць, зазначених п.5 додатку 1 до цього договору.

- здійснювати оплату та остаточний розрахунок за виконані Охороною заходи охорони Коштів у сумі, порядку і строки, визначені розділом 2 цього договору.

- виконувати вимоги Охорони щодо здійснення заходів охорони під час знаходження Коштів під охороною, згідно з Інструкцій.

- повідомляти Охорону про порушення службової дисципліни та недоліки в несенні служби нарядом охорони, що негативно впливають на якість та безпеку, стан забезпечення заходів охорони, для вжиття необхідних заходів.

- у разі скоєння нападу на "Інкасатора", водія, втрати "коштів" (їх частини) залучати до складу комісії по визначенню розмірів збитків уповноваженого представника "Охорони".

Відповідальність охорони, порядок визначення відповідальності охорони визначенні розділом 5 Договору.

Відповідно до п. 5.1. Охорона несе матеріальну відповідальність за збиткі спричиненні Замовнику сторонніми особами шляхом викрадення, грабежу, розбою, умисного (пошкодження, знищення) Коштів, внаслідок неналежного виконання Охороною своїх зобовязань в межах суми прямої дійсної шкоди. Факти неналежного виконання Охороною своїх зобовязань та розмір збитків, що підлягає відшкодуванню нею, встановлюються у визначеному чинним законодавством порядку.

Пунктом 5.2. визначено, що при наявності заяви Замовника про понесені збитки, уповноважена особа Охорони в обовязковому порядку приймає участь у визначенні розмірів цих збитків. Розмір збитків повинен бути підтверджений відповідними документами та розрахунками вартості викрадених (пошкоджених, знищених) Коштів, що складаються за участю уповноважених осіб Охорони та звіряються з даними бухгалтерської звітності Замовника. До склад збитків, що підлягають відшкодуванню Охороною, включається вартість викрадених (знищених) Коштів, розмір знецінення пошкодженого, витрати на відновлення пошкоджених матеріалів цінностей (обмін цінних паперів).

У відповідності до п. 5.3. Договору у разі встановлення Охороною своєї вини у допущенні збитків Замовнику за підсумками службового розслідування, Охорона самостійно відшкодовує заподіяні збитки.

Згідно з пунктом 5.4 Договору у разі спору про наявність вини Охорони у допущенні збитків, їх відшкодування проводиться Охороною на підставі вироку (рішення) суду яким встановлено факт заподіяння майнової шкоди Замовнику у строки встановленні чинним законодавством.

Розділом 6 Договору визначені умови звільнення "Охорони" від відповідальності.

Пунктом 6.1. Охорона звільняється від відповідальності за заподіянні збитки при відсутності її вини в допущенні їх спричинення.

Охорона не несе майнової відповідальності, відповідно до п. 6.2 Договору, в таких випадках:

- за збереження особистого майна Інкасаторів, Замовника;

- за майнові збитки заподіянні Замовнику при масових порушеннях громадського порядку в місцях здійснення договірних зобовязань;

Пунктом 6.3. Догвору Охорона не несе відповідальності, якщо збитки Замовнику нанесені за умов:

- стихійного лиха;

- екологічних катастроф;

- правомірного здійснення працівниками уповноважених правоохоронних органв, визначених законодавством оперативно-слідчих дій щодо Коштів;

- спричинення збитків внаслідок дій Охорони в умовах необхідної оборони або крайньої необхідності;

- порушення Інкасатором або Замовником вимог Інструкції, що стало наслідком їх спричинення;

- у разі спричинення збитків, що заподіянні за умов невиконання Інкасатором або Водієм вимог старшого наряду служби охорони, щодо вимог Інструкції.

Пунктом 10.1 Прикінцевих положень Договору визначено, що договір укладається строком на 6 місяців та набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами. Якщо за 10 днів до закінчення строку договору жодна із сторін не вимагатиме його припинення, договір вважається продовженим на тих же умовах і на той же строк, без обмеження кількості пролонгацій.

Додатки до договору: Додаток 1 "Специфікація"; Додаток 2 "протокол узгодження договірної ціни"; Додаток 3 "Озброєння та екіпіровка службового наряду охорони"; Додаток 4 "ОСОБА_4 про встановлення наряду охорони".

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їхніми печатками, що свідчить про погодження сторонами усіх його істотних умов.

06.11.2015 року приблизно о 21:35, двоє невстановлених слідством осіб, знаходячись за адресою м. Київ, вул. Гарматна, 10 біля входу до відділення ПАТ КБ "Приватбанк" із погрозою застосування вогнепальної зброї, а саме відносно інкасатора гр. ОСОБА_5 та охоронця гр. ОСОБА_6, в результаті чого заволоділи грошовими коштами, які належать ПАТ КБ "Приватбанк", на загальну суму 4 118 518, 82 гривні. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли. Дані відомості, відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0010850, про вищезазначену подію були зареєстровані Солом'янським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві 07.11.2015 року за попередньою правовою кваліфікацією скоєння кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України.

Дана подія відбулась під час здійсненні інкасації працівниками Замовника, за участю представників Охорони, відділення ПАТ «КБ ПриватБанк» №79 в звязку з чим виник даний спір про стягнення збитків.

За твердженням позивача збитки в розмірі 4 118 518, 82 грн. заподіяні відповідачем внаслідок неналежного виконання відповідачем зобовязання за Договором.

Неналежне виконання договірних зобовязань, на думку позивача, полягає в тому, що стороною відповідача не застосовано заходів щодо збереження коштів та допущено несанкціонований доступ до коштів замовника сторонніми особами. Також позивачем зазначено, що неналежне виконання умов договору підтверджується поясненнями охоронців з яких вбачається, що Охорона 06.11.2015 року мала неналежне озброєння в порушення приписів п.1 додатку 3 до Договору, а саме: охоронці були озброєнні лише травматичними пістолетами "Форт 12Р", Нбоями (ПНД-9) к-р. 9 мм. та ММГ АСК-74 у (макет автомату), хоча п.1 додатку 3 до Договору передбачена наявність у охорони ОСОБА_5 410К (самозарядна рушниця).

На підтвердження розміру збитків позивачем надано довідку від 09.11.2015 № 42.0.0.0/6-794806 за підписом керівника напрямку Back-Office ГО публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" ОСОБА_7

Також, представником позивача надано прибутково-видаткові касові ордери: № ATM06B4QDB від 06.11.2015 р. на суму 350 000,00 грн, № ATM06B4RS2 від 06.11.2015 р. на суму 600 000,00 грн, № ATM06B4SXD від 06.11.2015 р. на суму 700 000,00 грн, № ATM06B4SFM від 06.11.2015 р. на суму 850 000,00 грн, № ATM06B4QCS від 06.11.2015 р. на суму 800 000,00 грн, № ATM06B4RRY від 06.11.2015 р. на суму 200 000,00 грн, № F1107L00T1 від 07.11.2015 р. на суму 489 000,00 грн., № F1107L0160 від 07.11.2015 р. на суму 40 000,00 руб. еквівалент у гривнях 14 464,40 грн., № F1107L0153 від 07.11.2015 р. на суму 188,09 грн., № F1107L013J від 07.11.2015 р. на суму 9 080,00 дол. США еквівалент у гривнях 208 163,85 грн., видаткові касові ордера № ATM09BFMBA від 09.11.2015 р. на суму 131 465,00 грн, № ATM09BHF04 від 09.11.2015 р. на суму 400,00 дол. США. еквівалент у гривнях 9 059, 59 грн., № ATM09BFLCP від 09.11.2015 р. на суму 187 100,00 грн, № ATM09BHFJ5 від 09.11.2015 р. на суму 200,00 дол. США. еквівалент у гривнях 4 529,79 грн., № ATM09BFLTL від 09.11.2015 р. на суму 60 270,00 грн, № ATM09BFM3K від 09.11.2015 р. на суму 59 810,00 грн, № ATM0F1109BFJGA від 09.11.2015 р. на суму 500,00 грн, № ATM0F1109BFN6B від 09.11.2015 р. на суму 55 670,00 грн, № ATM00BPPQ3 від 10.11.2015 р. на суму 11 800,00 грн, № ATM06B7HU4 від 16.11.2015 р. на суму 120,00 грн, № ATM07B77VT від 07.12.2015 р. на суму 14 000,00 грн.

Позивач стверджує, що відповідні прибутково-видаткові касові ордери підтверджують заявлену суму збитків у розмірі 4 118 518, 82 грн. Інших доказів в обґрунтування розміру збитків позивачем господарському суду не надано.

З огляду на досліджені умови договору та вищезазначені обставини справи господарський суд враховує таке.

Укладений сторонами по справі договір від 01.02.2016 року №01/02/2012-1 на охорону цінних паперів та грошових знаків, що перевозяться уповноваженими на те особами, за своїм правовим змістом є договором про надання послуг, і відповідно, має врегульовуватися положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Частина 1 ст. 202 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 626 цього Кодексу, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 978 Цивільного кодексу України за договором охорони охоронець, який є суб'єктом підприємницької діяльності, зобов'язується забезпечити недоторканність майна, яке охороняється. Володілець такого майна зобов'язаний виконувати передбачені договором правила майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 224 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

З викладених норм чинного законодавства вбачається, що для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини.

Відсутність хоча б одного із вищезазначених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована, як правопорушення.

Оскільки, відповідно до ст. ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна підтвердити поданими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, позивача зобов'язаний підтвердити належними доказами факт наявності збитків та всіх передбаченим законодавством умов для покладання відповідальності за їх спричинення на відповідача.

Як встановлено господарським судом відповідно до пункту 5.1 Договору несе матеріальну відповідальність за збитки, спричинені ПАТ КБ "ПриватБанк" сторонніми особами шляхом викрадення, грабежу, розбою, умисного знищення (пошкодження) коштів, внаслідок неналежного виконання працівниками Охорони своїх зобовязань в межах суми прямої дійсної шкоди. Факти неналежного виконання своїх зобовязань та розмір збитків, що підлягають відшкодуванню встановлюються у визначеному чинним законодавством порядку.

Охорона звільняється від відповідальності за заподіяні збитки при відсутності її вини в допущені їх спричинення (п.6.1. Договору). Охорона не несе матеріальної відповідальності у разі порушення Інкасатором або Замовником вимог Інструкції, що стало наслідком спричинення збитків(п. 6.3.5. Договору) .

Як вбачається з матеріалів справи, позивач стверджує, що при здійсненні охорони у співробітників відповідача була відсутня рушниця Сайга-410К, що є порушенням відповідачем умов Договору.

Перелік озброєння та екіпіровки службового наряду ТОВ "Укрпромфінанс-Безпека" повинен відповідати переліку, визначеному Сторонами у Додатку №3 до Договору з урахуванням обмежень, встановлених чинними нормативно-правовими актами.

Так, відповідно до п.п. 1 п. 1 статті 9 Закону України "Про охоронну діяльність" субєкт охоронної діяльності має право для забезпечення охоронної діяльності придбавати, зберігати та використовувати в установленому законодавством порядку спеціальні засоби, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2013 року № 97 затверджений перелік спеціальних засобів, придбання, зберігання та використання яких здійснюється субєктами охоронної діяльності. До таких спеціальних засобів віднесено: бронежилети, захисні каски, газові балончики з аерозолями сльозоточивої та дратівної дії, газові пістолети і револьвери та патрони до них калібру 6, 8 і 9 міліметрів, заряджені речовинами сльозоточивої та дратівної дії, гумові кийки, наручники пластикові (текстильні) одноразового використання, електрошокові пристрої, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони.

Відповідно до статті 10 Закону України "про охоронну діяльність" під час організації та здійснення охоронної діяльності забороняється придбавати та використовувати майно, визначене законодавством для виключного використання військовими формуваннями та правоохоронними органами.

Таким чином відповідні нормативно-правові акти встановлюють заборону, щодо використання субєктами господарювання, що надають послуги з охорони, у своїй діяльності вогнепальної зброї (до якої віднесена рушниця Сайга-410К).

Згідно з ч.3 ст.6 Цивільного Кодексу України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Таким чином при здійсненні охорони інкасаторської машини працівники служби охорони відповідача не мали права володіти і використовувати вогнепальну зброю типу Сайга-410К, так як використання даного типу зброї заборонено Законом України "Про охоронну діяльність".

Як встановлено господарським судом, включення до переліку озброєння ОСОБА_5 410-К є таким, що не відповідає вимогам Постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2013 року № 97 та ст.ст. 9, 10 Закону України "Про охоронну діяльність".

З огляду на викладене та враховуючи положення пункту 4.1.2. Договору, твердження позивача, щодо порушення відповідачем умов договору в частині не оснащення співробітників Охорони рушницею типу Сайга-410К є безпідставними.

До обовязків замовника у відповідності до п. 4.2.4 Договору належить виконання вимог Охорони, щодо здійснення заходів охорони під час знаходження коштів під охороною, згідно Інструкції.

В обґрунтування своїх заперечень відповідачем надано господарському суду матеріали службового розслідування яке проведено у період з 07.11.2015 року по 12.11.15 року. Так, на підставі наказу №18-ТОВ від 07.11.2015 року з метою з'ясування обставин щодо здійснення розбійного нападу при інкасації відділення ПАТ КБ "Приватбанк", що стався 06.11.2015 року, було призначено комісію у складі голови комісії- Скалига Н.В. та членів комісії ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 За результатами службового розслідування складено ОСОБА_4 "Про результати службового розслідування за фактом розбійного нападу при інкасації відділення ПАТ КБ "Приватбанк", що стався 06.11.2015 року та дотримання працівниками Товариства умов договору № 01/02/2012-1 від 01.02.2012 року.", яким встановлено, що при замиканні водієм інкасаторської машини дверей не спрацював механізм замикання, як наслідок до машини проникли невідомі особи. З показів громадянина ОСОБА_6, який входив до складу охорони, яка здійснювала інкасацію коштів 06.11.2015 року, він не встиг перевірити чи замкнуті двері та вжити інших дій оскільки за тих обставин, що склалися цього зробити було не можливо. Також, працівник відповідача вказав на, те що водій інкасаторської машини всупереч "Інструкції" вимкнув двигун автомобіля.

Відповідно до пункту 2.9 "Інструкції про дії членів екіпажу під час перевезення грошових коштів і цінних паперів, що перевозяться уповноваженою особою ПАТ КБ Приватбанк" під час проведення охоронних заходів водій екіпажу двигун автомобіля не вимикає, забезпечуючи при цьому максимальну маневреність автомобіля.

Пунктом 3.6.4. "Інструкції про дії членів екіпажу під час перевезення грошових коштів і цінних паперів, що перевозяться уповноваженою особою ПАТ КБ Приватбанк" водій автомобіля зобовязаний підтримувати спец. автомобіль та спеціальні технічні засоби, якими він обладнаний, у справному стані.

Зважаючи на вищевикладені вимоги Інструкції саме на водія покладена відповідальність за неможливість заблокування усіх дверей автомобіля та неможливість зачинити та заблокувати двері внутрішньої капсули.

В обґрунтування позовних вимог щодо розміру збитків позивач посилається на довідку від 09.11.2015 № 42.0.0.0/6-794806 за підписом керівника напрямку Back-Office ГО публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" ОСОБА_7 та прибутково-видаткові касові ордери.

Аналізуючи прибуткові касові ордери господарський суд зазначає, що касові ордери № F1107L00T1 від 07.11.2015 р., №F1107L0160 від 07.11.2015 р., №F1107L0153 від 07.11.2015 р., №F1107L013J від 07.11.2015 р., №ATM09BFMBA від 09.11.2015 р., №ATM09BHF04 від 09.11.2015 р., №ATM09BFLCP від 09.11.2015 р., №ATM09BHFJ5 від 09.11.2015 р., №ATM09BFLTL від 09.11.2015 р., №ATM09BFM3K від 09.11.2015 р., №ATM0F1109BFJGA від 09.11.2015 р., №ATM0F1109BFN6B від 09.11.2015 р., №ATM00BPPQ3 від 10.11.2015 р., №ATM06B7HU4 від 16.11.2015 р., №ATM07B77VT від 07.12.2015 р. складені після 06.11.2015 року.

Прибутково-видаткові касові ордери №ATM06B4QDB, №ATM06B4RS2, №ATM06B4SXD, №ATM06B4SFM, №ATM06B4QCS, №ATM06B4RRY складені 06.11.2015.

Порядок здійснення інкасації коштів та перевезення валютних цінностей у банківських установах в Україні регламентується Інструкцією з організації інкасації коштів та перевезення валютних цінностей у банківських установах в Україні, що затверджена постановою Правління Національного банку України від 14 лютого 2007 року № 45. Відповідно до пункту 3 глави 1 розділу III Інструкції з організації інкасації коштів та перевезення валютних цінностей у банківських установах в Україні визначено, що під час перевезення інкасаторами валютних цінностей між банком та його територіально відокремленими підрозділами (філіями, відділеннями) використовуються прибутково-видатковий касовий ордер, опис цінностей, доручення на перевезення валютних цінностей, супровідна відомість до сумки з готівкою, супровідний касовий ордер до сумки з валютними цінностями. Допускається додаткове використання інших документів, розроблених банком для виконання визначених у Положенні про підрозділ завдань щодо внутрішньобанківських перевезень цінностей. Доручення на перевезення валютних цінностей оформляє уповноважена особа підрозділу інкасації, який здійснюватиме перевезення валютних цінностей, згідно з порядком, установленим внутрішнім документом банківської установи, і видає старшому бригади інкасації за підписами керівника банківської установи, головного бухгалтера на лицьовому боці та керівника підрозділу інкасації банківської установи або його заступника на зворотному боці доручення.

Опису цінностей та доручення на перевезення валютних цінностей, що перевозились 06.11.2016, позивачем господарському суду не надано.

Крім того, як слідує із положень п. 5.2 Договору розмір збитків повинен бути підтверджений відповідними документами і розрахунками вартості викрадених, знищених чи пошкоджених "Коштів", що складаються за участю уповноважених осіб Охорони та звіряються з даними бухгалтерської звітності Замовника.

Враховуючи зазначене, господарський суд вважає, що надані позивачем докази, які на його думку підтверджують розмір заподіяних збитків, не відповідають умовам Договору та Інструкції з організації інкасації коштів та перевезення валютних цінностей у банківських установах в Україні, що затверджена постановою Правління Національного банку України від 14 лютого 2007 року № 45, оскільки складені без участі представника відповідача, не відповідають фактичних обставинам справи так як складені за різні періоди після 06.11.2016 року та відсутній опис цінностей та доручення на перевезення валютних цінностей.

Таким чином, документальні докази порушення відповідачем умов Договору та наявність всіх складових, які необхідні для встановлення факту відповідальності відповідача за спричинені збитки позивачем суду не надані.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є необґрунтованими, так як позивачем не доведено: наявність розміру збитків, факту порушення відповідальною особою відповідача умов Договору, причинно-наслідкового зв'язку між протиправними діями відповідача та понесеними позивачем збитками саме внаслідок неналежного виконання відповідачем договірного зобов'язання, вини відповідача у завданні збитків позивачу.

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" слід відмовити повністю.

Судові збір відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України, покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд Київської області,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено - 04.03.2016 року.

Суддя А.С. Грєхов