Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в прийнятті позовної заяви

"03" березня 2016 р. № 927/193/16

Суддя Шморгун В.В., розглянувши матеріали позовної заяви від 29.02.2016

Позивач: Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району м. Києва, , вул. М. Закревського, 15, м.Київ, Київська область, 02217

Відповідач: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1, АДРЕСА_1

Предмет спору: про стягнення 166461,37 грн.

ВСТАНОВИВ:

Підстави відмови в прийнятті заяви можна додавати натисканням Ctrl+Alt+[-,=,/], де [-,=,/] - відповідні пункти № 1...3 статті 62 ГПК України.

До Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Комунального підприємства по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району м. Києва до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 166461,37 грн, з яких; 153903,01 грн основного боргу, 4961,08 грн інфляційних втрат, 1235,14 грн 3 % річних та 6362,14 грн пені.

Приписами ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх підсудності, та відповідно до вимог статей 1, 4-1, 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Згідно ч. 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 50 Цивільного кодексу України визначено, що право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом (частина 2 вищезазначеної статті).

У відповідності до ч. 4 ст. 91 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Судом вчинені дії по отриманню спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо відповідача. Зі змісту вказаного документа вбачається, що Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 припинила свою підприємницьку діяльність за власним рішенням, про що до Реєстру 02.12.2015 було внесено запис № 4013084.

У відповідності до ст.10 Закону «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (в редакції станом на 29.02.2016 року) внесені до Єдиного держаного реєстру відомості вважаються достовірними.

Частиною 1 ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (в редакції що діяла станом на 02.12.2015) передбачено, що державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця проводиться у разі, зокрема, прийняття фізичною особою-підприємцем рішення про припинення підприємницької діяльності. Фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця (частина 3 вищезазначеної статті Закону).

За приписами п. 4.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.11 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» громадянин, який мав статус суб'єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратив такий статус, не може бути стороною в судовому процесі у господарському суді, якщо немає визначених законом підстав для його участі в такому процесі.

Отже, на момент подання позовної заяви, відповідач вже не має статусу фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред'явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Виходячи з наведених законодавчих положень, а також враховуючи той факт, що відповідач до моменту подання даного позову до суду припинив свою підприємницьку діяльність, суд, проаналізувавши суб'єктний склад сторін по позовним матеріалам , дійшов висновку про те, що даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, у зв'язку з чим у прийнятті вказаної позовної заяви слід відмовити.

Крім того, суд звертає увагу позивача на його право згідно Закону України «Про судовий збір» на повернення суми сплаченого ним судового збору.

Судом встановлено, що Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району м. Києва платіжним дорученням №644 від 08.09.2015 сплатило судовий збір у розмірі 4993,61 грн за подання позовної заяви про стягнення боргу з ФОП ОСОБА_1 до Господарського суду м. Києва.

Справу № 910/28699/15 ухвалою господарського суду міста Києва від 11.11.2015 на підставі ст. ст. 15, 17 Господарського процесуального кодексу України направлено до Господарського суду Чернігівської області.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 26.11.2015 у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України позивачу було повернуто позовні матеріали без розгляду, оскільки ним було порушено правила об'єднання позовних вимог.

Частиною першою ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі повернення позовної заяви сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду.

Позивач таким своїм правом не скористався.

Натомість, зазначене платіжне доручення було використано як доказ сплати судового збору при поданні вже нової позовної заяви.

При цьому, оскільки згідно ч.1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи, цей судовий збір вважається сплаченим не у встановленому порядку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

За наведених обставин позивач не позбавлений права на повернення судового збору, для реалізації якого йому необхідно звернутись до суду з відповідним клопотанням.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

У прийнятті позовної заяви відмовити.

Додаток: позовні матеріали на 38 арк., у тому числі оригінал платіжного доручення № 644 від 08.09.2015.

Суддя Шморгун В.В.