РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2016Справа №910/31475/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Козачка"

про стягнення 23 732, 53 грн.

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: Кирищук В.П.;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Київенерго" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Козачка" (далі-відповідач) про стягнення 23 732, 53 грн., у тому числі: 16 549, 54 грн. - борг за спожиту теплову енергію, 6 571, 55 грн. - інфляційна складова боргу, 611, 44 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.05.2009 № 8231003.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2015 порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 11.01.2016 за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

Розгляд справи відкладався у зв'язку з неявкою у судове засідання представників відповідача у порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

15.02.2016 через загальний відділ діловодства суду представник відповідача подав клопотання, у якому просив суд відкласти розгляд даної справи у зв'язку зі смертю керівника Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Козачка".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2016 продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів, розгляд справи відкладено та призначено судове засідання на 29.02.2016 за участю представників сторін.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання втретє не з'явився, однак про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується зокрема списком згрупованих поштових відправлень з відтиском печатки поштового відправлення від 18.02.2016.

Приймаючи до уваги, що Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Козачка" було тричі належним чином повідомлено про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 29.02.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.05.2009 між Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» (далі - постачальник) та Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Козачка" (далі - споживач) укладено договір № 8231003 на постачання теплової енергії у гарячій воді, умовами якого передбачено, що постачальник зобов'язується виробити та поставити теплову енергію споживачу для потреб з опалення та гарячого водопостачання, а споживач зобов'язується отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених в даному договорі.

Відповідно до п. 2.2.1 договору, постачальник зобов'язався безперебійно постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на межу балансової належності зі споживачем для потреб опалення - в період опалювального сезону; для гарячого водопостачання - протягом року згідно із заявленими споживачем величинами приєднаного теплового навантаження, зазначеними в додатку 1.

Згідно п. 2.3.1. договору, споживач зобов'язався дотримуватись кількості споживання теплової енергії за кожним параметром в обсягах, які визначені у додатку 1, не допускаючи їх перевищення, своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в терміни та по тарифах, зазначених у додатку 2.

Даний договір набуває чинності з дня його підписання, та діє до 01.06.2010. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде письмово заявлено однією із сторін про його припинення (п.п. 4.1., 4.3. договору).

Додатком № 1 до договору № 8231003 від 01.05.2009 сторони погодили обсяги постачання теплової енергії.

У відповідності до п. 9 додатку № 2 до договору № 8231003 від 01.05.2009, споживач щомісячно з 12 по 15 число отримує в МВРТ-7 за адресою: вул. Горького, буд. № 29 оформлену постачальником платіжну вимогу-доручення на суму, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця та кінцеве сальдо розрахунків на початок поточного місяця за мінусом суми фактично сплаченої теплової енергії в поточному місяці; табуляграму фактичного споживання за попередній період та акт звірки, який оформлює і повертає один примірник постачальнику протягом двох днів з моменту їх одержання.

Пунктом 10 додатку № 2 до договору № 8231003 від 01.05.2009 передбачено, що споживач щомісячно:

- забезпечує не пізніше 10 числа місяця, наступного з розрахунковим, оплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію на транзитний рахунок ГІОЦ КМДА;

- до 25 числа поточного місяця, сплачує вартість теплової енергії, яка використовується орендарями, на рахунок постачальника згідно з його розрахунком.

Додатком № 5 до договору № 8231003 від 01.05.2009 сторони погодили умови припинення подачі теплової енергії.

Відповідно до статуту Публічного акціонерного товариства "Київенерго" затвердженого 22.04.2013 загальними зборами Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (протокол загальних зборів ПАТ «Київенерго» № 2/2013 від 22.04.2013), товариство є юридичною особою із новим найменуванням, у результаті проведення державної реєстрації змін до статуту, які пов'язані із набранням чинності Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 та зміною найменування на Публічне акціонерне товариство "Київенерго".

Як зазначає позивач, відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 8231003 від 01.05.2009, внаслідок чого за період з 01.01.2013 по 01.11.2015 утворилась заборгованість за використану теплову енергію у розмірі 16 549, 54 грн., що підтверджується відомостями обліку споживання теплової енергії, обліковими картками (табуляграмами) та довідкою про надходження коштів за спожиту теплову енергію (наявні в матеріалах справи).

Крім того, Публічне акціонерне товариство "Київенерго" просить суд стягнути з відповідача 611, 44 грн. - 3 % річних, 6 571, 55 грн. - інфляційних втрат за період з 01.02.2013 по 01.11.2015.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 8231003 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.05.2009, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Так, згідно ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за договором належним чином, поставив відповідачу теплову енергію у гарячій воді, що підтверджується наявними в матеріалах справи відомостями обліку споживання теплової енергії, обліковими картками (табуляграмами) та довідкою про надходження коштів за спожиту теплову енергію.

Однак, відповідач за використану теплову енергію у період з 01.01.2013 по 01.11.2015 в повному обсязі не розрахувався.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, відповідач відповідно до п. 10 додатку № 2 до договору № 8231003 від 01.05.2009 зобов'язаний був до 25 числа поточного місяця, сплачувати вартість теплової енергії, яка використовується орендарями, на рахунок постачальника згідно з розрахунком останнього.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору № 8231003 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.05.2009, та положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 16 549, 54 грн.

Крім того, Публічне акціонерне товариство "Київенерго" просить суд стягнути з відповідача 611, 44 грн. - 3 % річних, 6 571, 55 грн. - інфляційних втрат за період з 01.02.2013 по 01.11.2015.

Так, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат і встановив, що в останніх допущено помилки у визначенні моменту виникнення прострочення зобов'язання, останнє починається з 25.02.2013, відповідно додатку 2 до договору, проте суми нарахування 3 % річних та інфляційних втрат вирахувано правильно.

Оскільки матеріалами справи підтверджується прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання за договором № 8231003 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.05.2009 з нього, в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України, підлягають стягненню 3 % річних у розмірі 611, 44 грн. та інфляційних втрат у розмірі 6 571, 55 грн. за період з 25.02.2013 по 01.11.2015.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Київенерго" задовольнити.

2. Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Козачка" (03118, м. Київ, вул. Козацька, буд. 67-Б, ідентифікаційний код - 35839764) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, площа Івана Франка, буд. 5, ідентифікаційний код - 00131305, на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 01 у ГУ по м. Києву та Київській області, ВАТ «Державний ощадний банк України», МФО 322669) 16 549 (шістнадцять тисяч п'ятсот сорок дев'ять) грн. 54 коп. - заборгованості, 6 571 (шість тисяч п'ятсот сімдесят одну) грн. 55 коп. - інфляційних втрат, 611 (шістсот одинадцять) грн. 44 коп. - 3 % річних та 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 04.03.2016.

Суддя Бондарчук В.В.