ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"29" лютого 2016 р. Справа № 911/86/16

Суддя Антонова В.М. розглянувши заяву Комунального підприємства «Київпастранс» про повернення судового збору у справі №911/86/16

за позовом Комунального підприємства Київпастранс

до Товариства з обмеженою відповідальністю Шкіряне взуття

про стягнення 47 637,29 грн

встановив:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява б/н від 22.12.2015 (вх. №91/16 від 11.01.2016) Комунального підприємства Київпастранс до Товариства з обмеженою відповідальністю Шкіряне взуття про стягнення 47 637,29 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.01.2016 позовну заяву б/н від 22.12.2015 (вх. №91/16 від 11.01.2016) Комунального підприємства Київпастранс до Товариства з обмеженою відповідальністю Шкіряне взуття про стягнення 47 637,29 грн та додані до неї документи повернути заявнику без розгляду на підставі п. 4, 6 ст. 63 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про судовий збір, суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Так, зокрема, судом було встановлено, що позивачем, в якості доказу сплати судового збору, надано платіжне доручення № ДБ1493 від 26.10.2015 про сплату судового збору в розмірі 1 218,00 грн, яке відповідно до даних автоматизованій системі Діловодство спеціалізованого суду (ДСС) не містить доказів зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору у розмірі 1 218,00 грн за розгляд позовної заяви до ТОВ Шкіряне взуття.

Крім того, судом встановлено, що платіжне доручення № ДБ1493 від 26.10.2015 було використане Комунальним підприємством Київпастранс в якості доказу оплати судового збору за подання позовної заяви до МПП Гетьман у справі №911/82/16 та до ФОП ОСОБА_1 у справі №911/102/16. Тобто, фактично позивачем використано один платіжний документ про сплату судового збору за подання трьох різних позовів.

Таким чином, господарським судом було встановлено, що платіжне доручення №ДБ1493 від 26.10.2015 не може вважатися належним доказом сплати судового збору за подання позовної заяви б/н від 22.12.2015 (вх. №91/16 від 11.01.2016) Комунального підприємства Київпастранс до Товариства з обмеженою відповідальністю Шкіряне взуття про стягнення 47 637,29 грн.

25.02.2016 до канцелярії господарського суду Київської області від Комунального підприємства «Київпастранс» надійшла заява про повернення судового збору від 19.02.2016 (вх. №4219/16), згідно якої заявник просить повернути судовий збір сплачений за подання позовної заяви.

Розглянувши зазначену заяву Комунального підприємства «Київпастранс», господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

При вирішенні питання про повернення коштів з Державного бюджету України суд досліджує докази надходження таких коштів до бюджету.

Як було встановлено ухвалою господарського суду Київської області від 18.01.2016 дані про зарахування судового збору до державного бюджету згідно платіжного доручення №ДБ1493 від 26.10.2015 відсутні.

Крім того, позивач використав зазначене платіжне доручення при зверненні з іншими позовними заявами, а відтак повертаючи позовну заяву б/н від 22.12.2015 (вх. №91/16 від 11.01.2016) Комунального підприємства Київпастранс до Товариства з обмеженою відповідальністю Шкіряне взуття про стягнення 47 637,29 грн, суд керувався зокрема тим, що позивачем не додано належних доказів сплати та зарахування судового збору.

Крім того, суд звертає увагу, що при вирішенні питання про повернення коштів з Державного бюджету України суд досліджує докази надходження таких коштів до бюджету тільки з оригіналу платіжного доручення.

Однак, до заяви про повернення судового збору таких документів не додано.

Відповідно до абзацу 2 п. 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/1260/2012 від 17.09.2012р. «Про оформлення платіжних документів на перерахування судового збору» передбачено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

З огляду на вищевикладене, у суда відсутні належні докази сплати судового збору у розмірі 1 218,00 грн згідно платіжного доручення №ДБ1493 від 26.10.2015 за подання позовної заяви Комунального підприємства Київпастранс до Товариства з обмеженою відповідальністю Шкіряне взуття про стягнення 47 637,29 грн, а відтак суд відмовляє у задоволенні заяви про повернення судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ухвалив:

1. Відмовити Комунальному підприємству Київпастранс у задоволенні заяви про повернення судового збору.

Суддя В.М. Антонова