КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2016 р. Справа№ 911/2504/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Руденко М.А.

Дідиченко М.А.

секретар судового засідання Білак В.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Биченко С.О. - за належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача: не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріумф"

на рішення Господарського суду Київської області від 13.10.2015р.

у справі №911/2504/15 (головуючий суддя: Третьякова О.О., судді: Антонова В.М., Подоляк Ю.В.)

за позовом Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріумф"

про стягнення 2609969,73 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Корпоративний недержавний пенсійний фонд Національного банку України звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріумф" про стягнення 2 891 636,83 грн., з яких 1 831 519,35 грн. основний борг, 358 523,89 грн. пеня, 31 932,11 грн. 3% річні та 669 661,48 грн. інфляційні втрати (враховуючи заяву про збільшення розміру позовних вимог № 19-00016/54616 від 04.08.2015р.).

В обґрунтування вимог позивач посилався на порушення відповідачем зобов'язань, щодо сплати орендних платежів за договором електрообладнання №195О-3/3 від 24.07.2013р. за спірний період .

Рішенням Господарського суду Київської області від 13.10.2015р. по справі № 911/2504/15 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріумф" на користь Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України 1831519,35 грн. основного боргу, 358523,89 грн. пені, 31932,11 грн. 3% річних, 630100,78 грн. інфляційних втрат.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Тріумф" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Київської області від 13.10.2015р. у справі №911/2504/15 та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

У доводах апеляційного оскарження апелянт посилався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, які господарський суд визнав встановленими.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2015р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Чорна Л.В.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2015р. у зв'язку з перебуванням суддів Смірнової Л.Г. та Чорної Л.В. у відпустці, здійснено заміну у складі колегії суддів у даній справі на наступний: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Мальченко А.О., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2015р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріумф" у складі колегії суддів: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Мальченко А.О., Пашкіна С.А., прийнято до провадження та призначено до розгляду на 03.02.2016р.

29.01.2016 року через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

03.02.2016 року через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому його представник просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 13.10.2015р. - без змін.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 03.02.2016р. у зв'язку з виходом суддів Смірнової Л.Г. та Чорної Л.В. з відпустки, а також формування постійного складу судових колегій Київського апеляційного господарського суду, сформовано для розгляду апеляційної скарги по справі №911/2504/15 колегію суддів у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.02.2016р. розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріумф" відкладено на 24.02.2016р.

23.02.2016р. через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 24.02.2016р. у зв'язку з перебуванням Чорної Л.В. у відпустці та Смірнової Л.Г. на лікарняному, змінено склад колегії суддів та сформовано новий склад колегії: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Руденко М.А., Дідиченко М.А.

У судове засідання 24.02.2016р. представник відповідача не з'явився. Про час та місце судового засідання відповідач був повідомлений належним чином.

Подане клопотання відповідача про відкладення розгляду справи судова колегія відхиляє з огляду на те, що обставини, викладенні в клопотанні, документально не підтверджені, неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, крім цього, скаржник не позбавлений можливості залучити іншого представника для участі у судовому засіданні.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., ратифікована Україною 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Крім того, ст. 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

У судовому засіданні 24.02.2016р. представник позивача проти доводів апеляційного оскарження заперечував, просив залишити рішення Господарського суду Київської області від 13.10.2015р. по справі № 911/2504/15 - без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 24.07.2013р. між Корпоративним недержавним пенсійним фондом Національного банку України (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тріумф" (орендар) укладено договір оренди електрообладнання №195О-3/3 (договір).

Згідно з п.п.1.1., 1.1.1. договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець передає, а орендар зобов'язується прийняти в платне користування електрообладнання ("об'єкт оренди") та сплачувати орендодавцеві орендні платежі за користування ним.

Об'єктом оренди є електротехнічне обладнання та конструкція ПС 35/10 кВ "АПК", електротехнічне обладнання та конструкція КТП 10/0,4 кВ "АПК", місцезнаходження якого є Київська область, Броварський р-н, Великодимерська селищна рада, земельна ділянка площею 2,0 га за кадастровим №:010:0052; Балансова вартість об'єкта оренди за договором становила 13132657,90 грн., з яких вартість електротехнічного обладнання та конструкції ПС 35/10 кВ "АПК" 12564231,18 грн., а вартість електротехнічного обладнання та конструкції КТП 10/0,4 кВ "АПК" - 568426,72 грн.

Згідно з п. 5.1. договору сторони погодили графік оплати орендарем орендної плати, загальній розмір якої складає 2147279,57 грн.

За умовами п.п. 5.2., 5.3. договору орендна плата сплачується орендарем за графіком, встановленим пунктом 5.1. договору, в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця, вказаний в п. 15 договору. Якщо дата орендного платежу припадає на вихідний або святковий день, оплата проводиться в останній робочий день місяця.

Відповідно п.п. 6.2.1., 6.2.2. договору орендар зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату. У разі несплати орендних платежів згідно п. 5.1. повернути на вимогу орендодавця йому об'єкт оренди протягом 15 робочих днів з дати отримання письмової вимоги.

Додатковим договором №1 від 29.07.2014р. сторонами погоджено строк оренди - з моменту укладання договору по 31.12.2016р., встановлено графік внесення орендної плати за період з 01.08.2014р. по 31.12.2016р. та визначено, що загальна сума орендних платежів складає 5077900,00 грн.

На виконання умов договору №195О-3/3 від 24.07.2013р. позивач передав, а відповідач прийняв електротехнічне обладнання, що підтверджується підписаним сторонами та скріпленим їх печатками актом прийому-передачі електрообладнання в оренду №1 від 24.07.2013р.

Відповідачем за користування об'єктом оренди в період з липня 2013р. по травень 2014р. сплачено відповідно з графіком передбачену договором суму, а 01.09.2014р. повністю сплачені орендні платежі за червень 2014р. та частково за липень 2014р.

У доводах апеляційної скарги апелянт зазначав, що позивачем не надано належних доказів існування заборгованості у відповідача у заявленому позивачем розмірі.

Такі доводи апелянта судова колегія не приймає до уваги, виходячи з того що тягар доведення обставин належного виконання боржником зобов'язань покладаються на нього.

Предметом позову, з приводу якого відкрито провадження у справі, є право орендодавця на отримання плати за передане ним у користування орендарю власне майно. Орендодавцем належними і допустимими доказами доведено виконання ним своїх зобов'язань у передачі майна орендарю і користування останнім об'єктом оренди без внесення плати за таке користування у періоди: з 01.07.2014р. по 31.07.2014р. у розмірі 148 300,00 грн., з 01.08.2014р. по 31.08.2014р. у розмірі 175 100,00 грн., з 01.09.2014р. по 30.09.2014р. у розмірі 175 100,00 грн., з 01.10.2014р. по 31.10.2014р. у розмірі 175 100,00 грн., з 01.11.2014р. по 30.11.2014р. у розмірі 175 100,00 грн., з 01.12.2014р. по 31.12.2014р. у розмірі 175 100,00 грн., з 01.01.2015р. по 31.01.2015р. у розмірі 175 100,00 грн., з 01.02.2015р. по 28.02.2015р. у розмірі 175 100,00 грн., з 01.03.2015р. по 31.03.2015р. у розмірі 175 100,00 грн., з 01.04.2015р. по 30.04.2015р. у розмірі 175 100,00 грн., з 01.05.2015р. по 19.05.2015р. у розмірі 107 319,35 грн.

Таким чином, сума боргу за орендними платежами станом на 19.05.2015р. складала 1 831 519,35 грн.

Орендар сплату платежів за договором здійснював несвоєчасно та не в повному розмірі, про що свідчать виписки з рахунка орендодавця, відкритого в Операційному управлінні Національного банку України, за період з 01.08.2013р. по 01.09.2014р., та довідка про заборгованість орендаря перед орендодавцем станом на 01.05.2015р., яка складена на підставі даних бухгалтерського обліку позивача.

Виписки з рахунку позивача підтверджують часткове виконання відповідачем зобов'язань за договором електрообладнання № 195О-3/3 від 24.07.2013р. Крім того, позивач звертався до відповідача з листами-претензіями №75-104/48200 від 29.08.2014р., №75-104/56559 від 03.10.2014р. та №75-013/5972 від 30.01.2015р., в яких зазначав про заборгованість за договором електрообладнання.

У відповідь на лист №75-013/5972 від 30.01.2015р., відповідач повідомленням №19 від 26.02.2015р. вказував, що заборгованість виникла у зв'язку з істотною зміною обставин та умов ведення господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріумф" та просив розглянути можливість реструктуризації та розстрочення погашення заборгованості.

У той же час умотивованих та документально підтверджених заперечень щодо розміру заявлених до стягнення з нього у примусовому порядку грошових сум відповідачем не надано судам першої та другої інстанцій.

Відтак, оскільки станом на день подачі позову заборгованість складала заявлений розмір і під час розгляду спору відповідачем не погашена, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач сплату орендних платежів за спірний період користування орендованим майном в повному обсязі не здійснив, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 1831519,35 грн. основного боргу підлягає задоволенню, враховуючи заяву про збільшення позовних вимог.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань за Договором позивач заявляє до стягнення з відповідача 358523,89 грн. пені, 31932,11 грн. 3% річних та 669661,48 грн. інфляційних втрат.

Здійснивши перерахунок, колегією суддів встановлено, що позивачем на заборгованість в розмірі 175100,00 грн. за липень 2014 року невірно визначено період нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат на суму простроченого платежу 175100,00 грн. з 01.08.2015 по 01.09.2015, оскільки 01.09.2015 Відповідачем здійснено часткову проплату в розмірі 26800,00 грн., а отже нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат на вказану прострочену суму повинно здійснюватись з 01.08.2015 по 31.08.2015р.

Отже, позивачем не враховано, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені (п.1.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Крім того, суд першої інстанції приймаючи рішення не може виходити за межі позовних вимог, тому нарахування на суму простроченого платежу 148300,00 грн. здійснено при розрахунку з 02.09.2014р. як і заявлено позивачем.

Пеню нараховано позивачем за загальний період прострочки з 01.08.2014р. по 31.07.2015р. на суми фактичної щомісячної заборгованості, що існувала в заявлений період, з урахуванням часткової проплати відповідача, умов Договору (зі змінами внесеними додатковим договором), вимог ст. 232 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно ч.1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Нормами ч.ч.1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ч.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

В ч.2 ст. 217 Господарського кодексу України зазначається, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, як це передбачено ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 5.3 Договору якщо дата орендного платежу припадає на вихідний або святковий день, плата проводиться в останній робочий день місяця.

Згідно з п. 8.4. Договору у разі затримки орендних платежів, терміни яких зазначено в пункті 5 цього Договору, Орендар виплачує Орендодавцю на його вимогу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи умови договору, періоди та суми прострочки сплати орендних платежів, часткові проплати відповідача, встановлений судом та заявлений позивачем період нарахування пені, вимоги ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України щодо обмеженого строку нарахування штрафних санкцій та ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" щодо розміру пені здійснено розрахунок:

Липень 2014 року: сума боргу 175100.00 грн. за період 01.08.2014р.- 31.08.2014р. у розмірі 3717.88 грн.; сума боргу 148300.00 грн. за період 02.09.2014р.-12.11.2014р. у розмірі 7313.42 грн.; сума боргу 148300.00 грн. за період 13.11.2014р.-01.02.2015р. у розмірі 9214.92 грн.

Серпень 2014 року: сума боргу 175100.00грн. за період 30.08.2014р.-12.11.2014р. у розмірі 8994.86 грн.; сума боргу 175100.00 грн. за період 13.11.2014р.- 05.02.2015р. у розмірі 11417.48 грн.; сума боргу 175100.00 грн. за період 06.02.2015р.-28.02.2015р. у розмірі 4303.14 грн.

Вересень 2014 року: сума боргу 175100.00 за період 01.10.2014р.- 12.11.2014р. у розмірі 5157.05 грн.; сума боргу 175100.00 грн. за період 13.11.2014р.-05.02.2015р. у розмірі 11417.48 грн.; сума боргу 175100.00 грн. за період 06.02.2015р.- 03.03.2015р. у розмірі 4864.42 грн.; сума боргу 175100.00 грн. за період 04.03.2015р.- 30.03.2015р. у розмірі 7771.56 грн.

Жовтень 2014 року: сума боргу 175100.00 грн. за період 01.11.2014р.- 12.11.2014р. у розмірі 1439.18 грн.; сума боргу 175100.00 грн. за період 13.11.2014р.- 05.02.2015р. у розмірі 11417.48 грн.; сума боргу175100.00 грн. за період 06.02.2015р.-03.03.2015р. у розмірі 4864.42 грн.; сума боргу175100.00 грн. за період 04.03.2015р.-30.04.2015р. у розмірі 16694.47 грн.

Листопад 2014 року: сума боргу 175100.00 грн. за період 29.11.2014р.- 05.02.2015р. у розмірі 9268.31 грн.; сума боргу 175100.00 грн. за період 06.02.2015р.- 03.03.2015р. у розмірі 4864.42 грн.; сума боргу 175100.00 грн. за період 04.03.2015р.-28.05.2015р. у розмірі 24753.86 грн.

Грудень 2014 року: сума боргу 175100.00 грн. за період 30.12.2014р.- 05.02.2015р. у розмірі 5104.28грн.; сума боргу 175100.00 грн. за період 06.02.2015р.-03.03.2015р. у розмірі 4864.42 грн.; сума боргу 175100.00 грн. за період 04.03.2015р.-30.06.2015р. у розмірі 34252.44 грн.

Січень 2015 року: сума боргу 175100.00 грн. за період 31.01.2015р.- 05.02.2015р. у розмірі 805.94 грн.; сума боргу 175100.00 за період 06.02.2015р.- 03.03.2015р. у розмірі 4864.42 грн.; сума боргу175100.00 грн. за період 04.03.2015р.-31.07.2015р. у розмірі 43175.34 грн.

Лютий 2015 року: сума боргу 175100.00 грн. за період 28.02.2015р.- 03.03.2015р. у розмірі 748.37 грн.; сума боргу 175100.00 грн. за період 04.03.2015р.-31.07.2015р. у розмірі 43175.34 грн.

Березень 2015 року: сума боргу175100.00 грн. за період 01.04.2015р. - 31.07.2015р. у розмірі 35115.95 грн.

Квітень 2015 року: сума боргу 175100.00 грн. за період 01.05.2015р.- 31.07.2015р. у розмірі 26480.88 грн.

Травень 2015 року: сума боргу107319.35 грн. за період 20.05.2015р.- 31.07.2015р. у розмірі 12878.32 грн.

Оскільки, вірна сума пені, за розрахунком суду, складає 358940,05 грн, а місцевий господарський суд, приймаючи рішення не може виходити за межі позовних вимог, колегія суддів зазначає, що вимога позивача про стягнення з відповідача 358523,89 грн. пені підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи умови договору, періоди та суми прострочки сплати орендних платежів, часткову проплату відповідача, встановлений та заявлений позивачем період нарахування 3% річних, перевіривши розрахунок:

Липень 2014 року: сума боргу 175100.00 грн. за період 01.08.2014р.- 31.08.2014р. у розмірі 446.15 грн.; сума боргу 148300.00 грн. за період 02.09.2014р.-31.07.2015р. у розмірі 4058.95 грн.

Серпень 2014 року: сума боргу 175100.00 грн. за період 30.08.2014р.- 31.07.2015р. у розмірі 4835.64 грн.

Вересень 2014 року: сума боргу 175100.00 грн. за період 01.10.2014р.- 31.07.2015р. у розмірі 4375.10 грн.

Жовтень 2014 року: сума боргу 175100.00 грн. за період 01.11.2014р.- 31.07.2015р. у розмірі 3928.96 грн.

Листопад 2014 року: сума боргу 175100.00 грн. за період 29.11.2014р.- 31.07.2015р. у розмірі 3525.99 грн.

Грудень 2014 року: сума боргу 175100.00 грн. за період 31.12.2014р.- 31.07.2015р. у розмірі 3065.45 грн.

Січень 2015 року: сума боргу 175100.00 грн. за період 31.01.2015р.- 31.07.2015р. у розмірі 2619.30 грн.

Лютий 2015 року: сума боргу 175100.00 грн. за період 28.02.2015р.- 31.07.2015р. у розмірі 2216.33 грн.

Березень 2015 року: сума боргу 175100.00 грн. за період 01.04.2015р.- 31.07.2015р. у розмірі 1755.80 грн.

Квітень 2015 року: сума боргу 175100.00 грн. за період 01.05.2015р.- 31.07.2015р. у розмірі 1324.04 грн.

Травень 2015 року: сума боргу 107319.35 грн. за період 20.05.2015р.- 31.07.2015р. у розмірі 643.92 грн.

Таким чином, вірна сума 3% річних, за розрахунком складає 32795,63 грн., а приймаючи рішення суд першої інстанції не може виходити за межі позовних вимог, тому вимога позивача про стягнення з відповідача у розмірі 31932,11 грн. 3% річних підлягає задоволенню.

Враховуючи умови договору, періоди та суми прострочки сплати орендних платежів, часткову проплату відповідача, згідно з розрахунком:

Липень 2014 року: період заборгованості з 01.08.2014р.-31.08.2014р. сума боргу 175100.00 грн. сукупний індекс інфляції за цей період 1.008; з розрахунку інфляційне збільшення суми боргу 1400.80 грн., сума боргу з врахуванням індексу інфляціїі у розмірі 176500.80 грн.

період заборгованості 02.09.2014р.-31.07.2015р. сума боргу 148300.00 грн. сукупний індекс інфляції за цей період 1.541; з розрахунку інфляційне збільшення суми боргу 80230.30грн., сума боргу з врахуванням індексу інфляціїі у розмірі 228530.30 грн.

Серпень 2014 року: період заборгованості 30.08.2014р.-31.07.2015р. сума боргу 175100.00 грн. сукупний індекс інфляції за цей період 1.541; з розрахунку інфляційне збільшення суми боргу 94729.10 грн. сума боргу з врахуванням індексу інфляціїі у розмірі 269829.10 грн.

Вересень 2014 року: період заборгованості 01.10.2014р.- 31.07.2015р. сума боргу 175100.00 грн. сукупний індекс інфляції за цей період 1.497; з розрахунку інфляційне збільшення суми боргу 87024.70 грн., сума боргу з врахуванням індексу інфляціїі у розмірі 262124.70 грн.

Жовтень 2014 року: період заборгованості 01.11.2014р.- 31.07.2015р. сума боргу 175100.00 грн. сукупний індекс інфляції за цей період 1.462 з розрахунку інфляційне збільшення суми боргу 80896.20 грн., сума боргу з врахуванням індексу інфляціїі у розмірі 255996.20 грн.

Листопад 2014 року: період заборгованості 29.11.2014р.-31.07.2015р. сума боргу 175100.00 грн. сукупний індекс інфляції за цей період 1.435; з розрахунку інфляційне збільшення суми боргу 76168.50 грн., сума боргу з врахуванням індексу інфляціїі у розмірі 251268.50 грн.

Грудень 2014 року: період заборгованості 31.12.2014р.- 31.07.2015р. сума боргу 175100.00 грн. сукупний індекс інфляції за цей період 1.393; з розрахунку інфляційне збільшення суми боргу 68814.30грн., сума боргу з врахуванням індексу інфляціїі у розмірі 243914.30 грн.

Січень 2015 року: період заборгованості 31.01.2015р.-31.07.2015р. сума боргу 175100.00 грн. сукупний індекс інфляції за цей період 1.351; з розрахунку інфляційне збільшення суми боргу 61460.10 грн., сума боргу з врахуванням індексу інфляціїі у розмірі 236560.10 грн.

Лютий 2015 року: період заборгованості 28.02.2015р.-31.07.2015р. сума боргу 175100.00 грн. сукупний індекс інфляції за цей період 1.283; з розрахунку інфляційне збільшення суми боргу 49553.30 грн., сума боргу з врахуванням індексу інфляціїі у розмірі 224653.30 грн.

Березень 2015 року: період заборгованості 01.04.2015р.-31.07.2015р. сума боргу 175100.00 грн. сукупний індекс інфляції за цей період 1.158; з розрахунку інфляційне збільшення суми боргу 27665.80грн., сума боргу з врахуванням індексу інфляціїі у розмірі 202765.80 грн.

Квітень 2015 року: період заборгованості 01.05.2015р.-31.07.2015р. сума боргу 175100.00 грн. сукупний індекс інфляції за цей період 1.016; з розрахунку інфляційне збільшення суми боргу 2801.60 грн, сума боргу з врахуванням індексу інфляціїі у розмірі 177901.60 грн.

Травень 2015 року: період заборгованості 20.05.2015р.-31.07.2015р. сума боргу 107319.35 сукупний індекс інфляції за цей період 0.994; з розрахунку інфляційне збільшення суми боргу -643.92 грн., сума боргу з врахуванням індексу інфляціїі у розмірі 106675.43 грн.

З розрахунку встановлено, що вірна сума інфляційних втрат складає 630100,78 грн., отже вимога позивача про стягнення з відповідача 669661,48 грн. інфляційних втрат, підлягає частковому задоволенню в сумі 630100,78 грн.

Таким чином, перевіривши розрахунки враховуючи заяву №19-00016/54616 від 04.08.2015р. про збільшення позовних вимог, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що вимоги є правомірними, обґрунтованими та документально підтвердженими, відповідач, в свою чергу, заперечень, належних доказів і контрозрахунків не надав, а отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача 1831519,35 грн. основного боргу, 358523,89 грн. пені, 31932,11 грн. 3% річних та 630100,78 грн. інфляційних втрат.

Відхиляючи доводи скаржника стосовно того, що він не був повідомлений судом першої інстанції належним чином про місце та дату засідання, внаслідок чого справу було розглянуто без його участі, суд апеляційної інстанції виходив з такого.

Відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

З матеріалів справи вбачається, що вимоги закону про повідомлення сторін про розгляд справи судом першої інстанції виконані, адже відповідач був обізнаний про порушення провадження у даній справі, ознайомлювався з матеріалами, подавав клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи обов'язок суду здійснити правосуддя у розумний строк, суд першої інстанції правомірно розглянув справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України у відсутність відповідача, повідомленого належним чином про час і місце розгляду спору, оскільки неявка представника відповідача не перешкоджала цьому.

Серед іншого скаржник в якості підстави для скасування рішення суду першої інстанції послався на те, що від імені позивача позов підписано особою, яка не мала права на таке підписання.

Такі доводи апелянта - відповідача судом колегія вважає неспроможними, оскільки доводи про те, що позов поданий не від імені особи, яка зазначена у позові як позивач, належить лише позивачу. Крім того, нормами ст. 104 Господарського процесуального кодексу не передбачено таких підстав для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Відхиляючи доводи апелянта про те, що місцевий господарський суд порушив провадження у справі без надання позивачем належних доказів сплати державного мита, колегія суддів зазначає, що до позову надані меморіальні ордери № 11 від 27.05.2015р. та № 1 від 29.07.2015р.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Інформаційному листі Вищого господарського суду України № 01-06/1260/2012 від 17.09.2012р., перерахування сум судових витрат здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Згідно п. 1.19 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" встановлено, що меморіальний ордер - розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.

Окрім цього, відповідач вважав, що суд першої інстанції мав залишити позов без розгляду на підставі нез`явлення позивача у судове засідання.

Однак, колегія суддів з такими доводами погодитися не може. Сама по собі неявка представника позивача не є перешкодою вирішенню спору по суті за наявними у справі матеріалами.

З огляду на встановлене, судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріумф" на рішення Господарського суду Київської області від 13.10.2015р. у справі №911/2504/15 слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладається на апелянта.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріумф" на рішення Господарського суду Київської області від 13.10.2015р. у справі №911/2504/15 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 13.10.2015р. у справі №911/2504/15 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/2504/15 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Руденко

М.А. Дідиченко