КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2016 р. Справа№ 910/1119/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Зубець Л.П.

Баранця О.М.

при секретарі Драчук Р.А.

за участю представників:

від позивача Панченка Є.В. - дов. б/н від 20.01.2016 р.

від відповідача-1 не з'явились

від відповідача-2 Потапчук Н.О. - дов. №22/02/16 від 22.02.2016 р.

від третьої особи не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю

«Веста Центр»

на ухвалу господарського суду міста Києва

від 27.01.2016 р. (суддя Зеленіна Н.І.)

про забезпечення позову

у справі №910/1119/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Астер»

(далі - ТОВ «Мега Астер»)

до 1) Державного комерційного підприємства «Сетам»

(далі - ДКП «Сетам»)

2) Товариства з обмеженою відповідальністю

«Веста Центр» (далі - ТОВ «Веста Центр»)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2 Департамент державної виконавчої служби

Міністерства юстиції України

про визнання торгів недійсними та скасування свідоцтва

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.01.2016 р. у справі №910/1119/16 заяву ТОВ «Мега Астер» про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено, накладено арешт на об'єкт незавершеного будівництва - адміністративно-виставковий будинок з магазином та кафе, який знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 68 (шістдесят вісім), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, що належить ТОВ «Веста Центр» (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, 7; ).

Не погодившись із згаданою ухвалою суду, відповідач-2 оскаржив її в апеляційному порядку й просив скасувати. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що оскаржена ухвала місцевого суду підлягає скасуванню, оскільки при її прийнятті судом не враховано вимог ГПК України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України з цього приводу, відтак порушено норми процесуального права, які регулюють підстави, умови та порядок забезпечення позову. За твердженнями апелянта, оскаржену ухвалу прийнято без виклику представників сторін в судове засідання і як наслідок відповідача-2 позбавлено можливості захистити свої права власника майна, що підлягало арешту. Крім цього, судом першої інстанції не враховано, що позивачем не надано жодних доказів на обґрунтування позовних вимог, а надані на підтвердження необхідності застосування заходів забезпечення позову у вигляді арешту на майно докази є необґрунтованими та безпідставними тощо.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями, справу №910/1119/16 за апеляційною скаргою ТОВ «Веста Центр» передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Дикунської С.Я., суддів: Коршун Н.М., Алданової С.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2016 р. апеляційну скаргу ТОВ «Веста Центр» на ухвалу господарського суду міста Києва від 27.01.2016 р. у справі №910/1119/16 прийнято до провадження у визначеному складі суду та призначено розгляд справи на 01.03.2016 року.

В зв'язку з перебуванням судді Коршун Н.М. на лікарняному, участь судді Алданової С.О. у семінарі 01.03.2016 р., системою автоматичного розподілу проведено заміну згаданих суддів й згідно протоколу автоматичної зміни складу суду визначено колегію суддів в складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Зубець Л.П., Баранець О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2016 р. апеляційну скаргу відповідача-2 прийнято до провадження у визначеному складі суду.

В судове засідання з'явилися представники позивача та відповідача-2, представники відповідача-1 та третьої особи в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи їх повідомлено належно, про причини неявки апеляційний господарський суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслали.

На підставі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

У відповідності до ч. 2 ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

За змістом ст. 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п.п. 3.9.1, 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Оскільки в матеріалах справи наявні докази належного повідомлення ДКП «Сетам» та Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (а.с. 90-91) про дату, час та місце розгляду справи, неявка їх представників не перешкоджає вирішенню апеляційної скарги по суті, з огляду на приписи ч. 2 ст. 102 ГПК України апеляційний господарський суд вважав за необхідне скаргу розглянути за відсутності цих представників за наявними у справі матеріалами. Представники позивача та відповідача-2 проти розгляду скарги за відсутності представників відповідача-1 та третьої особи не заперечували.

В судовому засіданні представник відповідача-2 доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, оскаржену ухвалу скасувати за наведених в скарзі підстав, й справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні доводи скарги заперечив, просив не брати їх до уваги, оскаржену ухвалу суду як законну та обґрунтовану залишити без змін.

На підставі ст. 101 ГПК України в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників позивача та відповідача-2, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Так, ТОВ «Мега Астер» звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до: 1) ДКП «Сетам», 2) ТОВ «Веста Центр», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про визнання торгів недійсними та скасування свідоцтва. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що органами виконавчої служби та ДКП «Сетам», як організатором торгів, було порушено законодавство України, права та законні інтереси ТОВ «Мега Астер» й 13.01.2016 р. проведено торги з продажу його майна (об'єкт незавершеного будівництва - адміністративно-виставковий будинок з магазином та кафе, який знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 68, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00), як боржника у виконавчому провадженні з виконання наказу у справі №910/6025/15-г, за суттєво заниженою ціною. За твердженнями позивача, це майно незаконно набуто відповідачем-2, адже при проведенні згаданих торгів не дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо оцінки нерухомого майна тощо.

27.01.2016 р. до суду першої інстанції надійшла заява ТОВ «Мега Астер» про забезпечення позову, якою позивач просив суд накласти арешт на об'єкт незавершеного будівництва - адміністративно-виставковий будинок з магазином та кафе за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 68, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, який належить ТОВ «Веста Центр». Згадана заява мотивована тим, що через суттєві порушення законодавства під час відчуження спірного майна, тривалий час розгляду справи в суді та вступ рішення в законну силу, існує реальна загроза перепродажу спірного майна третій стороні, що ускладнить виконання такого рішення та відновлення прав позивача тощо.

Розглянувши заяву ТОВ «Мега Астер» про забезпечення позову місцевий суд на підставі приписів ст.ст. 66, 67 ГПК України погодився із позицією заявника про існування реальної ймовірності здійснення передачі цього майна на користь третіх осіб, відтак дійшов висновків про задоволення заяви ТОВ «Мега Астер».

Апеляційний господарський суд погоджується з такими висновками місцевого суду.

Так, на підставі ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За приписами ч. 1 ст. 67 ГПК України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника по забезпеченню позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (абзац 3 п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову»).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (абзац 2 п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову»).

Таким чином, адекватність заходу до забезпечення позову, який застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії або забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Як встановлено судом першої інстанції, на розгляді господарського суду міста Києва перебувала справа №910/6025/15-г за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» до ТОВ «Мега Астер» про стягнення заборгованості у розмірі 6 819 208,99 дол. США. Рішенням суду від 27.04.2015 р. в цій справі позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Мега Астер» на користь Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» 5 919 290,66 доларів США заборгованості за кредитом, 703 737,88 доларів США заборгованості за відсотками, а також стягнуто з ТОВ «Мега Астер» до Державного бюджету України судовий збір у сумі 73 080,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконанні відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження №47696259 з виконання наказу №910/6025/15-г від 15.05.2015 р., виданого господарським судом міста Києва про стягнення заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк».

Крім цього, на розгляді господарського суду міста Києва перебуває справа №910/11896/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» до ТОВ «Мега Астер» про звернення стягнення на предмет іпотеки (об'єкт незавершеного будівництва - адміністративно-виставковий будинок з магазином та кафе за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 68, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00), тобто об'єкт накладення арешту у даній справі. Підставою такого звернення стягнення є укладений між ПАТ «Європейський газовий банк» (іпотекодержателем) та ТОВ «Мега Астер» (іпотекодавцем) договір іпотеки №1048-280912/1 від 28.09.2012 року.

Проте, незважаючи на обтяження вищезгаданого об'єкту незавершеного будівництва іпотекою, 13.01.2016 р. в межах виконавчого провадження №47696259 з виконання наказу №910/6025/15-г від 15.05.2015 р. проведено торги з продажу цього майна. За твердженнями позивача це майно продано за суттєво заниженою ціною, з порушенням приписів Закону України «Про виконавче провадження», відтак воно незаконно набуто відповідачем-2.

Як видно з матеріалів справи, згідно інформаційної довідки від 22.01.2016 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, власником об'єкту незавершеного будівництва - адміністративно-виставкового будинку з магазином та кафе за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 68, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, є ТОВ «Веста Центр», , країна реєстрації: Україна, 02099, м. Київ; державний реєстратор: приватний нотаріус Немм Олена Володимирівна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; підстава виникнення права власності: Свідоцтво, серія на номер: 50 виданий 21.01.2016р.; номер запису про право власності 12971980.

З огляду на наведене, позивач звернувся до суду з позовом про визнання проведених 13.01.2016 р. прилюдних торгів з продажу спірного майна недійсними та скасування свідоцтва про право приватної власності на спірний об'єкт незавершеного будівництва.

Враховуючи наявне в даний момент право власності ТОВ «Веста Центр» на об'єкт незавершеного будівництва - адміністративно-виставковий будинок з магазином та кафе за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 68, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, яке передбачає право розпорядження цим майном, в тому числі право відчужувати це майно, є всі підстави вважати, що невжиття заходів до забезпечення позову може призвести до відчуження спірного майна третій особі, що ускладнить виконання рішення у даній справі тощо.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність зв'язку між таким заходом до забезпечення позову як накладення арешту на спірний об'єкт незавершеного будівництва й предметом спору у даній справі, про співмірність заходів із заявленими позовними вимогами, а відтак обґрунтовано вважав, що вжиття заходів до забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, забезпечить можливість виконання рішення суду тощо.

Крім цього, забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно жодним чином не перешкоджає відповідачу-2, який на момент забезпечення позову є власником цього майна, використовувати це майно за призначенням не відчужуючи його.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, адже оскаржену ухвалу прийнято без виклику представників сторін в судове засідання не заслуговують на увагу, оскільки господарським процесуальним законодавством не встановлено обов'язку суду при вирішенні питання про забезпечення позову призначати судове засідання й викликати представників сторін. Питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як в судовому засіданні, так і без проведення окремого судового засідання.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає висновки місцевого суду законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування оскарженого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування ухвали суду апеляційний господарський суд не знаходить.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 99, 101-103, 105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Веста Центр» залишити без задоволення, ухвалу господарського суду міста Києва від 27.01.2016 р. у справі №910/1119/16 - без змін.

Матеріали оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 27.01.2016 р. у справі №910/1119/16 повернути за належністю до господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Л.П. Зубець

О.М. Баранець