ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2016 р. Справа №917/894/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк", вул. Дмитрівська, 18/24, м. Київ, 01054

до Приватного підприємства "ПМДК - 19", вул. Коцюбинського 3, с. Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область, 38751

про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ПАТ "Комерційний банк "Експобанк" права власності на комплекс Асфальто-бетоннного заводу загальною площею 1744,3кв.м. та приватизовану земельну ділянку, на якій він знаходиться, в рахунок погашення заборгованості в сумі 3 960 986,24 грн. за Договором кредитної лінії №17-КР від 20.07.2011р.

Суддя Погрібна С.В.

Представники:

від позивача: не з"явився

від відповідача: не з"явився

Суть спору: Розглядається позовна заява, в якій позивач просить суд:

- звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості в сумі 3 960 986,24 грн. за Договором кредитної лінії № 17-КР від 20.07.2011р., укладеного між ПАТ "Комерційний банк "Експобанк" та ПП "ПМДК-19", з яких: сума заборгованості за простроченим кредитом - 2 441 176,75 грн.; сума пені за простроченим кредитом - 951 573, 46 грн., сума пені за простроченими відсотками - 26 510,10 грн., сума штрафу за простроченим кредитом - 466 000,00 грн., сума штрафу за простроченими відсотками - 75 725,93 грн. та відповідно до Іпотечного договору № 20-3 від 20.07.2011року, а саме - комплекс, Асфальто-бетонного заводу, який знаходиться в Полтавській області, Полтавському районі на території Супрунівської с/р, будівлі та споруди асфальто-бетонного заводу, будинок №1, загальною площею 1744,3 кв.м. та приватизовану земельну ділянку, на якій він розташований, що знаходиться на території Супрунівської с/р Полтавського району Полтавської області (за межами населених пунктів), площею 3,1673 га, кадастровий номер :00:026:0001, цільове призначення якої: для автомобільного транспорту, шляхом визнання за ПАТ "Комерційний банк "Експобанк" права власності на комплекс, Асфальто-бетонний завод, який знаходиться в Полтавській області, Полтавському районі на території Супрунівської с/р, будівлі та споруди асфальто- бетонного заводу, будинок №1, загальною площею 1744,3 кв.м. та на приватизовану земельну ділянку, на якій він розташований, що знаходиться на території Супрунівської с/р Полтавського району Полтавської області (за межами населених пунктів), площею 3,1673 га, кадастровий номер :00:026:0001, цільове призначення якої: для автомобільного транспорту за вартістю, згідно висновку про вартість майна станом на 01 квітня 2015 року в розмірі 2 772 423,00 грн., без ПДВ, у тому числі земельні поліпшення, площею 1744,3 кв.м. - 1 971 629,00 грн. та земельна ділянка площею 3,1673 га - 800 794,00 грн.;

- визнати за ПАТ "Комерційний банк "Експобанк" право власності на комплекс, Асфальто-бетонний завод, який знаходиться в Полтавській області, Полтавському районі на території Супрунівської с/р, будівлі та споруди асфальто-бетонного заводу, будинок №1, загальною площею 1744,3 кв.м. та на приватизовану земельну ділянку, на якій він розташований, що знаходиться на території Супрунівської с/р Полтавського району Полтавської області (за межами населених пунктів), площею 3,1673 га, кадастровий номер :00:026:0001, цільове призначення якої: для автомобільного транспорту за вартістю, згідно висновку про вартість майна станом на 01 квітня 2015 року в розмірі 2 772 423,00 грн., без ПДВ, у тому числі земельні поліпшення, площею 1744,3 кв.м. - 1 971 629,00 грн. та земельна ділянка площею 3,1673 Га - 800 794,00 грн.

20.01.2016р. на адресу суду надійшли від позивача письмові пояснення (вхід. №516 від 20.01.2016р.) відповідно до яких підтримує позовні вимоги та просить суд розглянути справу без участі їхнього представника.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з"явився, витребуваних судом документів не надав.

22.02.2016р. надійшла заява (вхід. № 2203 від 22.02.2016р.) відповідно до якої відповідач просить суд припинити провадження у справі на підставі п. 2 ст. 80 ГПК України. В обгрунтування вказаної заяви посилається на те, що Полтавським районним судом Полтавської області було винесено рішення по справі №545/1014/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" до Приватного підприємства "ПМДК - 19", ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення за договором кредиту, яким:

- провадження у справі в частині вимог Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" до Приватного підприємства "ПМДК - 19" - закрито;

- у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту - відмовлено.

Як зазначає відповідач у своїй заяві 18.02.2016р. апеляційним судом Полтавської області рішення Полтавського районного суду Полтавської області скасовано та винесено нове, яким апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" задоволено в повному обсязі.

Однак жодних доказів, які б підтверджували посилання відповідача останнім не надано, в зв"язку з чим вказана заява задоволенню не підлягає.

Враховуючи те, що норми ст.38 ГПК України щодо обов"язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п.4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів у доведенні перед судом їх переконливості, приймаючи до уваги неодноразове відкладення розгляду справи, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а також вважає за можливе розгляд справи за позовною заявою позивача за наявними у справі матеріалами та документами.

З"ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, суд встанови наступне:

20.07.2011року між Публічним акціонерним товариством ПАТ "Комерційний банк "Експобанк" (позивач по справі; Банк за Договором) та Приватним підприємством "ПМДК-19" (Позичальник за Договором; відповідач по справі) було укладено договір кредитної лінії № 17-КР (надалі - Договір кредиту) (т. 1; а.с. 23-27).

Як вбачається з матеріалів справи 14.02.2012р. сторонами було укладено Додатковий Договір №1 до Договору кредитної лінії № 17-КР від 20.07.2011р. (т.1; а.с.28) відповідно до якого було внесено зміни до п.п. 1.1., 2.3. Доповнено пункт 3 Договору підпунктом 3.2.1. та п. 5 доповнено підпунктом 5.7.

Так відповідно до п.п. 1.1. в редакції Додаткового Договору №1 від 14.02.2012р. до Договору кредитної лінії № 17-КР від 20.07.2011р. Банк зобов'язався відкрити кредитну лінію і надати Позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання кредити, загальний розмір (ліміт) яких не перевищує 2 600 000,00 грн., а Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку кредити в порядку, строки та на умовах, визначених цим Договором.

28.08.2012р. сторонами було укладено Додатковий Договір №2 до Договору кредитної лінії № 17-КР від 20.07.2011р. яким було внесено зміни до п.п. 1.2, 1.3. та доповнено п.п. 3.2. Договору підпунктом 3.2.1.

Так за умовами Договору кредиту в редакції Додаткового Договору №2 від 28.08.2012р. позичальник повертає Банку кредит, у строки/терміни, що визначені графіком, але не пізніше 27 серпня 2013 року.

Процентна ставка за користування кредитом встановлюється у розмірі 22 проценти річних (п.п 1.3. в редакції Додаткового Договору №2 від 28.08.2012р. ).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 2.1. Договору кредиту, Позичальник відповідає перед Банком всім належним Позичальнику майном і коштами, на які може бути звернене стягнення в порядку, встановленому чинним законодавством України.

Забезпеченням зобов'язань Позичальника за цим Договором є неустойка та іпотека нежитлової нерухомості комплекс, Асфальто-бетонний завод, земельної ділянки, що знаходяться на території Супрунівської сільської ради в Полтавському р-ні., заставою рухомого майна (основні засоби, зг. балансової довідки) та порукою фізичних осіб ОСОБА_1, ОСОБА_2. Договір іпотеки вищезазначеного майна укладається з Позичальником з Банком з нотаріальним посвідченням у день укладення цього Договору (п.п.2.2. Договору кредиту).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Договору кредитної лінії № 17-КР від 20.07.2011р. між Публічним акціонерним товариством ПАТ "Комерційний банк "Експобанк" (надалі - Іпотекодержатель; позивач у справі) та Приватним підприємством "ПМДК-19" (надалі - Іпотекодавець; відповідач у справі) було укладено Іпотечний договір № 20-З (надалі - Іпотечний договір) (т.1, а.с.55-60).

Даний Іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 2703.

За умовами Іпотечного договору Іпотекодавець (відповідач у справі) передає Іпотекодержателю(позивачу у справі) в іпотеку наступне майно: комплекс, Асфальто-бетонний завод, який знаходиться в Полтавській області, Полтавському районі на території Супрунівської с/р, будівлі та споруди асфальто-бетонного заводу, будинок №1, загальною площею 1744,3 кв.м. та приватизовану земельну ділянку, на якій він розташований, що знаходиться на території Супрунівської с/р Полтавського району Полтавської області (за межами населених і пунктів), площею 3,1673га, кадастровий номер :00:026:0001, цільове призначення якої: для автомобільного транспорту.

Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Супрунівською сільською радою Полтавського району Полтавської області 23.09.2009року на підставі рішення № 185 виконавчого комітету сільської ради від 17.08.2009 року та права власності на нерухоме майно зареєстрованого у Комунальним підприємством "Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району" 28.09.2009 року номер запису 45, в книзі 47, реєстраційний номер 23257540; та Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 268666, виданого управлінням Держкомзему у Полтавському районі, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №003 від 23 липня 2010 року, кадастровий номер: :00:026:0001.

Предмет іпотеки за цим Договором передається в іпотеку разом з усіма його приналежностями, у тому числі тими, що не можуть бути відокремлені від Предмету іпотеки без його пошкодження або зниження його вартості (системи опалення, газо- та/або енергопостачання, водопроводу та каналізації, заповнення дверних та віконних пройм). (п.п. 1.2. Іпотечного договору).

Пунктом 4.1. Іпотечного договору Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на Предмет іпотеки за хоча б однією підставою з наступних:

4.1.1. порушення Позичальником Договору кредиту (несвоєчасне повернення кредиту повністю або частково або несвоєчасна сплата процентів, комісій тощо);

4.1.2. порушення Іпотекодавцем цього Договору;

4.1.3. в інших випадках, передбачених законодавством України та/або цим Договором.

Відповідно до п.п. 3.3. Договору кредиту, Позичальник використовує кредити відповідно до їх цільового призначення і повертає кредит шляхом переказу грошей на позичковий рахунок Банку у строки, що встановлені Угодами Сторін до цього договору та цим Договором або достроково за вимогою Банку.

Як свідчать матеріали справи сторонами було укладено ряд угод до Договору кредитної лінії № 17-КР від 20.07.2011р. (т.1; а.с. 31-54).

Відповідно до п. 5.1. Договору кредиту, у разі порушення Позичальником терміну повернення кредиту та/або терміну сплати процентів за користування кредитами, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня від суми простроченої заборгованості за кредитами та/або процентами за кожний день прострочення, а також штраф у розмірі 20 % від загальної суми простроченої заборгованості на день її виникнення.

Як зазначає позивач в своїй позовній заяві відповідачем було порушено п. 1.1., 1.2., 3.3., 3.4. Договору кредиту та умови Додаткових договорів та Угод - не повернуто кредит та проценти/комісії у строки, передбачені Договором кредиту та Додатковими угодами до Договору кредиту, через що станом на 14.04.2015року утворилася прострочена заборгованість на загальну суму 3 960 986,24 грн.

Даний факт підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунком та банківською випискою за Договором кредитної лінії № 17-КР від 20.07.2011р.

Відповідно до п.п. 4.1.3. Договору кредиту, у випадку порушення Позичальником умов договору, Банк має право звернути стягнення на забезпечення в порядку, встановленому відповідними договорами забезпечення.

18.08.2014р. позивачем було направлено на адресу відповідача іпотечне повідомлення з вимогою погашення кредитної заборгованості за Договором кредитної лінії № 17-КР від 20.07.2011р.

Вказана вимога відповідачем виконана не була в зв"язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Так станом 14.04.2015 року заборгованість відповідача складає 3 960 986, 24 грн. з яких:

- сума заборгованості за простроченим кредитом в розмірі 2 441 176, 75 грн.;

- пеня за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 951 573, 46 грн.;

- пеня за простроченими відсотками у розмірі 26 510, 10 грн.;

- штраф за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 466 000, 00 грн.;

- штраф за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 75 725, 93 грн.

При винесенні рішення суд виходив з наступного:

Стаття 193 (Загальні умови виконання господарських зобов'язань) Господарського Кодексу України визначає, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до Закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 530 Цивільного кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 610 Цивільного кодексу, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно статті 611 Цивільного кодексу, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 625 передбачає, відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, кожен суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав та законних інтересів.

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов"язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов»язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв"язку із пред"явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов"язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов"язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 33 ЗУ "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною першою статті 37 ЗУ "Про іпотеку" встановлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов"язання.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб"єктом оціночної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предметі іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема ціна цього предмета іпотеки.

У пункті п.п. 1.3. Іпотечного договору в редакції Додаткового договору №2 від 27.08.2012р. сторонами досягнуто домовленості, що вартість предмета іпотеки встановлюється за згодою сторін цього Договору становить у сумі 3 511 000,00грн., в т.ч. вартість земельної ділянки 845 000,00грн.

За змістом ч. 3 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Відповідно до звіту про оцінку майна наданого до матеріалів справи (т.1; а.с.80-142), складеного 01.04.2015 суб'єктом оціночної діяльності - ТОВ "Експертна компанія "Професіонал" (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності Фонду державного майна України на виконання експертних оцінок майна та майнових прав № 14108/12 від 24.12.2012 року), вартість предмету іпотеки за Договором іпотеки (комплексу, Асфальто-бетонного заводу, який знаходиться в Полтавській області, Полтавському районі на території Супрунівської с/р, будівель та споруд асфальто бетонного заводу, будинок №1, загальною площею 1744,3 кв.м. та земельної ділянки, на якій він розташований, що знаходиться на території Супрунівської с/р Полтавського району Полтавської області (за межами населених пунктів), площею 3,1673 га, кадастровий номер :00:026:0001, цільове призначення якої - для автомобільного транспорту) станом на 01.04.2015 становить 2 772 423,00 грн., без ПДВ, у тому числі 1 971 629,00 грн. - земельні поліпшення площею 1744,3 кв.м. та 800 794,00 грн. - земельна ділянка площею 3,1673 Га. Вартість предмету іпотеки не перевищує заборгованості Позичальника перед Банком за Кредитним договором, що станом на 14.04.2015 року складає 3 960 986, 24 грн.

Вказаний звіт про оцінку майна прийнятий судом, як належний доказ, який є обгрунтованим, не суперечить іншим матеріалам справи, сумнівів у його достовірності у суду не виникає.

Відповідно до ст. 37 "Про іпотеку" Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи з положень ч.2 ст.16 ЦК України, ч.3 ст.33, ст.36, ч.1 ст.37 ЗУ "Про іпотеку" не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов"язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, як передбачено іпотечним договором.

Відповідно до Іпотечного договору сторони за цим договором узгодили, що Іпотекодавець надає Іпотекодержателю згоду на передачу права власності на Предмет іпотеки до Іпотекодержателя.

Пунктом 5 частини 1 статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Крім того, право ПАТ "Експобанк" звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов"язань за рішенням суду підтверджує правова позиція, висловлена судовими палатамиу цивільних та господарських справах Верховного Суду України, при розгляді справи №6-124цс13, яка є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін. Ці дані встановлюються такими засобами як письмовими та речовими доказами, висновками судових експертів.

Статтею 33 ГПУ України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а згідно зі ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, в зв"язку із невиконанням позичальником ПП "ПМДК - 19" своїх кредитних зобов"язань та зважачи на те, що сторони у позасудовому порядку не досягли згоди у вирішенні спірного питання та сплати заборгованості, позовні вимоги ПАТ "Експобанк" є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Судовий збір в порядку ст. 49 ГПУ України покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, матеріали справи, керуючись 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИ Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. В рахунок погашення заборгованості в сумі 3 960 986,24грн. за Договором кредитної лінії №17-КР від 20.07.2011р., укладеного між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Експобанк" та Приватним підприємством "ПМДК-19" (), з яких: сума заборгованості за простроченим кредитом - 2 441 176,75грн.; сума пені за простроченим кредитом - 951 573, 46 грн.; сума пені за простроченими відсотками - 26 510,10 грн.; сума штрафу за простроченим кредитом - 466 000,00грн.; сума штрафу за простроченими відсотками - 75 725, 93 грн. та відповідно до Іпотечного договору № 20-3 від 20.07.2011року, звернути стягнення на предмет іпотеки комплекс, Асфальто-бетонного заводу, який знаходиться в Полтавській області, Полтавському районі на території Супрунівської с/р, будівлі та споруди асфальто-бетонного заводу, будинок №1, загальною площею 1744,3 кв.м. та приватизовану земельну ділянку, на якій він розташований, що знаходиться на території Супрунівської с/р Полтавського району Полтавської області (за межами населених пунктів), площею 3,1673 га, кадастровий номер :00:026:0001, цільове призначення якої: для автомобільного транспорту, шляхом визнання за ПАТ "Комерційний банк "Експобанк" права власності на комплекс, Асфальто-бетонний завод, який знаходиться в Полтавській області, Полтавському районі на території Супрунівської с/р, будівлі та споруди асфальто - бетонного заводу, будинок №1, загальною площею 1744,3 кв.м. та на приватизовану земельну ділянку, на якій він розташований, що знаходиться на території Супрунівської с/р Полтавського району Полтавської області (за межами населених пунктів), площею 3,1673 га, кадастровий номер :00:026:0001, цільове призначення якої: для автомобільного транспорту за вартістю, згідно висновку про вартість майна станом на 01 квітня 2015 року в розмірі 2 772 423,00 грн., без ПДВ, у тому числі земельні поліпшення, площею 1744,3 кв.м. - 1 971 629,00 грн. та земельна ділянка площею 3,1673 га - 800 794,00 грн.

3. Визнати за ПАТ "Комерційний банк "Експобанк" право власності на комплекс, Асфальто-бетонний завод, який знаходиться в Полтавській області, Полтавському районі на території Супрунівської с/р, будівлі та споруди асфальто-бетонного заводу, будинок №1, загальною площею 1744,3 кв.м. та на приватизовану земельну ділянку, на якій він розташований, що знаходиться на території Супрунівської с/р Полтавського району Полтавської області (за межами населених пунктів), площею 3,1673 га, кадастровий номер :00:026:0001, цільове призначення якої: для автомобільного транспорту за вартістю, згідно висновку про вартість майна станом на 01 квітня 2015 року в розмірі 2 772 423,00 грн., без ПДВ, у тому числі земельні поліпшення, площею 1744,3 кв.м. - 1 971 629,00 грн. та земельна ділянка площею 3,1673 Га - 800 794,00 грн.

4. Стягнути з Приватного підприємства "ПМДК - 19" (вул. Коцюбинського 3, с. Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область, 38751; ) в доход Держбюджету України, отримувач коштів УДКСУ у м. Полтава (м. Полтава), 22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38019510, рахунок отримувача 3002, банк отримувача ГУДКСУ у Полтавській області, код банку отримувача 831019, код класифікації доходів бюджету 22030101 - 41 586,34 судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Погрібна С.В.