ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2016р. Справа № 914/4286/15

За позовом:Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ;
до відповідача:Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго», Львівська обл., м. Червоноград;
про:стягнення заборгованості
Суддя Крупник Р.В. Секретар Айзенбарт А.І.
Представники сторін:
від позивача:не з'явився;
від відповідача:ОСОБА_1 - представник (довіреність №1676 від 30.12.2015р.).

Представникам сторін роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

16.12.2015р. на розгляд господарського суду Львівської області поступила позовна заява ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (надалі Позивач) до КП «Червоноградтеплокомуненерго» (надалі Відповідач) про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 17.12.2015р. порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 11.01.2016р. В судовому засіданні 11.01.2016р. оголошувалась перерва до 11.02.2016р. Ухвалою від 11.02.2016р. суд відклав розгляд справи на 29.02.2016р.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового розгляду. В минулому судовому засіданні 11.02.2016р. представник заявлені вимоги обґрунтовував тим, що 03.12.2013р. між позивачем та відповідачем укладено договір купівлі-продажу природного газу №1188/14-ТЕ-21, на виконання якого позивачем (як продавцем) за період з січня 2014 року по грудень 2014 року було поставлено відповідачу (покупцю) природний газ на загальну суму 20166890,61 грн. Покупець зобов'язувався оплатити газ протягом місяця поставки газу, остаточний розрахунок здійснити до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу. Однак, всупереч умовам договору відповідач одержаний природній газ у повному обсязі не оплатив, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 4114293,64 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Крім цього, у звязку з неналежним виконанням зобовязань за договором, позивач просить стягнути з відповідача 2013154,05 грн. пені, 3665377,49 грн. інфляційних втрат та 254878,75 грн. 3% річних. З приводу укладення між сторонами та територіальним органом Казначейства в Львівській області, Департаментом фінансів Львівської облдержадміністрації, Фінансового управління Червоноградської міської ради, ПАТ«Укргазвидобування» договору про організацію взаєморозрахунків зазначав, що його укладення не змінює зобовязання відповідача та не впливає на відповідальність відповідача за неналежне виконання зобовязань за договором купівлі-продажу природного газу. Відтак, просив суд позов задоволити повністю.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Крім цього, заперечуючи проти позову представник зазначив, що після порушення провадження сума основного боргу за договором сплачена у повному обсязі. 14.12.2015р. між Територіальним органом казначейства у Львівській області, Департаментом фінансів Львівської облдержадміністрації, Фінансовим управлінням Червоноградської міської ради, КП «Червоноградтеплокомуненерго», ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та ПАТ «Укргазвидобування» укладено багатосторонній договір про організацію взаєморозрахунків №368/375-в та №367/375-в, за умовами п. 7 яких відповідач взяв на себе зобовязання перерахувати ПАТ «НАК «Нафтогаз України» кошти для погашення заборгованості за спожитий у 2014р. природний газ згідно договору від 03.12.2013р. №1188/14-ТЕ-21. Також, згідно пп. 2 п. 11, п. 16 згаданих договорів сторони зобовязалися не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору. Сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору. Відтак на думку представника, уклавши зазначені договори, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ за договором купівлі-продажу. Враховуючи те, що 21.12.2015р. заборгованість в розмірі 4114293,64 грн. була погашена у повному обсязі, підстав для стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат немає.

Заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

03.12.2013р. між позивачем та відповідачем укладено Договір купівлі-продажу природного газу №1188/14-ТЕ-21 (надалі Договір), відповідно п. 1.1. якого продавець (позивач) зобов'язується передати у власність покупцю (відповідачу) у 2014 році природній газ, ввезений на митну територію України ПАТ «НАК «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець (відповідач) зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі газ), на умовах цього Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання зобов'язань за Договором, позивачем в період з січня по грудень 2014р. поставлено, а відповідачем прийнято природний газ, загальною вартістю 20166890,61 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи Актами приймання-передачі природного газу за вказаний період. Дані акти підписані повноважними представниками сторін Договору та скріплені їх печатками.

В пункті 6.1. Договору сторони погодили, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця наступного за місяцем поставки газу.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою для звернення позивача до суду слугував неповний розрахунок відповідача за поставлений природній газ за Договором. Так, станом на 31.07.2015р. сума основного боргу відповідача складала 4114293,64 грн.

Судом також встановлено, що 14.12.2015р. між Територіальним органом казначейства у Львівській області, Департаментом фінансів Львівської облдержадміністрації, Фінансовим управлінням Червоноградської міської ради, КП «Червоноградтеплокомуненерго», ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та ПАТ «Укргазвидобування» укладено багатосторонній договір №368/375-в про організацію взаєморозрахунків та договір про організацію взаєморозрахунків №367/375-в (надалі Договори про організацію взаєморозрахунків).

Згідно п. 1 Договорів про організацію взаєморозрахунків, їх предметом є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до п. 16 ст. 14 та ст. 32 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» і Порядку та умов надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015р. №375.

В пункті 7 Договору про організацію взаєморозрахунків №368/375-в від 14.12.2015р. сторони погодили, що сторона четверта (КП «Червоноградтеплокомуненерго») перераховує на рахунок сторони пятої (ПАТ «НАК «Нафтогаз України») кошти у сумі 4114293,34 грн., у т.ч. ПДВ 685715,56 грн., для погашення заборгованості за спожитий природний газ за 2014 рік згідно з договором від 03.12.2013р. №1188/14-ТЕ-21. Разом з тим, в п. 7 Договору про організацію взаєморозрахунків №367/375-в від 21.12.2015р. сторонами також визначено, що сторона четверта (КП «Червоноградтеплокомуненерго») перераховує на рахунок сторони пятої (ПАТ «НАК «Нафтогаз України») кошти у сумі 0,30 грн., у т.ч. ПДВ 0,05 грн., для погашення заборгованості за спожитий природний газ за 2014 рік згідно з договором від 03.12.2013р. №1188/14-ТЕ-21.

Підпунктом 2 п. 11 Договорів про організацію взаєморозрахунків встановлено, що з метою виконання договору сторони зобовязуються не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору.

Договір є дійсним лише у разі проведення відповідного фінансування (п. 15 Договорів взаєморозрахунків).

Згідно з п. 10 Договорів про організацію взаєморозрахунків сторони у графі платіжного доручення «Призначення платежу» додатково зазначають «субвенція, що надається із загального фонду державного бюджету відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015р. №375», а також дату укладення і номер договору.

З наявних в матеріалах справи платіжних доручень №3, №4 від 21.12.2015р. вбачається, що на виконання зобовязань за Договором про організацію взаєморозрахунків позивачем було перераховано відповідачу всього 4114293,64 грн. з призначенням платежу: «п. 16 ст. 14 та ст. 32 ЗУ «Про ДБУ» ПКМУ №375 від 04.06.2015р. погашення заборгованості за спожитий природний газ за 2014р. згідно угоди №1188/14-ТЕ-21 від 03.12.2013р. та угоди взаєморозрахунків №368/375-в від 14.12.2015р. ПДВ 685715,56 грн. (та угоди взаєморозрахунків №367/375-в від 14.12.2015р. ПДВ 0,05 грн.).

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як зазначив Пленум ВГС України в п. 4 Постанови від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» господарський суд припиняє провадження у звязку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у звязку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Оскільки заборгованість за Договором в розмірі 4114293,64 грн. була сплачена позивачу після порушення провадження у справі, а саме 21.12.2015р. (що підтверджується відповідними платіжними дорученнями) суд вважає, що провадження у справі в частині стягнення основної суми боргу підлягає припиненню, а в задоволенні позовних вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат слід відмовити, виходячи з наступного.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконану роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку.

У відповідності із ст. 193 ГК України, положення якої є аналогічні до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На думку позивача, оскільки розрахунок за природний газ за Договором здійснено відповідачем всупереч строку, передбаченого п. 6.1. Договору, то до стягнення КП «Червоноградтеплоенерго» підлягає 2013154,05 грн. пені, 3665377,49 грн. інфляційних втрат та 254878,75 грн. 3% річних. При цьому, як зазначив представник позивача, укладення між сторонами договорів про організацію взаєморозрахунків не змінює зобовязання відповідача та не впливає на відповідальність відповідача за неналежне виконання зобовязань за договором купівлі-продажу природного газу.

Відповідач, в свою чергу, заперечує проти позовних вимог та зазначає, що прострочення оплати зі сторони покупця не відбулося, оскільки сторонами змінено порядок і строк оплати за Договором, внаслідок підписання Договорів про організацію взаєморозрахунків.

Таким чином, судом встановлено, що станом на момент прийняття рішення у справі між сторонами існує спір щодо стягнення з відповідача пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом приписів статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В пункті 16 Договорів про організацію взаєморозрахунків сторонами визначено, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

За змістом положень ч. 3 ст. 653 ЦК України у разі зміни договору, зобовязання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлене договором.

Беручи до уваги викладене, суд зазначає, що уклавши Договори про організацію взаєморозрахунків сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений позивачем у 2014 році на суму 4114293,64 грн. (на які позивачем нарахована пеня, 3% річних та інфляційні) та відмовились від застосування штрафних та інших фінансових санкцій за Договором купівлі-продажу природного газу (п. 16 Договорів взаєморозрахунків).

Наведене узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду України викладеними в постановах від 10.02.2016р. у справі №902/1652/13, від 11.11.2015р. у справі №927/1733/14, від 07.10.2015р. у справі №3-883гс15, від 16.09.2015р. у справі №917/2520/14, від 25.03.2015р. у справі №924/1265/13, від 30.09.2014р. у справі № 5011-35/1534-2012-42/553-2012.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до КП «Червоноградтеплокомуненерго» про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат є безпідставними та необґрунтованими, а отже такими, що до задоволення не підлягають.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом та закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Як вбачається з матеріалів справи, за подання до суду позовної заяви про стягнення з відповідача боргу ПАТ «НАК «Нафтогаз України» сплачено 150985,56 грн. судового збору, згідно платіжного доручення №3010432 від 24.11.2015р.

Беручи до уваги те, що провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу припинено, позивачу слід повернути з державного бюджету України 61707,80 грн. судового збору. Суд звертає увагу позивача, що після набрання рішенням законної сили, позивач вправі звернутися з відповідною заявою до господарського суду Львівської області та повернути вказану суму судового збору. В решті, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 12, 33, 34, 43, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині стягнення з Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 4114293,64 грн. основного боргу припинити.

2. В решті позовних вимог відмовити.

3. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 03.03.2016 р.

Суддя Крупник Р.В.