ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у прийнятті скарги

"02" березня 2016 р.№ 5017/873/2012

Суддя Малярчук І.А., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 за вх.№2-1120/16 у порядку ст.121-2 ГПК України на дії Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції щодо арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.05.2013р. по виконавчому провадженню ВП №35369131 з виконання наказів Господарського суду Одеської області від 31.08.2012р. у справі №5017/873/2012

за позовом: Виконуючого обовязки прокурора Шевченківського району міста Києва в інтересах держави, в особі Міністерства фінансів України, в особі Публічного акціонерного товариства „Акціонерний комерційний банк „КИЇВ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „ЮНІК

за участю третьої особи: Товариства з обмеженою відповідальністю „ФФС

про стягнення 133967088,69 грн.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції щодо арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.05.2013р. по виконавчому провадженню ВП №35369131 з виконання наказів Господарського суду Одеської області від 31.08.2012р. у справі №5017/873/2012.

Так, в обґрунтування скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що нерухоме майно, на яке накладено арешт Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в рамках виконавчого провадження по примусовому виконанню наказів Господарського суду Одеської області від 31.08.2012р. у справі №5017/873/2012 належить на праві власності ОСОБА_1, а не боржнику ТОВ „Юнік.

Відповідно до ч.1 ст.121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Положеннями п.5 Постанови Пленуму ВГСУ №9 від 17.10.2012р. „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України передбачено, що відповідно до статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту. Відповідачами у справах за цими позовами є стягувач і боржник, а справи підлягають розглядові за правилами господарського судочинства, якщо вони виникають у цивільних чи господарських правовідносинах і суб'єктний склад сторін у них відповідає вимогам статті 1 ГПК України. Що ж до заперечень проти арешту (опису) майна, які не пов'язані зі спором про право на це майно, а стосуються порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, то їх слід розглядати за правилами статті 1212 ГПК України.

Відповідно до п.9.8. Постанови Пленуму ВГСУ №9 від 17.10.2012р. „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за змістом частини четвертої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" і частини першої статті 1212 ГПК розгляду господарським судом підлягають ті скарги на рішення, дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби, які подано прокурором або сторонами виконавчого провадження (стягувачем чи боржником), відкритого на підставі виданого господарським судом виконавчого документа; скарги ж, подані іншими, крім зазначених, особами розгляду в господарських судах не підлягають.

Таким чином, з врахуванням того, що ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження по примусовому виконанню наказів суду від 31.08.2012р. у справі №5017/873/2012, фактично оспорює невизнання Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції права власності на нерухоме майно за ОСОБА_1, скарга останнього, подана до Господарського суду Одеської області в порядку ст.121-2 ГПК України не підлягає розгляду господарським судом згідно п1 ч.1 ст.62 ГПК України, якою передбачено, що суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Відповідно до чого, на підставі п.1 ч.1 ст.62 ГПК України, п.п.5, 9.8. Постанови Пленуму ВГСУ №9 від 17.10.2012р. „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів, суд відмовляє у прийнятті скарги ОСОБА_1 на дії Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції щодо арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.05.2013р. по виконавчому провадженню ВП №35369131 з виконання наказів Господарського суду Одеської області від 31.08.2012р. у справі №5017/873/2012.

При цьому, суд розяснює скаржнику, що він не позбавлений права звернутися із відповідним позовом до суду за захистом своїх порушених прав з дотриманням правил підсудності.

Керуючись п.1 ч.1 ст.62, ст.86 ГПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті скарги на дії Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції щодо арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.05.2013р. по виконавчому провадженню ВП №35369131 з виконання наказів Господарського суду Одеської області від 31.08.2012р. у справі №5017/873/2012.

2. Додаток: скарга із додатками на 28 арк.

Суддя І.А. Малярчук