ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2016 р. Справа № 914/2912/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Юрченка Я.О.

суддів Зварич О.В.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Лялька Н.Р.,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_2 в режимі відеоконференцзвязку - представник (довіреність в матеріалах справи);

відповідача: ОСОБА_3 - представник (довіреність в матеріалах справи);

третьої особи: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Банк Київська Русь в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних особі на ліквідацію ПАТ Банк Київська Русь, вих. № 94/16 від 06.01.2016

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 09.12.2015 (головуючий суддя Іванчук С.В., судді Пазичев В.М., Фартушок Т.Б.) про зупинення провадження

у справі № 914/2912/15

за позовом: публічного акціонерного товариства Банк Київська Русь в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних особі на ліквідацію ПАТ Банк Київська Русь, м. Київ

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Сальве-Львів, м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: приватного акціонерного товариства Альба Україна, м. Бориспіль

про стягнення заборгованості.

В серпні 2015 року ПАТ Банк Київська Русь в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Київська Русь звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Сальве-Львів про стягнення 521 577, 74 грн основної заборгованості, 58 465, 02 грн пені, 19 419, 84 грн 3% річних та 399 547, 11 грн інфляційних втрат.

Ухвалою місцевого господарського суду прийнято позовну заяву до провадження та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ПрАТ «Альба Україна».

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем договору купівлі-продажу № Г-98 від 04.01.2010, укладеного ПрАТ «Альба Україна» та ТзОВ «Сальве-Львів», з урахуванням відступлення права вимоги за договором № 70450-20/14-7 від 05.06.2014 приватним акціонерним товариством «Альба Україна» (первісний кредитор) публічному акціонерному товариству «Банк «Київська Русь» (новий кредитор).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 09.12.2015 провадження у справі № 914/2912/15 зупинено та призначено судову експертизу, проведення якої доручено Львівському НДІ судових експертиз. На вирішення експертизи поставлено питання:

- в якому розмірі підтверджується заборгованість ТзОВ "Сальве Львів", щодо погашення суми основного боргу перед ПАТ Банк Київська Русь за договором купівлі-продажу №Г-98 від 04.01.2010 (із внесеними змінами і доповненнями), укладеним ТзОВ Сальве Львів та ПрАТ Альба та договором відступлення прав вимоги №70450-20/14-7 від 05.06.2014 укладеним ПрАТ Альба та ПАТ Банк Київська Русь ?

- в якому розмірі підтверджується розмір пені, інфляційних втрат та 3% річних з урахуванням умов договору купівлі-продажу №Г-98 від 04.01.2010р. (із внесеними змінами і доповненнями) укладеного ТзОВ Сальве Львів та ПрАТ Альба та договору відступлення прав вимоги №70450-20/14-7 від 05.06.2014 укладеного ПрАТ Альба та ПАТ Банк Київська Русь згідно заявлених позивачем позовних вимог ?

Відтак, у звязку з призначенням судової експертизи провадження у справі зупинено на підставі п.1 ч. 2 ст. 79 ГПК України до надання експертного висновку.

Ухвала місцевого господарського суду про зупинення провадження у справі Ухвала мотивована положеннями ч. 3 ст. 4-3, ч.1 ст. 41, п.1 ч. 2 ст. 79 ГПК України.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 09.12.2015 та передати справу на розгляд до місцевого господарського суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Зокрема, зазначає, що зупиняючи провадження у справі суд дійшов висновку про необхідність призначення у справі судової експертизи, однак, на думку апелянта, поставлені на вирішення експерта питання не потребують спеціальних знань і вирішення їх чинним законодавством віднесено до компетенції суду. Відтак, у суду не було підстав для застосування до спірних правовідносин інституту зупинення провадження у справі, так як провадження зупинено у зв'язку з необгрунтованим призначенням судової експертизи.

Вказує, що до позовної заяви були долучені всі необхідні документи для розгляду справи по суті та стверджує, що відповідач не заперечує проти суми основної заборгованості.

Отже, в апеляційній скарзі йдеться про оскарження як призначення експертизи, так і зупинення у зв'язку з цим провадження у справі.

З урахуванням положень ст.ст. 41, 106 ГПК України, якими не передбачено можливості оскарження ухвал про призначення судової експертизи, п. 19 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» від 23 березня 2012 року N 4, ухвалою апеляційного суду від 02.02.2016 апеляційну скаргу ПАТ Банк Київська Русь прийнято до провадження в частині оскарження ухвали Господарського суду Львівської області від 09.12.2015 у справі № 914/2912/15 про зупинення провадження у справі.

В даному судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області та передати справу на розгляд місцевого господарського суду.

Відповідач підтримав доводи, викладені у запереченнях на апеляційну скаргу, вказував про суперечливість доказів, поданих позивачем на підтвердження власних вимог, також зазначив, що заперечує проти суми заборгованості, вказаної позивачем, відтак вбачає необхідність проведення судової експертизи, просив залишити ухвалу місцевого господарського суду без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Третя особа не забезпечила участі представника в судовому засіданні, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Розглянувши апеляційну скаргу, заперечення на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на що ухвалу Господарського суду Львівської області від 09.12.2015 у справі № 914/2912/15 слід залишити без змін.

Стаття 106 ГПК України містить вичерпний перелік ухвал місцевого господарського суду, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення місцевого господарського суду, зокрема, окремо від рішення суду оскаржується ухвала про зупинення провадження у справі.

Згідно з ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

В силу приписів пункту 1 частини другої статті 79 ГПК господарський суд має право зупинити провадження у справі у випадку призначення судової експертизи.

Експертиза є одним із засобів доказування обставин справи, що може впливати на всебічність, повноту і об'єктивність дослідження обставин, а відтак, виконання судом вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №4 Про деякі питання практики призначення судової експертизи судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Виходячи із вимог ч. 3 статті 41 ГПК України, проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України Про судову експертизу.

В п. 19 постанови пленуму ВГСУ № 4 від 23.03.12 зазначено, що за приписами п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі у випадку призначення судової експертизи, а згідно з ч. 5 цієї ж статті ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено. Відтак у вирішенні питань, повязаних з оскарженням відповідних ухвал, господарським судам потрібно врахувати таке. Якщо апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується виключно ухвали про призначення судової експертизи у справі, така скарга з урахуванням вимог частини першої статті 106 та частини першої статті 111 13 ГПК не може бути розглянута господарським судом. У разі коли апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується ухвали про зупинення провадження у справі, вона може бути розглянута господарським судом у загальному порядку виключно з точки зору наявності чи відсутності передбаченої законом підстави для такого зупинення (згаданий пункт 1 частини другої статті 79 ГПК). Якщо ж в апеляційній чи касаційній скарзі йдеться про оскарження як призначення експертизи, так і зупинення у зв'язку з цим провадження у справі, то відповідна скарга може бути прийнята і розглянута в частині зупинення провадження.

Таким чином, оскільки зупинення провадження у справі є наслідком призначення судової експертизи, що унеможливлює розгляд справи на час знаходження матеріалів справи в експертній установі, колегія вважає, що зупинивши провадження у справі на час проведення судової експертизи, господарський суд діяв у межах наданих йому законом повноважень.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції в частині правомірності зупинення провадження у справі у зв'язку з призначенням судової експертизи; в свою чергу, доводи скаржника щодо необґрунтованості призначення експертизи не приймаються судовою колегією до уваги, оскільки ухвала про призначення експертизи не оскаржується, а свої заперечення проти цього сторона вправі викласти у скарзі на судове рішення, яке буде поставлене за наслідками розгляду справи.

Відтак, доводи скаржника про порушення місцевим господарським судом норм процесуального права не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Апелянтом не доведено наявності підстав для скасування ухвали місцевого господарського суду та для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись, ст.ст. 41, 79, 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1.Ухвалу Господарського суду Львівської області від 09.12.2015 у справі № 914/2912/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2.Судовий збір за перегляд справи в апеляційному порядку покласти на скаржника.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови виготовлений 02.03.2016.

Головуючий суддя Юрченко Я.О.

Суддя Зварич О.В.

Суддя Хабіб М.І.