КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2016 р. Справа№ 910/25257/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Мальченко А.О.

при секретарі Єременко К.Л.

за участю представників

від позивача: не з'явились

від відповідача: не з'явились

від третьої особи: не з'явились

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія

"Українська страхова група"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 25.11.2015 року

у справі № 910/25257/15 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія

"Українська страхова група"

до Приватного акціонерного товариства "Просто-

страхування"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2

про стягнення 7 605,77 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" 7605,77 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0101-14-00449 від 26.08.2014 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування у розмірі 26605,39 грн власнику автомобіля Mitsubishi, державний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Mercedes, державний номер НОМЕР_2, водієм якого скоєно ДТП, застрахована Приватним акціонерним товариством "Просто-страхування" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7348366, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків у розмірі 26095,39 грн (26605,39 грн - 510 грн франшизи за полісом) покладається на відповідача. Оскільки відповідачем в добровільному порядку було виплачено страхове відшкодування у розмірі 18489,62 грн, решту суми - 7605,77 грн позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Рішенням Господарського м. Києва від 25.11.2015р. у справі № 910/25257/15 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського м. Києва від 25.11.2015р. у справі № 910/25257/15 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Розпорядженням заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 20.01.2016 р. у справі № 910/25257/15 передано апеляційну скаргу Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2015р. у справі № 910/25257/15 для розгляду головуючому судді (судді-доповідачу) Мартюк А.І.

Розпорядженням заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 20.01.2016 р. у справі № 910/25257/15 сформовано для розгляду апеляційної скарги по справі № 910/1486/15-г колегії у складі: головуючого судді Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.01.2016р. у справі № 910/25257/15 у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Мальченко А.О. апеляційну скаргу прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 23.02.2016р..

28.01.2016р. через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від апелянта надійшла заява, в якій підтримує доводи вкладені в апеляційній скарзі та просить суд розгляд справи провести за відсутністю представника позивача.

Представники сторін у судове засідання не з'явились. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників сторін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

26.08.2014 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" (страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0101-14-00449 (надалі - "Договір"), об'єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: автомобілем марки Mitsubishi, державний номер НОМЕР_1, на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП.

Вигодонабувачем за Договором є страхувальник.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.04.2015 приблизно о 12 год. 15 хв. в м. Києві по вул. Володимирській, 27 сталася ДТП, а саме: ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки Mercedes, державний номер НОМЕР_2, не дотримався безпечної дистанції, що призвело до зіткнення з автомобілем Mitsubishi, державний номер НОМЕР_1, внаслідок чого транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_2 п. 13.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.04.2015 у справі №761/11007/15-п, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі страхових актів №ДККА-43795 від 21.04.2015, №ДККА-43795/1 від 23.04.2015 та заяви страхувальника про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом виплати коштів у сумі 20877,67 грн на поточний рахунок виконавця ремонтних робіт - ТОВ "Ніко Центр", що підтверджується платіжними дорученнями №8132 від 23.04.2015 на суму 7551,24 грн та №8139 від 23.04.2015 на суму 13326,43 грн.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на платіжні доручення №8132 та №8139 від 23.04.2015, що за спірним страховим випадком ним було виплачено страхове відшкодування у загальному розмірі 26605,39 грн. Однак, сума коштів сплачена згідно платіжного доручення №8132 від 23.04.2015 становить 7551,24 грн, а не 13278,96 грн, як стверджує позивач.

Таким чином наявними в матеріалах справи документами підтверджується виплата позивачем страхового відшкодування за Договором у розмірі 20877,67 грн.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з статтею 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 вказаного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, до позивача у межах суми 20877,67 грн право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 22.04.2015 вбачається, що транспортний засіб - автомобіль Mercedes, державний номер НОМЕР_2, водієм якого спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди власнику автомобіля Mitsubishi, державний номер НОМЕР_1, знаходився під керуванням ОСОБА_2

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Mercedes, державний номер НОМЕР_2, встановлена у судовому порядку.

Оскільки Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Mercedes, державний номер НОМЕР_2, станом на момент ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством "Просто-страхування" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7348366.

Згідно з інформацією з єдиної централізованої бази даних, наданою Моторним (транспортним) страховим бюро України на запит суду, договором (полісом) №АІ/7348366 передбачено, що франшиза становить 510,00 грн, а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50000,00 грн.

Згідно з пунктом п. 34.4 ст. 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для визначення розміру збитків страховиком, МТСБУ та потерпілими можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до звіту №2605/108025 з оцінки транспортного засобу, складений 23.07.2015 суб'єктом оціночної діяльності - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mitsubishi, державний номер НОМЕР_1 (що визначається як вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу) становить 18999,62 грн.

Таким чином, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу становить 18999,62 грн.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом №АІ/7348366 передбачені розміри лімітів відповідальності та франшизи, розмір шкоди, право на вимогу якої перейшло до позивача, а також вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу, за наслідками настання спірної ДТП відповідач зобов'язаний був відшкодувати позивачу витрати в розмірі 18489,62 грн (18999,62 грн - 510,00 грн франшизи за полісом).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що місцевим судом правомірно відмовлено в задоволенні позову, оскільки страхове відшкодування у розмірі 18489,62 грн було перераховано відповідачем на рахунок позивача 12.08.2015. Щодо наявності у відповідача зобов'язання з оплати заявленої до стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 7605,77 грн позивачем належними та допустимими доказами не доведено.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 25.11.2015р. у справі № 910/25257/15 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 25.11.2015р. у справі № 910/25257/15 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/25257/15 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.П. Зубець

А.О. Мальченко