ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року Справа № 910/19212/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Мамонтової О.М.

суддів Малетича М.М.

Круглікової К.С.

За участю представників сторін:

від позивача Кузьмик І.П. (дов. № 110116-01/с від 11.01.16р.)

від відповідача Мандрикін Я.В.(дов. № 15/526 від 02.12.15р.)

розглянувши касаційну скаргу ПАТ "Страхова компанія "Провідна" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.01.16р.

у справі № 910/19212/15 (господарського суду міста Києва)

за позовом ПАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування", м. Київ

до ПАТ "Страхова компанія "Провідна", м. Київ

про стягнення 47311, 54 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.09.15р. у справі № 910/19212/15 (суддя Пінчук В.І.) у позові відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.01.16р. (головуючий Жук Г.А., судді Мальченко А.О., Суховий В.Г.) вказане рішення скасовано, з відповідача на користь позивача стягнуто 47311, 54 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить постанову від 11.01.16р. скасувати, а рішення від 24.09.15р. залишити без змін. В обґрунтування касаційної скарги заявник посилається на порушення та неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст. ст. 990, 993 ЦК України, ст. ст. 25, 27 Закону України "Про страхування", п. п. 37.1.4 ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 1 ГПК України, ч. 1 ст. 11 ЦПК України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судами норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на слідуюче.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

07.03.14р. між ПАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (Страховик) та ОСОБА_4 (Страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 163/14-Тз/Х/01, яким застраховано власний автомобіль "Toyota Land Cruiser Prado", 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 на суму 592000 грн. строком до 13.03.15р.

11.07.14р. в м. Лозова Харківської області по вул. Суворова, 33 сталася дорожньо - транспортна пригода - зіткнення вантажного автомобіля "ЗИЛ 133 ГЯ", номерний знак НОМЕР_2 з причепом ГБК8328, номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5, який порушив правила маневрування при розвороті, з легковим автомобілем, що знаходився на стоянці, марки "Toyota Land Cruiser Prado", номерний знак НОМЕР_1, якому було спричинено механічні пошкодження, що підтверджується відомостями про ДТП № 9411028 від 11.07.14р. (а.с. 21).

11.08.14р. ПАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" був складений страховий акт № 163/14-Тз/Х/01-2 та розрахунок, згідно якого на підставі виставленого рахунку-фактури № 1-00004105 від 04.08.14р., позивач платіжним дорученням № 18774 від 15.08.14р. перерахував ТОВ "АвтоАрт" 47811,54 грн. вартості відновлювального ремонту- страхового відшкодування ОСОБА_4

Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27.10.14р. у справі № 629/4256/14-п визнано винним ОСОБА_5 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження закрито у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/4122595/2106/13 ПАТ "Страхова компанія "Провідна" застрахувало цивільно-правову відповідальність ОСОБА_4 на забезпечений транспортний засіб "ЗИЛ 133 ГЯ" н/з НОМЕР_4 строком з 29.03.13р. по 28.08.14р. страховою сумою (лімітом відповідальності) за шкоду, заподіяну майну в сумі 50000 грн. та франшизою - 500 грн. До керування допущені також інші особи (п.8 полісу).

20.03.15р. позивач звернувся до відповідача з претензією про сплату 47811, 54 грн. виплаченого страхового відшкодування.

27.07.15р. ПАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" подало позов до ПАТ "Страхова компанія "Провідна" про стягнення 47311, 54 грн. майнової шкоди в порядку регресу.

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.09.15р. у справі № 910/19212/15 у позові відмовлено, оскільки випадок, за яким позивач здійснив страхову виплату не може вважатись страховим випадком, тому що внаслідок зіткнення транспортних засобів шкода будь-якій третій особі заподіяна не була. По-друге, потерпілий ОСОБА_4 є страхувальником відповідача за полісом № АС/4122595/2106/13.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.01.16р. вказане рішення скасовано, з відповідача на користь позивача стягнуто 47311, 54 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

За приписами ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Частиною шістнадцятою ст. 9 Закону України "Про страхування" визначено, страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон) регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Статтею 4 Закону передбачено, що суб'єктами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована (до яких віднесено осіб, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом - п.1.4 ст. 1 Закону), страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України, потерпілі.

Згідно п. п. 12.1 ст.12 Закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Підпунктом 22.1 статті 22 Закону передбачено, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно ч. 2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Як встановлено судами, за договором добровільного страхування наземного транспорту від 07.03.14р., внаслідок ДТП, яке відбулося 11.07.14р., позивач виплатив страхувальнику 47811, 54 грн. страхового відшкодування на ремонт пошкодженого автомобіля марки "Toyota Land Cruiser Prado". Вина водія вантажного автомобілю "ЗИЛ 133 ГЯ" ОСОБА_5 встановлена постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27.10.14р. у справі № 629/4256/14-п, отже, суд першої інстанції безпідставно застосував при прийнятті рішення п. 2 ч.1 ст. 1188 ЦК України.

Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/4122595/2106/13 ( а.с. 68) забезпеченим транспортним засобом є "ЗИЛ 133 ГЯ", страхувальником - ОСОБА_4, при цьому до керування допущені й інші особи (п.8). За таких обставин, апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку, що визначальним є наявність шкоди, завданої майну потерпілого з вини особи, яка правомірно володіла забезпеченим транспортним засобом, відповідальність якої застрахована, а тому обґрунтовано стягнув з відповідача в порядку регресу 47311, 54 грн. фактичних витрат за мінусом франшизи, визначеної полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Керуючись ст. ст. 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ПАТ "Страхова компанія "Провідна" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.01.16р. у справі № 910/19212/15 залишити без змін.

Головуючий суддя О.М. Мамонтова

Судді: М.М. Малетич

К.С. Круглікова