РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2016Справа №910/32562/15

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд»

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про: стягнення 57 273,08 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд» фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 57 273,08 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2015 року порушено провадження у справі №910/32562/15.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за Договором фінансового лізингу №2519/01/14-Н від 31.01.2014 року.

23.02.2016 року від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, згідно якої позивач просив суд стягнути з відповідача 34 262,70 грн, з яких 29 070,27 грн - заборгованість зі сплати лізингових платежів, 1371,25 грн - пеня, 93,62 грн - 3 % річних, 285,41 грн - інфляційні втрати, 285,41 грн -штраф.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

За таких обставин, заява представника позивача про зменшення позовних вимог прийнята Господарським судом міста Києва.

Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

У судовому засіданні 23.02.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Враховуючи наявність доказів належного повідомлення відповідача про час і місце проведення судового засідання, відсутність доказів неможливості прибуття в судове засідання представника відповідача, достатність матеріалів для прийняття рішення по суті, суд, відповідно до приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2014 року між ТОВ «Український лізинговий фонд» ( Лізингодавець) та ФОП ОСОБА_1 (Лізингоодержувач) укладенj договір фінансового лізингу № 2519/01/14-Н (далі - Договір).

Згідно з п1.1. Загальних умов, що є Додатком №3, Лізингодавець на підставі договору купівлі- продажу зобов'язався придбати у свою власність і передати на умовах фінансового лізингу у тимчасове володіння та користування за плату майно (далі - Предмет лізингу), найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого визначаються в Специфікації (Додаток №2), а Лізингоодержувач зобов'язався прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах Договору.

Відповідно до п.2.1. Загальних умов Всі платежі за Договором Лізингоодержувач зобов'язаний здійснювати в національній валюті України (гривні) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Лізингодавця. Лізингоодержувач зобов'язаний оплачувати лізингові платежі незалежно від виставляння та отримання рахунків Лізингодавця. Лізингові платежі включають: платежі в погашення (компенсацію) вартості Предмета лізингу і винагороду (комісію) Лізингодавця за наданий в лізинг Предмет лізингу.

Згідно з п.2.2. Загальних умов Загальна сума лізингових платежів на дату укладання Договору визначається п. 8.1. Договору і може змінюватися відповідно до умов цього Договору. Порядок, розмір та терміни оплати Лізингоодержувачем лізингових платежів встановлюються в Графіку платежів (додаток №1 до Договору).

Відповідно до п.2.3. Загальних умов авансовий платіж оплачується Лізингоодержувачем до передачі Предмета лізингу по акту прийому-передачі у володіння та користування і є частиною компенсації вартості Предмета лізингу. Оплата авансового платежу здійснюється не пізніше за дату, встановлену для його оплати відповідно до графи 2 Графіка платежів, в сумі, зазначеній у графі 6 Графіка платежів. Після прийому-передачі Предмета лізингу за актом у тимчасове володіння та користування Лізингоодержувачем авансовий платіж зараховується Сторонами як лізинговий платіж.

Згідно з п.2.4. Загальних умов всі чергові лізингові платежі Лізингоодержувач зобов'язаний оплачувати не пізніше за дату, встановлену для їх оплати відповідно до графи 2 Графіка платежів, в сумі, зазначеній у графі 6 Графіка платежів.

Відповідно до п.2.13.5. Загальних умов загальна вартість предмета лізингу, передбачена п3.3. Договору до моменту підписання Акта прийому-передачі предмета лізингу, може змінюватися (корегуватися) внаслідок зміни умов фінансування кредитором Лізингодавця (в тому числі процентної ставки за користування кредитом).

Відповідно до п.2.14 Загальних умов у разі настання подій, зазначених в п.п. 2.12. та/або 2.13. Загальних умов, розмір лізингових платежів та/або розмір авансового платежу за Договором може бути змінений шляхом укладання Сторонами Додаткової угоди в наступному порядку. Для укладання Додаткової угоди в випадках, передбачених п. 2.13 Загальних умов, Лізингодавець не пізніше, ніж за 20 робочих днів до дати збільшення розміру лізингових платежів (дата укладання Додаткової угоди), надає нарочно або відправляє рекомендованим листом поштою на юридичну адресу Лізингоодержувача, вказану в Договорі, повідомлення про зміну розміру платежів за Договором та 2 (два) примірники Додаткової угоди, а Лізингоодержувач зобов'язується до дати, зазначеної в Додатковій угоді, повернути Лізингодавцю один примірник вищевказаної Додаткової угоди, підписаної уповноваженою особою Лізингоодержувача, або в разі незгоди із зміненим розміром лізингових платежів викупити Предмет лізингу в порядку, передбаченому статтею 8 Загальних умов. У разі якщо до дати збільшення розміру лізингових платежів (дата укладання Додаткової угоди) Лізингоодержувач не поверне підписані примірники Додаткової угоди і не здійснить викуп Предмета лізингу, вважається, що Додаткова угода підписана в редакції, підготовленій та наданій (відправленій) Лізингодавцем, і вона набирає чинності з дати, зазначеної в Додатковій угоді.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач придбав предмет лізингу, автомобіль Nissan Juke, 2013 р.в. державний НОМЕР_1, та передав його у користування відповідачу на підставі Акту приймання-передачі від 12.02.2014р.

Зміна Графіку внесення лізингових платежів відбулася з ініціативи Лізингодавця в порядку п. 2.13.5. Загальних умов Договору внаслідок зміни умов фінансування кредитором Лізингодавця (в тому числі процентної ставки за користування кредитом). Повідомлення про зміну розміру платежів за Договором та 2 примірники Додаткової угоди були направлені Лізингоодержувачу 30.03.15р.

Примірник Додаткової угоди не було повернено Лізингодавцю, також не було здійснено викупу Предмета лізингу Лізингоодержувачем, а отже Графік внесення лізингових платежів, викладений у Додатковій угоді № 2 від 29.05.15р. набрав чинності, згідно п. 2.14.Загальних умов Договору, і Лізингоодержувач зобов'язаний здійснювати оплату лізингових платежів згідно Графіку в новій редакції.

Звертаючись з позовом до суду позивач вказує, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо сплати лізингових платежів, в зв'язку з чим утворилася заборгованість по оплаті лізингових платежів за період з 12.11.2015 року по 15.02.2016р. в розмірі 29 070,27 грн.

Позивачем було направлено відповідачу Лист-вимогу № 1772-УПК від 20.06.2015 р. щодо сплати заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Частина 2 ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачає, що за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором, а п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Позивач, з підстав невиконання відповідачем своїх зобов'язань, щодо належної сплати відшкодування вартості майна та винагороди за отримання у лізинг предмета лізингу, визначив заборгованість у розмірі 29 070,27 грн.

За змістом ч.1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Нормами ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивачем виставлялися рахунки на оплату лізингових платежів за Договором за період з листопада 2015 року по лютий 2016р.

Доказів оплати відповідачем суми 29 070,27 грн в установлені договором строки, суду не надано. В зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача 29 070,27 грн - суми боргу по оплаті лізингових платежів.

В зв'язку з допущенням відповідачем прострочення оплати лізингових платежів, позивачем нараховано відповідачу 1371,25 грн - пені, 93,62 грн - 3 % річних, 285,41 грн - інфляційні втрати, 285,41 грн -штраф.

Відповідно до п.7.1.1. Загальних умов сторони передбачили, що за несвоєчасну оплату лізингових платежів та інших платежів, передбачених Договором, Лізингоодержувач (відповідач) повинен сплатити відповідачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Згідно з п.7.1.2. Загальних умов сторони передбачили, що у разі несвоєчасної сплати лізингових платежів та інших платежів, передбачених Договором, крім пені, передбаченої п. 7.1.1. Договору, Лізингоодержувач (Відповідач) оплачує штраф в залежності від терміну заборгованості: при затримці платежу від 2 до 10 днів - у розмірі 5 % від суми простроченої заборгованості; від 11 до 20 днів - 10 % від суми простроченої заборгованості, понад 20 днів - 15 % від суми простроченої заборгованості.

Відповідно до статті 625 ЦК, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок пені, 3% річних, інфляційних втрат та штрафу, суд вважає його обґрунтованим, не спростованим належним чином відповідачем, а відтак, позовні вимоги про стягнення 1371,25 грн - пені, 93,62 грн - 3 % річних, 285,41 грн - інфляційних втрат, 285,41 грн - штрафу підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, з огляду на наведене вище позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтею 124 Конституції України, ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (03037, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд» (04205, м.Київ, проспект Оболонський, буд.35-А, офіс 301, ) 29 070 (двадцять дев'ять тисяч сімдесят) грн 27 коп - основного боргу, 1371 (тисячу триста сімдесят одну) грн 25 коп - пені, 93 (дев'яносто три) грн 62 коп - 3 % річних, 285 (двісті вісімдесят п'ять) грн 41коп - інфляційних втрат, 285 (двісті вісімдесят п'ять) грн 41коп - штрафу та 1218 (тисячу двісті вісімнадцять) грн 00 коп - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 29.02.2016.

Суддя Л.М. Шкурдова