ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

01 березня 2016 р. Справа № 902/1588/15

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Тварковського А.А.,
за участю:

секретаря судового засіданні Сидоренко О.О.,

позивача: Медвінського Т.А., довіреність №3414/ю від 26.10.2015, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Южноукраїнським МВ УМВС України в Миколаївській області від 17.10.2003р.;

відповідача: Лукача Я.О., довіреність № 550/153/854/пс 30.12.2015, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області 26.12.2007р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: державного підприємства "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" (вул. Знаменська, 4, м. Миколаїв, 54037)

до: військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 107489 грн 59 коп. інфляційних втрат за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по договору №268/12/339-12 від 23.11.2012р.,

ВСТАНОВИВ :
Державним підприємством "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" заявлено позов до військової частини НОМЕР_3 про стягнення 107489 грн 59 коп. інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 09.12.2015р. (суддя Мельник П.А.) за вказаним позовом порушено провадження у справі №902/1588/15 з призначенням до розгляду в судовому засіданні.

09.02.2016р. відповідно до повторного автоматизованого розподілу справу №902/1588/15, в зв`язку з перебуванням судді Мельника П.А. у щорічній відпустці, передано на розгляд судді Тварковському А.А.

Ухвалою суду від 11.02.2016р. вказану справу суддею Тварковським А.А. прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 01.03.2016р.

В судовому засіданні (01.03.2016р.) представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладенні в позові та на подані до суду докази.

Натомість представник відповідача позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні з мотивів, зазначених у відзиві на позовну заяву вих. №350/153/24/пс від 18.01.2016р. (вх. №06-52/357/16 від 18.01.2016р.). Зокрема, останнім наголошено на помилковості твердження позивача відносно того, що кінцевою датою розрахунку за ремонт літаків, здійснений у 2012р, є 31.12.2012р. , а за ремонт здійснений у 2013р. 31.12.2013р., оскільки додатковими угодами №1 від 20.12.2012р. та №2 від 22.05.2013р. строк виконання фінансових зобов`язань було продовжено. Крім того, у відзиві відповідач вказує, що згідно абз. 2 п. 7.3. Договору сторони у відповідності ч.2 ст. 625 ЦК України та ч. 6 ст. 231 ГК України встановили інший розмір процентів для замовника - 0 відсотків. Таким чином, на його думку, сторони погодили інший розмір відшкодування за несвоєчасність грошових розрахунків (0 (нуль) відсотків), а тому розмір відшкодування згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України становить 0 (нуль) грн. Також військова частина НОМЕР_3 зазначає, що в матеріалах справи наявний лист заступника начальника головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області №09.7-70/9-122 від 04.01.2013р., з якого вбачається, що командуванням частини документи на оплату виконаних робіт подавались до Державної казначейської служби України своєчасно та у повному обсязі на повну суму актів виконаних робіт, однак остання здійснювала перерахунки частково у зв`язку із необхідністю виконання в першу чергу захищених статей видатків бюджету, а саме виплати заробітної плати, стипендії, оплати комунальних послуг та енергоносіїв, медикаментів, тощо.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

23.11.2012 року між державним підприємством Миколаївський авіаремонтний завод НАРП (виконавець, позивач) та військовою частиною НОМЕР_3 (замовник, відповідач) укладено договір №268/12/339-12 про закупівлю послуг за державні кошти (Договір), відповідно до пункту 1.1. якого виконавець зобов`язався надати у 2012р. послуги, зазначені у специфікації послуг (Додаток №1), а замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

Згідно із п. 1.4 Договору виконавець здійснює надання послуг за договором після отримання від замовника (командира в/ч НОМЕР_3 ) письмового повідомлення про готовність до виконання умов договору (за поданням командира в/ч А0257-Т, письмово погодженого з командиром в/ч НОМЕР_4 ), яким замовник визначає обсяги закупівлі послуг, у відповідності до специфікації послуг (Додаток №1).

Додатком №1 до Договору сторонами визначено найменування послуг, що надаються державним підприємством Миколаївський авіаремонтний завод НАРП, ціну послуг та термін їх надання.

Пунктом 3.1. Договору визначено суму договору, яка складає 27031596 грн, в тому числі ПДВ (20%) у розмірі 4505266 грн.

Згідно із п. 4.3 Договору розрахунки за наданні послуги здійснюються за фактом їх надання протягом бюджетного 2012р., згідно із чинним законодавством після отримання замовником документів на оплату: рахунку-фактури, приймально-здавального акту літального апарату, акту приймання (етапу) послуг, посвідчення військового представництва. У разі приймання замовником для оплати послуг за етапами їх виконання, виконавцем надається: рахунок-фактура, акт приймання (етапу) послуг, посвідчення військового представництва.

Відповідно до п. 5.1 Договору термін надання послуг: до 20.12.2012р., після одержання письмового повідомлення замовника.

Листом від 07.12.2012р. №350/129/138/2221/пс командир в/ч НОМЕР_3 (замовник, відповідач) повідомив виконавця (позивача) про готовність до виконання умов договору на суму 17746224 грн в обсязі І підетапу (ІІ підетап ІІ етапу. Ремонт планера, зємного та незємного обладнання).

Крім того, листом від 20.12.2012р. №350/129/138/2378 ТВО командира в/ч НОМЕР_3 (замовник, відповідач) повідомив виконавця (позивача) про готовність до виконання умов договору на суму 3917544 грн (І частина 2 підетапу (І підетап ІІІ етапу. Монтаж та випробовування систем та обладнання).

20.12.2012р. між сторонами підписано додаткову угоду №1 про зміну умов договору від 23.11.2012р. №268/12/339-12 про закупівлю послуг за державні кошти, якою, серед іншого, внесено зміни до п. 3.1 Договору в частині суми договору та визначено її в розмірі 27031596 грн, в томі числі ПДВ (20%) у розмірі 4505266 грн, з них за кошти бюджету 2012року: 21663768 грн, в тому числі ПДВ (20%) у розмірі 3610628 грн; за кошти бюджету 2013 року: 5367828 грн, в тому числі ПДВ (20%) у розмірі 894638 грн. Пункт 4.3 Договору викладено в слідуючі редакції: "Розрахунки за послуги, надані у 2012р., здійснюються за фактом їх надання, протягом бюджетного 2012р., згідно із чинним законодавством після отримання замовником документів на оплату: рахунку-фактури, акту приймання (етапу) послуг (Додаток 3). Розрахунки за послуги, надані у 2013р., здійснюються за умови затвердження в установленому порядку видатків на зазначені цілі, за фактом їх надання, протягом 2013р. бюджетного року, згідно із чинним законодавством після отримання замовником документів на оплату: рахунку-фактури, акту приймання (етапу) послуг (Додаток 3), посвідчення військового представництва. У разі прийняття послуг за 3 підетапом додатково надається наступний документ: приймально-здавальний акт літального апарату, затверджений виконавцем та представником замовника". Крім того, внесено зміни до п. 5.1 Договору, виклавши його в новій редакції: «Термін надання послуг: згідно зі специфікацією послуг (Додаток №1) після одержання письмового повідомлення замовника, передбаченого п. 1.4 Договору. Дострокове надання послуг дозволяється за письмовою згодою замовника». Також, вказаною додатковою угодою викладено в новій редакції п. 10.2. Договору, згідно із яким договір діє до 01.06.2013р., в частині гарантійних зобов`язань до повного їх виконання, а в частині фінансових зобов`язань - 31.12.2013р.

22.05.2013р. між сторонами підписано додаткову угоду №2 про зміну умов договору від 23.11.2012р. №268/12/339-12 про закупівлю послуг за державні кошти, якою, серед іншого, внесено зміни до п. 10.2 Договору виклавши його в наступній редакції: «договір діє до 31.12.2013р., а в частині гарантійних зобовязань- до повного їх виконання».

19.12.2013р. між сторонами підписано додаткову угоду №4 про зміну умов договору від 23.11.2012р. №268/12/339-12 про закупівлю послуг за державні кошти, якою, серед іншого, внесено зміни до п. 5.1 Договору виклавши його в слідуючі редакції: «термін надання послуг: згідно зі специфікацією послуг (Додаток №1), після одержання письмового повідомлення замовника, передбаченого п. 1.4 Договору. Дострокове надання послуг дозволяється за письмовою згодою замовника».

Пунктом 5.1 Договору (зі змінами внесеними додатковою угодою №4) визначено, що термін надання послуг: 1 підетапу (ІІ підетап ІІ етапу. Ремонт планера, зємного та незємного обладнання) до 20.12.2012р. за письмовим повідомленням замовника; 1 частина 2 підетапу (І підетап ІІІ етапу. Монтаж та випробовування систем та обладнання) до 24.12.2012р. за письмовим повідомленням замовника; 2 частина 2 підетапу (ІІ підетап ІІІ етапу. Монтаж та випробовування систем та обладнання) до 20.12.2013р. за письмовим повідомленням замовника та 3 підетап (ІV етап. Доводка літака в ЛВС, льотні випробовування. фарбування) до 25.12.2013р. за письмовим повідомленням замовника.

Умовами п. 5.12 Договору встановлено, що: датою виконання послуг виконавцем за даним договором є остання дата затвердження акту приймання (етапу) послуг (Додаток 3) замовником, приймально-здавального акту літального апарату (Додаток №6) представником замовника-командиром військової частини, що зазначена в наряді виданому службою забезпечення замовника та акту інвентаризації (Додаток 5) виконавцем згідно п. 5.16 Договору, якщо інше не узгоджено сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавець (позивач) своєчасно та належним чином виконав свої обов`язки щодо ремонтних робіт на літаку Іл-76МД заводський № в обсязі, передбаченому на 2012 рік в повідомленнях командира в/ч А0215 №350/129/138/2221/пс від 07.12.2012р. та №350/129/138/2378 від 20.12.2012р., що підтверджується підписаними обома сторонами актами приймання етапу (підетапу) послуг від 20.12.2012 року на суму 17746224 грн та від 21.12.2012р. на суму 3917544 грн, а також актом звіряння розрахунків за надані послуги за вказаний період.

Згідно із п. 5.13 Договору передбачено, що датою виконання зобов`язань замовником є дата повного розрахунку з виконавцем за умовами даного договору.

13.12.2012р. та 19.12.2012р. позивачем виставлено відповідачу рахунки на оплату наданих послуг №ДП-0001249 від 13.12.2012р. на суму 17746224 грн та №169 від 19.12.2012р. на суму 3917544 грн.

Однак, в порушення умов Договору, замовником (відповідачем) оплачено надані послуги в сумі 21663768 грн. лише 30.12.2013р., про що свідчить виписка про рух коштів по особовому рахунку за період з 30.12.2013р. по 30.12.2013р.

Згідно із п. 6.1.1 Договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані послуги.

Зважаючи на те, що відповідачем свої договірні зобов`язання за договором про закупівлю послуг за державні кошти не виконано належним чином (за наданні йому послуги здійснено розрахунок не своєчасно), позивачем заявлено до стягнення з нього 107489 грн 59 коп. інфляційних втрат.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Як зазначено в ст.174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно із ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст.903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 526 ЦК України, ст.193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України, ч.7 ст.193 ГК України)

Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач станом на день розгляду справи в суді здійснив з позивачем повний розрахунок за послуги отримані на умовах договору лише 30.12.2013 року, що стверджується відповідною випискою про рух коштів по особовому рахунку за період з 30.12.2013р. по 30.12.2013р.

Разом з тим, відповідно до умов п. 4.3 Договору (зі змінами внесеними додатковою угодою №1) розрахунки за надані послуги, здійснюються за фактом їх надання протягом 2012 бюджетного року згідно з чинним законодавством, після отримання замовником документів на оплату: рахунку-фактури та акту приймання (етапу) послуг затвердженого виконавцем та замовником. Тобто, зобов"язання мало бути виконано до кінця 2012р. Відтак з 01.01.2013р. відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов"язання.

Частиною 1 ст. 598 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Таким чином суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат за період з 01.01.2013р. по 30.12.2013р. є правомірними, оскільки відповідають вимогам чинного законодавства України.

Перевіркою за допомогою програми ЛІГА.ЗАКОН правильності розрахунку інфляційних втрат судом не виявлено помилок, з огляду на що вказані вимоги задовольняються судом в заявленому позивачем розмірі.

Що стосується заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву вих. №350/153/24/пс від 18.01.2016р. (вх. №06-52/357/16 від 18.01.2016р.), то вони не беруться судом до уваги, оскільки не спростовують обставин, встановлених судом під час розгляду даної справи.

Так, судом оцінуються критично твердження відповідача щодо відсутності в його діях вини, а відтак і підстав для нарахування інфляційних втрат за порушення зобов`язання, мотивовані нездійсненням оплати наданих йому послуг у зв`язку із направленням казначейською службою коштів на захищені статті видатків, оскільки на підставі частини другої статті 617 ЦК, частини другої статті 218 ГК та рішення Європейського суду з прав людини у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18 жовтня 2005 року вказані ним обставини не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Дану правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 року по справі №3-28гс12.

Крім того, суд відхиляє доводи відповідача відносно погодження п. 7.3 Договору іншого розміру відсотків для замовника - 0 відсотків, а відтак, на його думку, іншого розміру відшкодування за несвоєчасність грошових розрахунків (0 (нуль) відсотків), оскільки вказаним пунктом договору погоджено тільки розмір відсотків річних, які позивачем в даній позовній заяві не заявляються до стягнення з відповідача. При цьому ч. 2 ст. 625 ЦК України надано сторонам право лише визначати інший розмір відсотків річних, а не інфляційних втрат.

Також суд залишає поза увагою твердження відповідача щодо продовження додатковими угодами №1 від 20.12.2012р. та №2 від 22.05.2013р. строку виконання фінансових зобов`язань за договором, оскільки вказаним додатковим угодами вносилися зміни до п. 10.2 Договору щодо строку дії договору в частині гарантійних та фінансових зобов`язань, а не строку виконання згаданих фінансових зобов`язань, тобто порядку розрахунків, що регулюється окремим розділом ІV Договору.

Як визначає ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обов`язковим.

За змістом ст. 33 ГПК України обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Всупереч вище наведеному та вимогам ухвал суду відповідач не подав до суду доказів в спростування позовних вимог позивача щодо стягнення інфляційних втрат, в тому рахунку доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів).

Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-5, 22, 32, 33, 34, 36, 43, 44, 49, ст.ст. 82, 83, 84, 85, 86, 87, 115, 116 ГПК України, суд-

ВИРІШИВ :
Позов задовольнити повністю.

Стягнути з військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) на користь державного підприємства "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" (вул. Знаменська, 4, м. Миколаїв, 54037, ) 107489 грн 59 коп. інфляційних втрат та 1612 грн 34 коп. відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 09 березня 2016 р.

Суддя Тварковський А.А.

віддрук. прим.:
1 - до справи