ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року Справа № 914/119/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіШвеця В.О. (доповідач),
суддівГоголь Т.Г., Добролюбової Т.В.
розглянувши касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
на постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 16.12.2015
у справі№ 914/119/14 Господарського суду Львівської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
доКомунального підприємства "Дрогобичтеплоенего"
простягнення 7 089 458,98 грн.

за участю представників сторін від:

позивача: Єфременко О.О. (дов. від 18.04.2014),

відповідача: не з'явилися, належно повідомлені про час та місце розгляду касаційної скарги,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося з позовом до Комунального підприємства "Дрогобичтеплоенерго" про стягнення 5 799 707,73 грн. основного боргу, 516 203,46 грн. пені, 598 479,54 грн. 7 % штрафу, 24 588,43 грн. інфляційних втрат та 150 479,82 грн. 3 % річних. Позовні вимоги обґрунтовані обставинами щодо неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором купівлі-продажу природного газу № 14/2496/11 від 30.09.2011 в частині повної та своєчасної оплати поставленого позивачем газу за період з жовтня до грудня 2011 року. При цьому, позивач посилався на приписи статей 526, 611, 625 Цивільного кодексу України, статей 193, 231 Господарського кодексу України.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.03.2014 позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 5 799 707,73 грн. основного боргу, 24 578,11 грн. інфляційних втрат, 150 326,89 грн. 3 % річних, 47 670,96 грн. пені та 51 751,4 грн. штрафу, у решті позову відмовлено.

Львівський апеляційний господарський суд постановою від 21.07.2014, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 11.09.2014, перевірене рішення місцевого господарського суду скасував в частині стягнення пені та штрафу, прийняв нове рішення у цій частині, яким стягнув з відповідача 238 354,78 грн. пені та 258 756, 98 грн. штрафу.

26.08.2015 Комунальне підприємство "Дрогобичтеплоенего" звернулося до Господарського суду Львівської області із заявою про розстрочку виконання рішення у цій справі та просило розстрочити його виконання строком на 120 календарних місяці зі сплатою щомісячно в рівних частинах. В обґрунтування заяви, заявник вказував на неможливість негайного виконання судового рішення у справі з огляду на складний фінансовий стан товариства, обумовлений існуванням кредиторської заборгованості перед позивачем та наявністю дебіторської заборгованості, а також невідшкодованої різниці в тарифі через невідповідність собівартості теплової енергії діючому тарифу.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.11.2015, винесеною суддею Гутьєвою В.В., відповідачу надано розстрочку виконання рішення суду у справі відповідно до наступного графіку:

- до 30.11.2015 - 823 908,17 грн.;

- до 31.12.2015 - 823 908,16 грн.;

- до 31.01.2016 - 823 908, 16 грн.;

- до 29.02.2016 - 2 000 000 грн.;

- до 31.03.2016 - 2 000 000 грн.

Місцевий господарський суд виходив з доведеності відповідачем обставин, за яких можливе розстрочення виконання судового рішення згідно з таким графіком погашення заборгованості. При цьому, суд керувався приписами статті 121 Господарського процесуального кодексу України.

Львівський апеляційний господарський суд, колегією суддів у складі: Желік М.Б. - головуючий, Костів Т.С., Марко Р.І., постановою від 16.12.2015 перевірену ухвалу місцевого господарського суду залишив без змін з тих же підстав.

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими актами, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулася з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить ухвалу і постанову у справі скасувати, а у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення відмовити повністю. Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги, скаржник вказує про недоведеність відповідачем наявності виняткових обставин, за яких можлива розстрочка виконання судового рішення. Крім того, скаржник зазначає про те, що невиконання відповідачем судового рішення порушує і майнові інтереси позивача та впливає на його фінансовий стан. При цьому, скаржник посилається на порушення судами приписів статті 121 Господарського процесуального кодексу України.

Відзиву на касаційну скаргу до Вищого господарського суду України не надходило.

Вищий господарський суд України, заслухавши доповідь судді Швеця В.О., пояснення представника позивача, переглянувши матеріали справи і доводи касаційних скарг, перевіривши правильність застосування господарськими судами приписів чинного законодавства, відзначає наступне.

Як установлено господарськими судами та підтверджено матеріалами справи, рішенням Господарського суду Львівської області від 12.03.2014 у цій справі стягнуто з Комунального підприємства "Дрогобичтеплоенерго" на користь Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 5 799 707,73 грн. основного боргу, 24 578,11 грн. інфляційних втрат, 150 326,89 грн. 3 % річних, 47 670,96 грн. пені та 51 751,4 грн. штрафу. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.07.2014 рішення суду першої інстанції скасовано в частині стягнення пені на суму 47 670,96 грн. та стягнення штрафу на суму 51 751,40 грн. В цій частині прийнято нове рішення, яким стягнуто з відповідача на користь позивача 238 354,78 грн. пені та 258 756,98 грн. штрафу. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.11.2015, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 16.12.2015, було розстрочено виконання рішення Господарського суду Львівської області від 12.03.2014 відповідно до наступного графіку: до 30.11.2015 - 823 908,17 грн.; до 31.12.2015 - 823 908,16 грн.; до 31.01.2016 - 823 908, 16 грн.; до 29.02.2016 - 2 000 000 грн.; до 31.03.2016 - 2 000 000 грн. Місцевий господарський суд, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про наявність виняткових обставин, що ускладнюють та роблять неможливим вчасне виконання рішення суду у цій справі. При цьому, судами було надано оцінку наведеним відповідачем обставинам та враховано інтереси як позивача, так і відповідача. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, зміна способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови унормовано статтею 121 Господарського процесуального кодексу України. Так, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. Наведена норма визначає процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим. Розстрочка - це виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки визначається господарським судом. Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення у строк. При вирішенні питання про розстрочку виконання рішення господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але також повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання. Тобто, розстрочення виконання судового рішення пов'язано з об'єктивними, непереборними - виключними обставинами, котрі ускладнюють його вчасне виконання. Господарські суди, дослідивши докази та надавши оцінку наведеним заявником обставинам, установили, що виконання судового рішення відповідачем ускладнювалось скрутним фінансовим станом останнього; що негайне виконання рішення у справі призведе до зупинки діяльності підприємства відповідача і унеможливить виконання зобов'язань і подальше надходження коштів на рахунок, та, відповідно, і виконання судового рішення у цій справі, тобто стягнення спірної суми. Господарськими судами при наданні розстрочки було враховано специфіку діяльності підприємства відповідача; те, що підприємство функціонує в складних економічних умовах, обумовлених жорстким державним регулюванням тарифно-цінової політики і податковим навантаженням; що у відповідача відсутні у наявності обігові кошти та наявна невідшкодована різниця в тарифі через невідповідність собівартості теплової енергії діючому тарифу. Разом з цим, господарські суди врахували і матеріальні інтереси та фінансовий стан позивача. З огляду на викладене та зважаючи на те, що судами установлено наявність виключних обставин, з якими закон пов'язує можливість надання розстрочки виконання рішення суду, відсутні підстави для скасування постанови у справі та задоволення касаційної скарги скаржника. Доводи скаржника визнаються непереконливими, позаяк не спростовують викладеного і установленого судами та їм усім надавалася оцінка судом апеляційної інстанції.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 16.12.2015 у справі № 914/119/14 Господарського суду Львівської області залишити без змін.

Головуючий суддя: В. Швець

Судді: Т. Гоголь

Т. Добролюбова