КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2016 р. Справа№ 910/29782/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Дідиченко М.А.

Буравльова С.І.

при секретарі Місюк О.П.

за участю представників:

від позивача - не з`явився

від відповідача - ОСОБА_2

від третьої особи - 1 не з`явився

від третьої особи - 2 не з`явився

від третьої особи - 3 ОСОБА_3

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду м. Києва від 28.01.2016 (суддя Турчин С.О.)

за позовом ОСОБА_5

до Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ"

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_7

третя особа 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4

про визнання недійсним рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2016 зупинено провадження у справі № 910/29782/15 до розгляду пова`язаної з неї справи № 910/14080/15.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою місцевого господарського суду, третя особа - 3 звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.01.2016 та справу направити до суду для подальшого розгляду спору.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи, апеляційна скарга передана для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Шапран В.В., судді: Дідиченко М.А., Буравльов С.І.

Ухвалою суду від 22.02.2016 апелянту поновлено строк для подання апеляційної скарги, прийнято її до провадження та призначено до розгляду на 03.03.2016.

Через відділ документального забезпечення до суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

В судове засідання на вказану дату з`явилися представник відповідача, апелянта та надали усні пояснення стосовно предмету спору.

Представники позивача та третьої особи 1,2 в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду скарги були повідомлений належним чином.

За таких обставин, враховуючи, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, а неявка представників позивача та третьої особи 1, 2 не перешкоджає вирішенню справи по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності нез`явившихся представників сторін.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні матеріали справи, встановив наступне:

ОСОБА_5 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача - Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ" про визнання недійсним рішення Наглядової ради відповідача про вчинення правочину, щодо якого є заінтересованість.

В процесі розгляду позову від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження по даній справі до розгялду пов`язаної з нею справи № 910/14080/15.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, мотивував її тим, що аналіз предмету спору та суб'єктного складу у справі № 910/14080/15, дає суду підстави для висновку, що дійсно, від наслідків розгляду вказаної справи залежить з'ясування обставин обґрунтованості позовних вимог та ухвалення рішення у справі № 910/29782/15, а також неможливість розгляду останньої до вирішення спору та встановлення фактів, що мають суттєве значення по справи № 910/14080/15.

Проте, колегія суддів не погоджується із такою позицією суду першої інстанції, вважає його висновок необґрунтованим, зважаючи на наступне.

Частиною 1 статті 79 ГПК України визначено, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарського суду слід у кожному конкретному випадку з'ясувати:

а) як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом;

б) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі,- у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для справи, провадження по якій зупинено.

Як вбачається із обґрунтування клопотання про зупинення провадження, предметом спору по справі № 910/14080/15 є визнання недійсним рішень Наглядової ради ПАТ «Українська транспортна страхова компанія», про які йде мова у виписці з протоколу засідання Наглядової ради товариства від 28.12.2013, 19.03.2013 та 04.07.2013, а предметом спору по даній справі є визнання недійсним рішення Наглядової ради товариства від 16.12.2013, проте зважаючи на те, що обґрунтування позивачем позовних вимог по даній справі та по справі № 910/14080/15 є абсолютно ідентичними, є всі належні підстави, на думку відповідача, для зупинення провадження по даній справі, оскільки іншою справою будуть встановлені факти, що в подальшому, з урахуванням ст. 35 ГПК України, не будуть потребувати доказуванням в рамках даної справи.

В той же час колегія суддів не погоджується із такою позицією відповідача, оскільки суд, розглядаючи позовні вимоги в рамках даної справи, жодним чином не обмежений та не позбавлений можливості самостійно, в процесі повного, всебічного та об`єктивного дослідження доказів по справі, встановити наявність/відсутність фактів, для задоволення/відмови позовних вимог.

Дослідження доказів та отримання пояснень від вповноважений представників сторін при розгляді спору по справі № 910/29782/15 ніяким чином не порушує права та інтереси сторін, навіть якщо ними будуть надаватися ідентичні пояснення тим, що надавалися при розгляді справи № 910/14080/15.

В даному випадку відсутні будь-які обґрунтовано значимі підстави стверджувати, що спір по даній справі та факти, не можуть бути встановлені судом до розгляду спору по справі № 910/14080/15.

До того ж встановлення факту наявності/відсутності повноважень Наглядової ради приймати рішення, набуття чи не набуття повноважень членами Наглядової ради - є правовою оцінкою, яка може надаватися обставинам обрання членів Наглядової ради в рамках кожної окремої справи та не може бути тими преюдиціальними фактами, як то визначено в ст. 35 ГПК України.

Крім того, як зазначалося вище, предметом розгляду в рамках справи № 910/14080/15 є інші рішення Наглядової ради товариства, ніж ті, що є предметом розгляду в рамках даної справи, а отже стверджувати однозначно, що встановлені факти при розгляді справи 910/14080/15, в силу ст. 35 ГПК України, не потребуватимуть доказування при розгляді даної справи не є коректним та є невмотивованим.

Положеннями абзацу 2 підпункту 3.16. пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду № 18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачено, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК України).

Абзацом 3 підпункту 3.16. пункту 3 вказаної постанови Пленуму Вищого господарського суду визначено, що під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Таким чином, Господарським судом міста Києва, при винесенні оскаржуваної ухвали, не було надано обґрунтованого висновку в чому саме полягає неможливість розгляду даної справи без розгляду спору по справі № 910/14080/15 та не було надано вмотивованого висновку пов`язаності вказаних справ, та, як наслідок, необхідності зупинення провадження в рамках даної справи, а встановлення факту правомочності Наглядової ради товариства та законності прийняття оскаржуваних рішень є безпосередньо обов`язком суду в рамках розгляду даної справи та прийняття законного обґрунтованого рішення.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що, відповідно до ст 69 ГПК України спір має бути вирішений господарським судом у строк не більше 2-х місяців від дня одержання позовної заяви та він може бути продовженим на строк не більше 15 днів.

Провадження по даній позовній заяві місцевим судом порушено 26.11.2015, та ухвалою суду від 14.01.2016 був продовежний на 15 днів.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Отже, враховучюи все зазначене, можна дійти висновку, що зупинення провадження по даній справі, з підтсав, викладених в клолпотанні редставника відповідача та в рішенні місцевого суду може розцінюватись як затягування судового процесу, що потягне за собою порушення прав та законних інтресів заінтересованих осіб.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку щодо неможливості розгляду справи № 910/29782/15 до розгляду справи № 910/14080/15 , таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_4 на ухвалу про зупинення провадження у справі підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 28.01.2016 скасуванню.

Відповідно до ст. 104 ГПК України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 101, 103 - 105, 106 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.01.2016 про зупинення провадження по справі № 910/29782/15 - скасувати.

Справу направити до Господарського суду міста Києва для розгляду по суті позову ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ" треті особи , які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення.

Матеріали справи № 910/29782/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді М.А. Дідиченко

С.І. Буравльов