ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.02.16р. Справа № 904/206/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТІМУС ПЛЮС", м. Дніпропетровськ

до Приватного підприємства "ТАВРІЯ", с. Новософіївка Нікопольський район Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором купівлі продажу у розмірі 803 067,06 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № б/н від 11.01.2016р.;

від відповідача - не з'явився.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТІМУС ПЛЮС" (далі - позивач) звернулось до господарського суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 24.02.16р., просить стягнути з Приватного підприємства "ТАВРІЯ" (далі - відповідач) суму 274 035, 63 грн. основного боргу, 297 324, 71 грн. пені, 223 200, 00 грн. штрафу, а всього суму 794 560, 34 грн. заборгованості за порушення виконання зобовязань за договором купівлі-продажу №НК-477 від 30.10.15р.

Позивач наполягає на задоволенні уточнених позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, відзив на позов та документи на вимоги суду не надав. Про час та дату розгляду спору повідомлений належним чином, оскільки в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення, що підтверджує отримання відповідачем ухвали про виклик у судове засідання.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

30.10.2015 року між позивачем (покупцем) та відповідачем (продавцем) укладено договір купівлі-продажу №НК-477 (далі - Договір), згідно якого продавець зобовязується передати у власність покупця соняшник врожаю 2015р. власного виробництва (далі товар), а покупець зобовязується прийняти та оплатити товар на умовах, передбачених Договором.

Відносини, що виникли між сторонами на підставі зазначеного вище Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Загальна сума Договору складає 744 000, 00 грн. +/- 5%, у тому числі ПДВ 124 000, 00 грн. +/-5% грн.(п.3.4 Договору)

Згідно п.5.1 Договору розрахунки за товар, який передається за Договором провадиться покупцем національній валюті України, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця. Розрахунки проводяться шляхом попередньої оплати 100% загальної вартості товару, вказаної в п. 3.4 Договору, протягом 3-х (трьох) банківських днів з моменту одержання покупцем підписаного продавцем цього Договору та рахунку-фактури від продавця, оплата остаточної загальної вартості товару здійснюється з моменту відвантаження оплаченої раніше партії товару.

За умовами пункту 4.1 Договору продавець зобов'язаний забезпечити доставку товару найнятим ним перевізником або доставити товар власними силами до зернового складу Нікопольський виробничо-структурний підрозділ (Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд.224) (далі - місце призначення; базис поставки СРТ згідно Інкотермс 2000р.) у термін до 08.11.2015р. включно.

Товар вважається поставленим постачальником і прийнятим покупцем після здійснення в місці призначення перевірки відповідності якості і кількості переданого товару, вимогам даного Договору, і підписання видаткової накладної представниками сторін (п.4.2 Договору).

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору платіжним дорученням №102481 від 30.10.15р. позивачем здійснено 100% передплату товару на суму 744 000, 00 грн., проте відповідачем згідно видаткової накладної №РН-0000085 від 02.11.15р. здійснено поставку товару на суму 173 180, 12 грн., а також повернуто попередню оплату на загальну суму 300 000, 00 грн., у звязку з чим у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 274 035, 63 грн., яка розрахована відповідно до п.6.6 Договору наступним чином:

270 819,88 х (2326,6758 / 2299,3727) = 274 035,63 грн.

270 819,88 - сума грошових коштів (передплата), на яку не був поставлений Товар;

2299,3727 - коефіцієнт, що дорівнює середньозваженому курсу долару США до української гривні на міжбанківському валютному ринку України (за даними НБУ) (USD / UAN), що публікується на сайті http://www.bank.gov.ua, на дату здійснення попередньої оплати за Товар;

2326,6758 - коефіцієнт, що дорівнює середньозваженому курсу долару США до української гривні на міжбанківському валютному ринку України (за даними НБУ) (USD / UAN), що публікується на сайті http://www.bank.gov.ua, на дату складання позовної заяви.

Згідно положень ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З огляду на те, що відповідачем не повернуто позивачу грошові кошти у розмірі 274 035, 63 грн., на які не поставлено обумовлений Договором товар, позивач звернувся до суду з позовом щодо стягнення вказаної суми на користь позивача.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми заборгованості, обставин наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог не спростував.

Положеннями ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу країни виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).

За мовами пункту 6.3, 6.4 Договору у разі прострочення передачі товару продавець виплачує покупцю пеню в розмірі 1% від вартості товару, який не було поставлено у строк, за кожен день прострочення. В разі повного або часткового невиконання обов'язків по поставці товару , під яким розуміється також і прострочка поставки товару більше ніж на 10 днів, продавець виплачує покупцю штраф в розмірі 30% від загальної суми Договору (пункт 3.4. Договору).

Так, позивач нарахував відповідачу пеню за період з 09.11.15р. по 13.01.16р. у розмірі 297 324, 71 грн., а також штраф у розмірі 223 200, 00 грн.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування пені та штрафу, суд визнає їх обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосування штрафних санкцій.

Викладене є підставою для задоволення уточнених позовних вимог.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України сплата судового збору покладається на відповідача.

З огляду на те, що в ході судового розгляду справи позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої загальна сума заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача становить 794 560, 34 грн., розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача, відповідно до становить пп.1 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» становить 11 918, 40 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "ТАВРІЯ" (53252, Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Новософіївка, вул. Леніна, буд.20; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТІМУС ПЛЮС" (49033, м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, буд.122, корп.Е-5, кімн.17; ) суму 274 035, 63 грн. (двісті сімдесят чотири тисячі тридцять пять грн. 63 коп.) основного боргу, 297 324, 71 грн. (двісті девяносто сім тисяч триста двадцять чотири грн. 71 коп.) пені, 223 200, 00 грн. (двісті дванадцять три тисячі двісті грн. 00 коп.) штрафу, 11 918, 40 грн. (одинадцять тисяч девятсот вісімнадцять грн. 40 коп.) судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя А.В. Суховаров

Повний текст підписаний 01.03.2016 р.