У х в а л а

1 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у господарських справах Верховного Суду України в складі:

Головуючого Ємця А.А.

суддів: Берднік І.С. та Потильчака О.І.,

розглянувши заяву, з урахуванням додаткових обгрунтувань, Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-сервісна компанія «Еско-північ» (далі - ТОВ «Енерго-сервісна компанія «Еско-північ») про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 4 листопада 2015 року у справі № 910/11934/15 за позовом ТОВ «Енерго-сервісна компанія «Еско-північ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс» про стягнення 18 627 421 грн. 63 коп.,

в с т а н о в и л а :

9 лютого 2016 року до Верховного Суду України надійшла заява ТОВ «Енерго-сервісна компанія «Еско-північ» про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 4 листопада 2015 року у справі № 910/11934/15 із підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року цю заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків до 24 лютого 2016 року.

22 лютого та 25 лютого 2016 року заявником подано додаткові обгрунтування заяви з підстав, передбачених пунктами 1 і 3 частини першої статті 11116 Господарського процесуального кодексу України, та долучено копії документів.

23 лютого 2016 року ТОВ «Енерго-сервісна компанія «Еско-північ» на виконання ухвали судді Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року надало оригінал платіжного доручення від 23 лютого 2016 року № 443, яким підтверджується сплата судового збору.

Як доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, до заяви додано копії постанов Вищого господарського суду України від 29 липня 2015 року у справі № 910/17941/14, від 25 березня 2015 року у справі № 910/18590/14, від 23 червня 2015 року у справі № 908/5713/14, від 9 лютого 2016 року у справі № 910/12890/14, від 10 лютого 2016 року у справі № 910/24558/15, від 11 лютого 2016 року у справі № 904/3349/15, від 11 лютого 2016 року у справі № 903/469/15, від 19 листопада 2015 року у справі № 915/797/15, від 18 лютого 2016 року у справі № 910/24738/15 та від 17 лютого 2016 року у справі № 910/11826/15, в яких, на думку заявника, по-іншому застосовано одні й ті самі норми матеріального права.

Також заявником додано копії постанов Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі № 6-3019цс15, від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15, від 1 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14 та від 11 березня 2015 року у справі № 6-126цс14, в яких, на його думку, викладені висновки щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, якому не відповідає судове рішення суду касаційної інстанції.

Обговоривши доводи заяви та дослідивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що подана заява є необґрунтованою, її доводи не підтверджуються доданими до неї матеріалами.

Відповідно до статті 11121 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 11116 , 11121 Господарського процесуального кодексу України,

у х в а л и л а :

Відмовити у допуску справи № 910/11934/15 до провадження Верховного Суду України.

Надіслати копію ухвали разом із копією заяви особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною.

Головуючий А.А. Ємець

Судді: І.С. Берднік

О.І. Потильчак