УХВАЛА

25.02.2016Справа № 30/380

За скаргою Дочірнього підприємства "Ардал"

На дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві

За позовом Дочірнього підприємства "Ардал"

До 1. Державного підприємства "Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському

спорту "Льодовий стадіон"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерум"

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрсоцбудінвест"

Про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

Суддя Ващенко Т.М.

Представники учасників судового процесу:

Від позивача (скаржника): Чобітько С.М. представник за довіреністю № 2 від 04.01.16.;

Стеценко О.В. представник за довіреністю № 3 від 04.01.16.

Від відповідача-1: не з'явився

Від відповідача-2: Швець Є.І. представник за довіреністю № 17-Юр від 20.04.15.

Від третьої особи: не з'явився

Від ДВС: Пишний А.В. представник за довіреністю № б/н від 01.02.16.

Обставини справи:

20.01.2016 р. до Господарського суду міста Києва надійшла скарга б/н від 18.01.2016 р. Дочірнього підприємства «Ардал» на дії державного виконавця, відповідно до змісту якої позивач (скаржник) просив суд: визнати протиправними дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І., що полягали у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження №45559412 від 29.12.2015р.; скасувати постанову від 29.12.2015 р. заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І. про закінчення виконавчого провадження №45559412 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва №30/380 від 15.03.2010 р. про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерум» привести земельну ділянку, розташовану за адресою: м.Київ, пр.Глушкова, 9, кадастровий номер :79:392:0130, у придатний для її цільового використання стан, шляхом знесення самовільно збудованих на ній будівель, споруд, та інших об'єктів нерухомості, демонтажу об'єктів рухомого майна і їх вивезення.

Відповідно до частини 1 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Встановлений у частині першій статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК України може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.01.16. розгляд скарги Дочірнього підприємства "Ардал" на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві призначено на 09.02.16.

09.02.16. позивач (скаржник) через відділ діловодства Господарського суду м. Києва подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні 09.02.16. подав письмові заперечення на скаргу.

Представники відповідача-1, ДВС, третьої особи в судове засідання 09.02.16. не з'явилися, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 22.01.16. у справі № 30/380 не виконали, про поважні причини неявки суд не повідомили, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Враховуючи викладене, з метою створення учасникам судового процесу необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, забезпечення рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, ухвалою від 09.02.16. розгляд скарги було відкладено на 25.02.16.

У судовому засіданні 25.02.16. представниками позивача було в повному обсязі підтримано правову позицію, що була викладена Дочірнім підприємством «Ардал» у скарзі б/н від 18.01.16.

Відповідач-1 у судове засідання 25.02.16. не з'явився, представника не направив, всіма правами, що передбачені Господарським процесуальним кодексом України не скористався, правової позицію по суті розглядуваної скарги не висловив.

Відповідач-2 у поясненнях б/н від 08.02.16. та у судовому засіданні 25.02.16. проти задоволення скарги Дочірнього підприємства «Ардал» надав заперечення, посилаючись на відповідність дій заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І вимогам чинного законодавства.

Представником відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві під час розгляду скарги 25.02.2016р. також було висловлено свою правову позицію та зазначено на відсутності підстав для задоволення скарги позивача.

Наразі, з огляду на неявку відповідача 1 господарський суд зазначає, що відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Разом з цим, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

До того ж, відповідно до ч.2 ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення відповідача-1 про дату, час та місце проведення судового засідання, про наслідки ненадання ними витребуваних судом документів учасники судового процесу повідомлені, то за таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду скарги на дії ВДВС у справі № 30/380 на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, виніс ухвалу в справі № 30/380.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача-2 та ВДВС, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду скарги, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.12.09. у справі № 30/380 за позовом Дочірнього підприємства "Ардал" до Державного підприємства "Центральна учбово-тренувальна база по ковзанярському спорту "Льодовий стадіон", Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерум" про зобов'язання відповідачів:

- усунути перешкоди у здійсненні Дочірнім підприємством "Ардал" права користування та розпорядження земельною ділянкою, розташованою за адресою: місто Київ, проспект Академіка Глушкова, 9, кадастровий номер земельної ділянки :79:392:0130;

- звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, розташовану за адресою: місто Київ, проспект Академіка Глушкова, 9, кадастровий номер земельної ділянки :79:392:0130;

- привести земельну ділянку, розташовану за адресою: місто Київ, проспект Академіка Глушкова, 9, кадастровий номер земельної ділянки :79:392:0130, у придатний для її цільового використання стан, шляхом знесення самовільно збудованих на ній будівель, споруд, та інших об'єктів нерухомості, демонтажу об'єктів рухомого майна і їх вивезення, позовні вимоги задоволено повністю.

15.03.10. Господарським судом міста Києва на виконання рішення суду від 30.12.09. у справі № 30/380 було видано відповідні накази.

Як зазначалось вище, 20.01.2016 р. до Господарського суду міста Києва надійшла скарга б/н від 18.01.2016 р. Дочірнього підприємства «Ардал» на дії державного виконавця, відповідно до змісту якої позивач просив суд: визнати протиправними дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І., що полягали у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження №45559412 від 29.12.2015р.; скасувати постанову від 29.12.2015 р. заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І. про закінчення виконавчого провадження №45559412 з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва №30/380 від 15.03.2010 р. про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерум» привести земельну ділянку, розташовану за адресою: м.Київ, пр.Глушкова, 9, кадастровий номер :79:392:0130, у придатний для її цільового використання стан, шляхом знесення самовільно збудованих на ній будівель, споруд, та інших об'єктів нерухомості, демонтажу об'єктів рухомого майна і їх вивезення.

В обґрунтування означеної скарги позивач посилався на те, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.10. по справі № 30/380 було роз'яснено що при невиконанні рішення Господарського суду м. Києва в добровільному порядку, державний виконавець зобов'язаний організувати та провести в межах визначених Законом України "Про виконавче провадження" процес примусового виконання зазначеного рішення суду щодо звільнення самостійно зайнятої земельної ділянки та приведення вказаної земельної ділянки у придатний для її цільового використання стан, шляхом знесення самовільно збудованих на ній будівель, споруд, та інших об'єктів нерухомості, демонтажу об'єктів рухомого майна і їх вивезення. Зазначений вище наказ господарського суду м. Києва було пред'явлено до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві вже не вперше. Наразі, за твердженнями скаржника заступник начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І. з незрозумілих причин не вчиняє дій з метою забезпечення виконання рішення по справі.

Розглянувши скаргу, дослідивши подані докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, присутніх в судовому засіданні 25.02.2016., Господарський суд дійшов висновку про задоволення скарги з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території.

Частинию 2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

За змістом ч.1 ст.116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом.

Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Рішення, ухвали, постанови суду, які не виконуються боржником добровільно у встановлений строк та у яких допущено негайне виконання, виконуються примусово органами Державної виконавчої служби, що входять до системи органів Міністерства юстиції України, в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

За приписами ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, накази від 15.03.2010 р. у справі №30/380 є обов'язковими на всій території України і є підставою для примусового виконання рішення господарського суду державною виконавчою службою.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року N18-рп/2012; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року N11-рп/2012.

Відповідно до змісту рішення від 20 липня 2004р. Європейського суду з прав людини «Шмалько проти України» право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Частиною 1 ст.6 вказаного нормативно-правового акту передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

У ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно з частинами 1 - 3 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження», після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; за згодою власника використовувати приміщення, у тому числі комунальної власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника для перевезення майна; звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення; звертатися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, про роз'яснення змісту документа; звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; застосовувати під час провадження виконавчих дій відеозапис, фото- і кінозйомку; у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; з метою профілактичного впливу повідомляти органам державної влади, громадським об'єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням; у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № ВП 45559412, державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в місті Києві було вчинено наступні дії.

24.11.14. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 15.03.10. № 30/380 про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерум" привести земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 9, кадастровий номер 8 000000000:79:392:0130 у придатний стан для її цільового використання, шляхом знесення самовільно збудованих на ній будівель, споруд та інших об'єктів нерухомості, демонтажу об'єктів рухомого майна і їх вивезення.

04.12.14. здійснено вихід за адресою: м. Київ, проспект Академіка Глушкова,9, за результатами якого встановлено, що рішення суду боржником не виконано, про що складено відповідний акт.

05.12.14. постановою накладено штраф на Товариство з обмеженою відповідальністю "Нерум" та направлено лист-вимогу щодо виконання рішення суду в даній справі в строк до 12.12.14.

19.12.14. державним виконавцем здійснено вихід за адресою: м. Київ, проспект Академіка Глушкова,9, за результатами якого встановлено, що рішення суду боржником не виконано, про що складено відповідний акт.

22.01.15. державним виконавцем було винесено постанову про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "Нерум" штраф в розмірі 1 360,00 грн.

19.02.15. державним виконавцем С.В. Власюк було винесено подання про притягнення посадових осіб Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерум" до кримінальної відповідальності, яке 20.02.15. направлено на адресу Голосіївського РУ ГУ МВС України в місті Києві.

19.02.15. державним виконавцем Власюк С.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 45559412 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 50 ЗУ "Про виконавче провадження"

Ухвалою від 09.04.15. Господарського суду міста Києва постанову від 19.02.15. державного виконавця Власюк С.В. про закінчення виконавчого провадження ВП № 45559412 було скасовано.

На подання від 19.02.2015 р. державного виконавця Голосіївським РУ ГУ МВС України в місті Києві повідомлено про невстановлення у діях посадових осіб Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерум" ознак кримінального правопорушення.

19.05.2015р. старшим державним виконавцем С.В. Власюк було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження № 45559412.

26.05.2015р. державним виконавцем було направлено запити до Державної екологічної інспекції України та Міністерства екології та природних ресурсів України щодо визначення переліку діючих закладів по утриманню морських тварин.

Листом №2/3-6/779 від 09.06.2015р. Державною екологічною інспекцією України було повідомлено про відсутність можливості надати запитувану державним виконавцем інформацію.

Державним виконавцем Кияниця Н.М. також було направлено позивачу запит щодо надання переліку підприємств, які нададуть послуги, виконають роботи по знесенню будівлі, споруди, демонтаж об'єктів. Одначасно, у наведеному запиті державний виконавець також просив заявника надати згоду на авансування витрат на проведення виконавчих дій.

Постановою від 30.09.2015р. В.О. заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві матеріали виконавчого провадження №45559412 з примусового виконання наказу від 15.03.2010р. Господарського суду міста по справі 30/380 передано з відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у місті Києві.

На виконання означеної постанови матеріали виконавчого провадження було передано відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено акт б/н від 02.10.2015р.

Постановою від 06.10.2015 р. виконавче провадження №45559412 було прийняте заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І.

Заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І. на адреси боржника та стягувача було направлено запити стосовно надання інформації про виконання судового рішення.

Листом № 146НР Товариством з обмеженою відповідальністю «Нерум» було повідомлено державного виконавця про неможливість виконання наказу по справі 30/380.

У вимозі № 42/10 від 25.11.2015р. заступник начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І. зобов'язав Товариство з обмеженою відповідальністю «Нерум» у семиденний строк з моменту отримання вимоги надати перелік морських савців, які утримуються у Київському дельфінарії «Немо».

Заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І. запит щодо надання інформації про перелік спеціальних установ, які можуть забезпечити розміщення морських савців, також було направлено на адресу Міністерства екології та природних ресурсів.

Листом № 8-04-991-15 від 14.12.2015р. Міністерством екології та природних ресурсів було повідомлено державного виконавця про наявність дельфінаріїв, в яких може бути розміщено савців та виконано судове рішення по справі 30/380.

24.12.2015р. заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І. було винесено постанову про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Нерум» штрафу в розмірі 1020 грн.

29.12.2015 р. заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І. було винесено подання про притягнення посадових осіб Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерум" до кримінальної відповідальності.

29.12.2015р. заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №45559412 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 50 ЗУ "Про виконавче провадження"

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону, після чого виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Відповідно до пункту 11 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню в разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), яким видано виконавчий документ, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону. Зокрема, у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 згаданого Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Разом з тим, з наданих державним виконавцем документів вбачається, що на запити державного виконавця Міністерством екології та природних ресурсів було повідомлено про наявність, в тому числі, у місті Києві дельфінаріїв, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Нерум». Проте, заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І. не було вчинено жодних дій (не направлено відповідних запитів) для встановлення наведеної інформації та визначення реальної можливості переміщення савців. Державний виконавець не вжив жодних дій щодо залучення у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, не залучив до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі.

Отже, заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І. не було вжито всіх можливих дій для виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.12.09. у справі № 30/380 як без участі Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерум», так і за його участі.

Крім того суд наголошує, що з моменту винесення рішення у справі № 30/380 - 30.12.09. до звернення зі скаргою до суду сплинуло більш як п'ять років і за цей досить тривалий час Товариство з обмеженою відповідальністю «Нерум» не вчинило жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду у справі № 30/380, а лише зловживає своїми процесуальними правами та затягує виконання рішення.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про порушення прав боржника у виконавчому провадженні внаслідок недотримання державним виконавцем вимог закону при винесенні спірної постанови.

Згідно з п.9.13 Постанови №9 від 17.10.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Відповідно до п.32 Інформаційного листа №01-08/369 від 29.06.2010р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України» вимога скаржника щодо скасування постанови чи іншого акта органу Державної виконавчої служби за своєю правовою природою тотожна вимозі про визнання їх недійсними. Тому у господарського суду відсутні правові підстави для відмови в задоволенні скарги лише з тієї причини, що в ній зазначається про скасування відповідної постанови (акта), а не про визнання його недійсним. Господарський же суд, приймаючи судове рішення по суті скарги, має в будь-якому разі враховувати положення, викладене в названому роз'ясненні президії Вищого господарського суду України.

Приймаючи до уваги викладене вище, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів скаржника, у зв'язку з чим скарга б/н від 18.01.2016р. Дочірнього підприємства «Ардал» підлягає задоволенню, а постанова №45559412 від 29.12.2015р. заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І. про закінчення виконавчого провадження - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Дочірнього підприємства «Ардал» задовольнити.

2. Визнати протиправними дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І., що полягали у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження №45559412 від 29.12.2015р.

3. Скасувати постанову №45559412 від 29.12.2015р. заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у місті Києві Гоцій Б.І. про закінчення виконавчого провадження №45559412 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 15.03.10. № 30/380 про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерум» привести земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 9, кадастровий номер 8 000000000:79:392:0130 у придатний стан для її цільового використання, шляхом знесення самовільно збудованих на ній будівель, споруд та інших об'єктів нерухомості, демонтажу об'єктів рухомого майна і їх вивезення.

Суддя Т.М. Ващенко