РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2016Справа №910/539/16

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Світ трейд»

до: товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛ Констракшн»

про: стягнення 249 400,00 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача: Хомічов І.О. - пред.по дов.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Світ трейд» до товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛ Констракшн» про стягнення 249 400,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання договорів №40 від 03.07.2013р., №41 від 02.07.2013 року позивачем перераховано відповідачу передоплату в розмірі 249 400,00 грн. Позивач вказує, що роботи, обумовлені Договорами відповідачем не виконані, в зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 249 400,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2016р. порушено провадження у справі №910/539/16.

04.03.2016 року від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, в якій позивач вказував, що в односторонньому порядку ним було розірвано договори з відповідачем та заявлено про стягнення з відповідача попередньої оплати в розмірі 249 400,00 грн, як понесених ним збитків. Оскільки заява про зміну предмету позову подана позивачем до розгляду справи по суті суд приймає її до розгляду.

У судовому засіданні 04.03.2016 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Враховуючи наявність доказів належного повідомлення відповідача про час і місце проведення судового засідання, відсутність доказів неможливості прибуття в судове засідання представника відповідача, достатність матеріалів для прийняття рішення по суті, суд, відповідно до приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.07.2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Світ трейд» (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «АТЛ Констракшн» (виконавець) укладено Договір №40 від 03.07.2013 року.

Відповідно до п.1.1. Договору замовник доручив, а виконавець прийняв на себе зобов'язання згідно технічного завдання замовника та технічних умов ПАТ «Київгаз» виконати розробку та узгодження проекту (Стадія РД) зовнішніх та внутрішніх мереж газопостачання 4-х житлових будинків за адресами пров. Грабовського буд. 11 та буд. 15 та вул. Столєтова буд. 56 та буд.56а м. Києва (далі за текстом «Об'єкт») в об'ємі: зовнішній газопровід; внутрішній газопровід; тепломеханічна частина топкових.

Згідно з п.3.1. Договору загальна вартість робіт по Договору становить 150000 грн.

02.07.2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Світ трейд» (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «АТЛ Констракшн» (виконавець) укладено Договір №41 від 02.07.2013 року.

Відповідно до п.1.1. Договору замовник доручив і зобов'язується прийняти та оплатити, а Підрядник прийняв на себе зобов'язання організувати та здійснити згідно узгодженого Сторонами проектного рішення роботи по поставці та монтажу внутрішньо будинкових мереж водопостачання, каналізації та опалення 4-х житлових будинків за адресою: пров. Грабовського буд. 11 та буд. 15 та вул.. Столєтова буд. 56 та буд.56а м. Києва.

Згідно з п.2.1. Договору загальна вартість робіт по цьому Договору згідно узгодженого Сторонами Кошторису складає 3 800 000,00 грн.

Відповідно до п.2.2. Договору розрахунки за узгоджені цим Договором обсяги робіт проводяться Замовником в наступному порядку: до початку робіт Замовник сплачує Підряднику аванс в розмірі 100% узгоджених при укладанні цього Договору Кошторисної вартості матеріалів та 50% вартості робіт; остаточний розрахунок за фактично виконані обсяги робіт здійснюється Замовником впродовж 5 календарних днів після повного завершення будівництва.

Згідно з п.8.1. Договору цей договір набирає чинності з дня його підписання і діє до моменту виконання сторонами всіх зобов'язань.

Відповідно до п.8.2. Договору цей Договір може бути розірваний на умовах взаємної домовленості сторін, або на вимогу однієї із сторін в разі неможливості виконання нею умов Договору з вини іншої сторони впродовж трьох календарних місяців, або за інших умов, згідно з діючим законодавством України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання договорів №40 від 03.07.2013р., №41 від 02.07.2013 року позивачем перераховано відповідачу передоплату в розмірі 249 400,00 грн. Позивач вказує, що роботи, обумовлені Договорами відповідачем не виконані, в зв'язку з чим позивач зазнав збитків та просить суд стягнути з відповідача 249 400,00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України та ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 2 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 202 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. Господарське зобов'язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

Відповідно до ч.4 ст.849 Цивільного кодексу замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Відповідно до частини другої статті 651, 652 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності умов, визначених ст.652 ЦК України.

Частиною 1 статті 631 Цивільного кодексу України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та обов'язки відповідно до договору.

Згідно з п.8.1. Договору цей договір набирає чинності з дня його підписання і діє до моменту виконання сторонами всіх зобов'язань.

Відповідно до п.8.2. Договору цей Договір може бути розірваний на умовах взаємної домовленості сторін, або на вимогу однієї із сторін в разі неможливості виконання нею умов Договору з вини іншої сторони впродовж трьох календарних місяців, або за інших умов, згідно з діючим законодавством України.

Позивачем доказів на підтвердження того, що Договір припинив свою дію, був розірваний сторонами чи визнаний судом недійсним, не надано.

В матеріалах справи міститься лист №08092015 від 08.09.2015 року, в якому позивач повідомляв про розірвання договорів №40 та №41 в односторонньому порядку, в зв'язку з невиконанням робіт.

Суд не приймає до уваги лист №08092015 від 08.09.2015 року, як на доказ припинення існування договірних відносин між сторонами, враховуючи відсутність доказів його направлення відповідачу. В судовому засіданні 04.03.2016 року представник позивача зазначив про відсутність доказів направлення відповідачу листа №08092015 від 08.09.2015 року. Крім того за своєю правовою природою вказаний лист є пропозицією про розірвання договору в порядку, передбаченому статтею 188 ГК України, а не односторонньою відмовою від договору.

Отже, строк, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до Договорів на час розгляду справи не закінчився, а Договір, як підстава отримання відповідачем від позивача коштів у якості оплати за роботи, передбачені Договором, на час розгляду справи продовжують існувати.

Зі змісту ч. 1 ст. 1212 ЦК України вбачається, що обов'язок особи повернути майно виникає, зокрема, тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

З наведених норм вбачається, що обов'язковою умовою повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні є припинення існування обставини, яка була підставою для такого виконання.

Відповідно до ст. 33 Господарського кодексу України (далі-ГПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не надано доказів того, що Договір №40 від 03.07.2013 року та Договір №41 від 02.07.2013 року або зобов'язання за цими Договорами припинилися.

З огляду на те, що в матеріалах справи не містяться доказів того, що зобов'язання сторін, що виникли на підставі укладених ними Договорами, припинилися будь-яким передбаченим законом способом, суд приходить до висновку, що підстава, на якій відповідачем від позивача було отримано грошові кошти за передбачені Договорами роботи не відпала і продовжує існувати.

Суд також не приймає посилання позивача на те, що сума невиконаних відповідачем зобов'язань є збитками позивача, які в силу ст. 906 Цивільного кодексу України підлягають відшкодуванню відповідачем.

Так, відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Підставою для притягнення особи до господарсько-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків є наявність складу господарського правопорушення, який включає в себе: протиправну поведінку (дію чи бездіяльність особи); збитки, завдані такою поведінкою; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вину особи, внаслідок протиправної поведінки якої було заподіяно збитки.

Відсутність одного із елементів складу господарського правопорушення виключає відповідальність особи у вигляді відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 623 ЦК України, розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Таким чином, позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків, довести причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою відповідача та завданими збитками. Тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов'язань.

Разом з цим, позивачем не доведено, а з матеріалів справи не вбачається, що останньому було завдано збитки, в той час, як за своєю правовою природою сума грошових коштів, сплачених позивачем за Договором, не є збитками.

Викладене свідчить про недоведеність позивачем факту заподіяння відповідачем збитків у зазначеному розмірі.

За таких підстав, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 09.03.2016

Суддя Л.М. Шкурдова