ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"02" березня 2016 р. Справа № 911/4675/13

Суддя Конюх О.В., розглянувши матеріали скарги від 05.01.2016р. №05-8/01 товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на дії та бездіяльність відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві під час виконання рішення у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс», м. Київ

до відповідача малого приватного підприємства «Вікторія», с. Іванків Бориспільського району

про стягнення 14103,34 грн.

за участю представників:

від позивача (стягувача): ОСОБА_1, уповноважений, довіреність від 02.06.2014р.;

від відповідача(боржника): не зявився;

від органу ДВС: не зявився.

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Київської області від 28.01.2014р. у справі №911/4675/13 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» до малого приватного підприємства «Вікторія» про стягнення 14 103,34 грн., позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 8 741,29 грн. курсової різниці, 397,14 коп. 3% річних, 3 06829 грн. пені, 1 893,99 грн. інфляційних втрат, 999,81 грн. витрат на послуги адвоката та 1720,18 грн. судового збору.

На виконання вказаного рішення від 28.01.2014р. у справі № 911/4675/13, яке набрало законної сили, господарським судом Київської області видано наказ від 10.02.2014р. №911/4675/13 про примусове виконання рішення суду.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.12.2015р. скаргу від 23.11.2015 № 23-5/11 товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» задоволено частково та визнано бездіяльність відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві у період з 05.05.2015р. по 23.11.2015р. з виконання наказу господарського суду Київської області від 10.02.2014р. у виконавчому провадженні № 47403496 незаконною.

05.01.2016р. стягувач (скаржник) товариство з обмеженою відповідальністю "Ніко-Тайс" повторно звернувся до господарського суду Київської області зі скаргою від 05.01.2016р. №05-8/01 на дії та бездіяльність ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, у якій просить суд:

визнати дії відділу ДВС Шевченківського РУЮ міста Києва у виконавчому провадженні №47403496 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 10.02.2014р. по справі №911/4675/13, щодо винесення постанови від 21.12.2015р. про повернення наказу господарського суду Київської області від 10.02.2014р. по справі №911/4675/13 стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", протиправними, передчасними та незаконними;

визнати недійсною та скасувати постанову відділу ДВС Шевченківського РУЮ міста Києва від 21.12.2015р. про повернення наказу господарського суду Київської області від 10.02.2014р. по справі №911/4675/13 стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження";

визнати діяльність за період із 24.11.2015р. по 21.12.2015р. ВДВС Шевченківського РУЮ міста Києва у виконавчому провадженні №47403496 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 10.02.2014р. по справі №911/4675/13, неналежною, несвоєчасною та необ'єктивною;

визнати бездіяльність за період із 24.11.2015р. по 21.12.2015р. ВДВС Шевченківського РУЮ міста Києва у виконавчому провадженні №47403496 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 10.02.2014р. по справі №911/4675/13, незаконною та протиправною.

Скаргу обґрунтовано тим, що відділом ДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві не вчинено необхідних дій, у визначений Законом України "Про виконавче провадження" строк, для примусового виконання рішення господарського суду Київської області від 28.01.2014 року у справі №911/4675/13 та передчасно винесено постанову від 21.12.2015р. про повернення наказу стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з тим, що вжитими державним виконавцем заходами розшукати майно боржника, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, не виявилось можливим. Скаржник твердить, що зазначений висновок є незаконним та передчасним, оскільки у боржника наявне нерухоме майно, на яке може бути звернуто стягнення, і про яке державному виконавцю було відомо. Крім того скаржник твердить, що звертався до державного виконавця з клопотанням вих. 08-2/06 про вчинення виконавчих дій, , в якому просив виконати ряд заходів по виявленню майна та інших активів боржника, яке державним виконавцем було залишено без уваги.

Відповідно до позиції Верховного Суду України, викладеної в інформаційному листі Верховного Суду України від 08.11.2005 №3.2.-2005, виконання рішення, ухвали, постанови господарського суду є невідємною частиною судового процесу. Розгляд господарським судом скарг на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби є однією із форм судового контролю щодо виконання рішень, ухвал, постанов. Виходячи з цього, зазначені скарги щодо виконання рішень господарських судів підлягають розгляду господарським судом, який розглянув справу у першій інстанції в порядку, встановленому ГПК України.

Відповідно до частин першої, другої ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, та постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Суд звертає увагу, що копію оскаржуваної заявником постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві від 21.12.2015р. відділ ДВС Шевченківського РУЮ направив стягувачу лише 15.01.2016р., із супровідним листом від 21.12.2015р. № дв/29, про що свідчить подана скаржником копія конверту №714, за таких обставин, встановлений законом строк подання скарги на дії ДВС заявником не пропущено.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.01.2016р. (суддя Третьякова О.О.) скаргу від 05.01.2016р. № 05-8/01 товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс" на дії та бездіяльність ВДВС Шевченківського району управління юстиції м. Києва щодо виконання наказу господарського суду Київської області від 10.02.2014р. прийнято до розгляду та призначено на 03.02.2016р.

Ухвалою суду від 15.02.2016р. розгляд скарги від 05.01.2016р. № 05-8/01 товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС призначено на 02.03.2016р.

На підставі ст.ст. 2-1, 4-6 ГПК України шляхом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями (протокол від 01.03.2016р.) у зв'язку з перебуванням судді Третьякової О.О. у відпустці, для розгляду зазначеної скарги визначено суддю О.В.Конюх, відповідно справа ухвалою від 02.03.2016р. прийнята нею до свого провадження.

В судове засідання 02.03.2016р. з'явився представник скаржника, в судовому засіданні подав клопотання від 02.03.2016р. б/н про залишення без розгляду скарги в частині пункту п'ятого та пункту шостого прохальної частини скарги щодо визнання незаконною діяльності та бездіяльності відділу ДВС Шевченківського РУЮ за період з 24.11.2015р. по 21.12.2015р.

Представник скаржника надав усні пояснення по суті скарги на дії органу Державної виконавчої служби та просив суд скаргу задовольнити.

Представники відповідача та відділу ДВС в судове засідання не з'явились, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Cуд ухвалами від 14.01.2016р. та від 15.02.2016р. двічі зобов'язував орган ДВС надати суду засвідчену копію виконавчого провадження ВП № 47403496, письмові пояснення та наявні інші документи та докази, що стосуються предмету скарги. Вимоги суду органом ДВС виконані не були. Відповідно до частини другої ст. 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу ДВС в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши скаргу від 05.01.2016р. №05-8/01 товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс на дії та бездіяльність відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві щодо виконання наказу господарського суду Київської області від 10.02.2014р. №911/4675/13, враховуючи заяву скаржника від 02.03.2016р. щодо залишення без розгляду частини вимог даної скарги, подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника стягувача, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду скарги і вирішення її по суті, господарський суд встановив наступне.

Згідно зі статтею 124 Конституції України всі судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України Про виконавче провадження (далі - Закон) визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо правомірності дій державного виконавця.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно із частиною 2 статті 2 Закону примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України Про державну виконавчу службу.

Виконавче провадження здійснюється державним виконавцем згідно вимог Закону та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5 (далі Інструкція). Відповідно до статті 11 Закону державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до постанови ВДВС Шевченківського РУЮ міста Києва від 04.04.2014р. відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 10 лютого 2014 року по справі №911/4675/13 про стягнення із малого приватного підприємства «Вікторія» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» заборгованості на загальну суму стягнення 16 820,70 грн.

26.12.2014р. головним державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, з посиланням на відсутність у боржника коштів та майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Стягувач в порядку частини 3 ст. 23, частини 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», повторно предявив до виконання вказаний наказ.

Постановою ВДВС Шевченківського РУЮ від 05.05.2015р. відкрито виконавче провадження ВП № 47403496 з виконання наказу господарського суду Київської області від 10.02.2014р. № 911/4675/13 про стягнення з МПП «Вікторія» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» загалом 16820,70 грн. заборгованості.

Постановою від 06.11.2015р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все майно, що належить боржнику. Постановою від 06.11.2015р. про арешт коштів боржника накладено арешт на кошти, що містяться на виявлених державним виконавцем рахунках боржника в АБ «Укргазбанк» та «Райффайзен банк Аваль» в межах суми 16 820,70 грн.

Листом від 13.11.2015р. № 81-14-1/34145 АБ «Райффайзен банк Аваль» повідомив, що зазначений в постанові рахунок МПП «Вікторія» закритий. Листом від 18.11.2015р. № БТ-2972 АТ «Укргазбанк» повідомив про відсутність коштів на рахунках МПП «Вікторія».

З інформаційної довідки від 02.12.2015р. № 48887136, сформованої державним виконавцем відділу ДВС Шевченківського РУЮ ОСОБА_2, встановлено, що у боржника наявне нерухоме майно будівля складського приміщення за адресою Київська обл., Бориспільський район, с. Іванків, вул. Центральна 2, реєстраційний номер нерухомого майна 9922765.

Постановою від 21.12.2015р. про повернення виконавчого документа стягувачеві наказ Господарського суду Київської області від 10 лютого 2014 року по справі №911/4675/13 повернутий стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України " Про виконавче провадження " з посиланням на те, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем, відповідно до цього Закону, заходи щодо розшуку такого майна, виявилися безрезультатними.

Зазначена постанова 15.01.2016р. (згідно штемпелю на поштовому конверті) направлена стягувачу рекомендованою кореспонденцією із супровідним листом від 21.12.2015р.

Згідно з пунктом 2.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов'язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення своєчасного і повного виконання рішення.

Відповідно пункту 5.1.1. Інструкції про проведення виконавчих дій, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 №74/5, звернення стягнення на майно боржника полягає в його виявленні (шляхом надіслання запитів до органів державної податкової інспекції, банків, дорожньої автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, нотаріату тощо), описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Пунктом другим частини першою статті 47 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до частини 4 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження", про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено, що Постанова ВДВС Шевченківського РУЮ міста Києва від 21.12.2015р. про повернення виконавчого документа стягувачеві винесена на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" та обґрунтована відсутністю у боржника належного майна.

Проте, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо боржника від 02.12.2015р. № 48887136, сформованої державним виконавцем відділу ДВС Шевченківського РУЮ ОСОБА_2 , мале приватне підприємство Вікторія є власником нерухомого майна будівлі складського приміщення, загальною вартістю 101 270,00 грн., яке знаходиться за адресою Київська область, Бориспільській район, село Іванків, вул. Центральна, 2.

Жодних дій в порядку Закону України «Про виконавче провадження», спрямованих на виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на належне боржнику нерухоме майно державним виконавцем не вчинено.

Зазначене свідчить про порушення відділом Державної виконавчої служби Шевченківського району управління юстиції м. Києва принципів неупередженості, своєчасності та повноти проведення виконавчих дій, встановлених ст. 11 Закону України Про виконавче провадження.

Суд констатує, що через невиконання відділом ДВС усіх приписів Закону України "Про виконавче провадження", на сьогоднішній день наказ господарського суду від 10.02.2014р. про примусове виконання рішення у справі № 911/4675/13 залишається невиконаним, стягувачем товариством з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс не отримано присуджених судом коштів.

Конституційний Суд України в мотивувальній частині рішення від 26.06.2013р. № 5-рп/2013 зазначив, що виконання рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

При цьому Конституційний Суд України зазначає, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обовязкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно рекомендацій Вищого господарського суду України, викладені в пункті 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобовязує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що рішення господарського суду Київської області від 28.01.2014р. у справі № 911/4675/13 до цього часу не виконано, суд вважає, що має місце неправомірна бездіяльність відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, допущена у ході примусового виконання вказаного рішення господарського суду, а тому скарга товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Скаргу від 05.01.2016р. № 05-8/01 товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" задовольнити частково.

2. Визнати неправомірною діяльність відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції м. Києві щодо виконання рішення господарського суду Київської області від 28.01.2014р. у справі № 911/4675/13 та виданих на його виконання наказів від 10.02.2014р. щодо винесення постанови від 21.12.2015р. про повернення наказу господарського суду Київської області від 10.02.2014р по справі №911/4675/13.

3. Постанову від 21.12.2015р. відділу державної виконавчої служби Шевченківського району управління юстиції у м. Києві ВП № 47403496 про повернення виконавчого документа стягувачеві визнати недійсною та скасувати.

Копію ухвали господарського суду надіслати стягувачу, боржнику та відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до пункту 21 частини першої ст. 106 ГПК України.

Суддя О.В. Конюх