ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року Справа № 924/536/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіГоголь Т.Г. (доповідач),
суддівДобролюбової Т.В., Швеця В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін: прокуратури: Савицька О.В. - прокурор відділу ГПУ, посв. №041103, позивача, відповідача, третьої особи: не з'явились, повідомлені належно,

касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр"
на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 29.09.15
у справі№924/536/15 Господарського суду Хмельницької області
за позовомВиконувача обов'язків прокурора Ярмолинецького району в інтересах держави в особі Ярмолинецької районної державної адміністрації
до третя особаТовариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" Баламутівська сільська рада
пророзірвання договору оренди землі
Виконувач обов'язків прокурора Ярмолинецького району звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом в інтересах держави в особі Ярмолинецької районної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" про розірвання договору оренди землі №34 від 19.11.07, укладеного між позивачем і відповідачем. Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор посилався на порушення відповідачем своїх зобов'язань за вказаним договором оренди щодо повного та вчасного внесення орендних платежів за землю; що відповідачем не сплачувалася орендна плата упродовж 2014-2015 років, і така несплата носила системний характер; що станом на 01.03.15 за ним рахується значна заборгованість з орендної плати. У зв'язку з цим прокурор вважав підставним розірвання спірного договору оренди. При цьому, він посилався на приписи статті 96, пункту "д" статті 141 Земельного кодексу України, статей 17, 269, 287 Податкового кодексу України, статей 13, 15 Закону України "Про оренду землі".

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 23.06.15 (суддя Яроцький А.М.) позов задоволено повністю. Розірвано договір оренди землі від 19.11.07 №34, укладений між позивачем і відповідачем. Місцевий господарський суд установив факт порушення відповідачем умов спірного договору в частині сплати орендної плати за землю, що визнав підставою для його розірвання. При цьому, як установив суд, несплата відповідачем орендної плати носила систематичний характер.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 29.09.15 (судді: Гулова А.Г., Маціщук О.В., Петухов М.Г.) перевірене рішення місцевого господарського суду залишено без змін з тих же підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові акти у справі, а справу направити на новий розгляд до місцевого господарського суду. Скаржник вважає, що судами були порушені приписи статей 1, 2, 42, 47, 29, 32, 33, 34, 43, 84, 90 Господарського процесуального кодексу України. Він не погоджується з висновками судів про наявність підстав для розірвання спірного договору. Скаржник зазначає про те, що перша сторінка договору, на його думку, була підроблена посадовими особами Ярмолинецької районної державної адміністрації; що на спірній земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомого майна, який належить відповідачу на праві власності. Водночас скаржник вважає, що прокурором при зверненні з позовом не обґрунтовано і не зазначено в чому полягає порушення інтересів держави при зверненні з даним позовом.

Від позивача відзиву на касаційну скаргу судом не отримано.

Вищий господарський суд України, заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г., пояснення прокурора, переглянувши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами приписів чинного законодавства, відзначає наступне.

Господарськими судами установлено та підтверджено матеріалами справи, що розпорядженням голови Ярмолинецької державної адміністрації Хмельницької області №673/2007-р від 18.10.07 вирішено передати в оренду ЗАТ "Октант" (правонаступником якого є ТОВ "Октант-центр") земельну ділянку, площею 4,4970 га, для влаштування підприємств з виробництва будівельних матеріалів за рахунок земель державної власності в категорії землі промисловості на території Баламутівської сільської ради за межами села Баламутівка. На виконання вказаного розпорядження 19.11.07 позивач - орендодавець та відповідач - орендар уклали договір оренди землі. За цим договором орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, площею 4,4970 га (кадастровий номер :03:008:0001) для промислового використання - влаштування промислового підприємства з виробництва будівельних матеріалів, яка знаходиться за межами с. Баламутівка, Баламутівської сільської ради. Згідно з пунктом 5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1362177,13 грн. Пунктом 8 договору передбачено, що він укладений на 49 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк; у цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 10 днів до закінчення строку дії договору, повідомляє письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Відповідно до пункту 9 договору річна орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі на рахунок Баламутівської сільської ради в розмірі: 13621,77 грн. упродовж перших трьох років оренди, що становить 1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; на подальший термін дії договору оренди - 46 років, розмір орендної плати становить 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тобто 68108,85 грн. Річна орендна плата вноситься орендарем щомісячно рівними частками (пункту 11). Пунктом 38 договору сторони передбачили, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків передбачених договором, та у зв'язку з випадковим знищенням, пошкодженням об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає його використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Вказаний договір був зареєстрований у Ярмолинецькому відділі Хмельницької регіональної філії центру Державного земельного кадастру за №34. В процесі розгляду спору господарські суди установили, з підтвердженням матеріалами справи, що відповідач свої договірні зобов'язання належним чином не виконував; орендні платежі в порядку і строки, обумовлені договором, не вносив; період прострочення внесення орендної плати склав з 01.01.14 до 01.01.15 (тобто більше ніж три місяці підряд); що за відповідачем рахується заборгованість з орендної плати у розмірі 81895,34 грн. (згідно з довідкою Городоцької ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області від 07.05.15). Як убачається з матеріалів справи, предметом даного судового розгляду є вимога в.о. прокурора Ярмолинецького району заявлена в інтересах держави в особі Ярмолинецької районної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" про розірвання договору оренди землі №34 від 19.11.07, укладеного між позивачем і відповідачем. Ухвалюючи судові акти у справі господарські суди дійшли висновку про обґрунтованість позову. За приписами статті 1 Закону України "Про оренду землі" орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Поняття договору оренди землі визначено статтею 13 цього ж Закону, за приписами якої договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У розумінні приписів наведених норм основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Згідно зі статтею 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати (стаття 24 Закону України "Про оренду землі"). За приписами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За приписами статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Порядок припинення договору оренди землі шляхом його розірвання унормований статтею 32 Закону України "Про оренду землі", а саме: на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Статтею 141 Земельного кодексу України визначені підстави припинення права користування земельною ділянкою, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати. Статтею 651 Цивільного кодексу України також унормовано, що розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються (частина 2 статті 653 Цивільного кодексу України). Дослідивши усі обставини та надавши оцінку зібраним у справі доказам, господарські суди попередніх інстанцій установили, що відповідачем допущено порушення істотних умов договору оренди землі від 19.11.07 щодо сплати орендної плати; що відповідачем не сплачено орендну плату за користування майном за спірним договором за період з 01.01.14 до 01.01.15, тобто більше ніж упродовж 3-х місяців підряд. Отже, як установили суди, наявні підстави для розірвання такого договору оренди земельної ділянки у судовому порядку. Враховуючи установлений судами факт порушення відповідачем умов спірного договору та те, що право на розірвання такого договору передбачено законом і його умовами, висновок судів про наявність підстав для задоволення позову є правомірним. Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх. Довід скаржника про те, що прокурором в позовній заяві не зазначено які інтереси держави порушені, не може бути підставою для скасування постанови у справі, оскільки він був предметом розгляду апеляційним господарським судом та відхилений ним як необґрунтований. Суди установили, що прокурор визначив підстави позову, зазначив в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтував необхідність їх захисту. Водночас визнаються неспроможними і посилання скаржника на те, що перша сторінка примірника договору, на його думку, була підроблена посадовими особами Ярмолинецької районної державної адміністрації, позаяк цей довід теж оцінювався судом апеляційної інстанції; судом було витребувано оригінали договору оренди земельної ділянки від 19.11.07, оглянуто їх у судовому засіданні та судом установлено, що примірник договору оренди, залучений до справи, відповідає оригіналу договору, який є предметом спору у даній справі; що відповідач свій примірник договору на вимогу суду не надав. Крім того, не може бути підставою для скасування постанови у справі і довід скаржника про те, що на спірній земельній ділянці, площею понад 4 га, знаходиться нерухомість відповідача (контора цегельного заводу, площею 119,3 кв.м), оскільки відповідач не позбавлений права у встановленому законом порядку оформити своє право на землю під таким майном, як то передбачено статтею 120 Земельного кодексу України. Інші доводи касаційної скарги теж визнаються непереконливими, позаяк їм усім надавалася оцінка судом апеляційної інстанції і вони не спростовують наведеного та установленого судами. Отже, з урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови у справі та задоволення касаційної скарги.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1115, 1117 , 1118, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 29.09.15 у справі №924/536/15 залишити без змін.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" залишити без задоволення.

Головуючий, суддя Т.Гоголь

Судді Т.Добролюбова

В.Швець