КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2016 р. Справа№ 5011-16/11461-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Федорчука Р.В.

Лобаня О.І.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 02.03.2016

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу господарського суду міста Києва від 30.11.2015

у справі №5011-16/11461-2012 (суддя Лиськов М.О.)

за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»

до приватного підприємства «Агентство нерухомості Велика Хата»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3

про звернення стягнення на предмет іпотеки на суму 6 368 000,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.11.2015 провадження у справі №5011-16/11461-2012 припинено на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 30.11.2015 та передати справу №5011-16/11461-2012 на розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що оскаржувану ухвалу суду винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.01.2016 у справі №5011-16/11461-2012, у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Федорчук Р.В., Лобань О.І. вказану вище апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду за участю уповноважених представників сторін.

Відповідно до розпорядження секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2016 у зв'язку з перебуванням судді Лобаня О.І. у відпустці та судді Федорчука Р.В. на лікарняному змінено склад судової колегії на: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Гаврилюк О.М., Корсакова Г.В.

Ухвалою від 01.02.2016 Київським апеляційним господарським судом у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Гаврилюк О.М., Корсакова Г.В., апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» прийнято до свого провадження..

Відповідно до розпорядження секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 29.02.2016 у зв'язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М. на лікарняному та виходом судді Федорчука Р.В. з лікарняного та судді Лобаня О.І. з відпустки, які входить до складу постійної колегії суддів та визначені протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями, змінено склад судової колегії на: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Лобань О.І., Федорчук Р.В.

Ухвалою від 29.02.2016 Київським апеляційним господарським судом у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Лобань О.І., Федорчук Р.В., апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» прийнято до свого провадження.

Представник позивача брав участь в судових засіданнях, надавав пояснення та підтримував доводи, що викладені в апеляційній скарзі. Просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу господарського суду міста Києва від 30.11.2015 скасувати та передати справу №5011-16/11461-2012 на розгляд господарського суду міста Києва.

Представники відповідача брали участь у судових засіданнях, надавали пояснення, заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили ухвалу господарського суду міста Києва від 30.11.2015 у справі №5011-16/11461-2012 залишити без змін, а апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» - без задоволення.

Представники третьої особи в судові засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання про розгляд апеляційної скарги, а також приймаючи до уваги те, що ухвалою про призначення справи до розгляду учасників судового процесу було попереджено, що неявка їх представників без поважних причин у судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу та справу без участі представників третьої особи.

Відповідно до ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду, зокрема, про припинення провадження у справі.

Згідно з нормами ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи та перевіривши матеріали апеляційної скарги, заслухавши пояснення і доводи представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у серпні 2012 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ «Інвестиційна компанія «НКМ-1» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ПАТ «Укрсоцбанк» права власності на чотирьохкімнатну квартиру НОМЕР_1, загальною площею 258,50 кв. м, житловою площею 103,90 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що є предметом іпотеки за іпотечним договором.

Рішенням господарського суду міста Києва від 26.10.2012 у справі №5011-16/11461-2012, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2013 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.07.2013, постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2013 та рішення господарського суду міста Києва від 26.10.2012 у справі №5011-16/11461-2012 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням господарського суду міста Києва від 28.01.2014 у справі №5011-16/11461-2012 позов задоволено в повному обсязі.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки - чотирьохкімнатну квартиру НОМЕР_1, загальною площею 258,50 кв. м, житловою площею 103,90 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що згідно з інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, станом на 23.10.2013, належить ТОВ «Інвестиційна компанія «НКМ1» на праві приватної власності, ринковою вартістю 6 386 000,00 грн. шляхом визнання на нього права власності за ПАТ «Укрсоцбанк» в рахунок погашення заборгованості в сумі 6 386 000,00 грн. за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №18/064-КФ від 19.07.2006, укладеним між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та громадянкою ОСОБА_3 Визнано за ПАТ «Укрсоцбанк» право власності на вказане нерухоме майно.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2015 у справі №5011-16/11461-2012 апеляційну скаргу ПП «Агентство нерухомості Велика Хата» залишено без задоволення, залучено ПП «Агентство нерухомості Велика Хата» до участі у справі в якості відповідача. Рішення господарського суду міста Києва від 28.01.2014 у справі №5011-16/11461-2012 змінено, вказавши що предмет іпотеки належить ПП «Агентство нерухомості Велика Хата».

Постановою Вищого господарського суду України від 22.09.2015 у справі №5011-16/11461-2012 постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2015 та рішення господарського суду міста Києва від 28.01.2014 скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції від відповідача надійшло клопотання про припинення провадження у справі.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначає, що у відповідності до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (інд. номер НОМЕР_2), за вказаними параметрами запиту (квартира НОМЕР_1, АДРЕСА_1) відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. Т

Тобто, предмет договору іпотеки, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 а саме: чотирьохкімнатна квартира НОМЕР_1, що розташована у АДРЕСА_1, загальною площею 258,50 кв. м, на момент розгляду справи у господарському суді міста Києва не існує внаслідок його знищення (руйнування).

Крім того, згідно з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (інд. номер НОМЕР_6) та Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.09.2015 (інд. номер НОМЕР_7) за ПП «Агентство нерухомості «Велика Хата» зареєстровано право власності на двокімнатну квартиру НОМЕР_3 загальною площею 122 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

У відповідності до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (інд. номер НОМЕР_4) та Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.09.2015 року (інд. номер НОМЕР_5) право власності на однокімнатну квартиру НОМЕР_8 загальною площею 125,9 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить ПП «ПП «Агентство нерухомості «Велика Хата».

При прийнятті оскаржуваної ухвали, місцевий господарський суд дійшов висновку, що звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за ПАТ «Укрсоцбанк» на квартиру НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1, є неможливим, оскільки наведений об'єкт нерухомого майна знищено (втрачено), а отже наведений предмет іпотеки (квартира) відсутній.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що матеріали справи не містять документів, які свідчать про те, що предмет іпотеки було знищено та те, що даний факт зареєстровано відповідно до вимог чинного законодавства. Тому, підстави вважати, що предмет іпотеки було знищено відсутні, а відтак договір іпотеки не може вважатися таким, що припинився.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом норм матеріального та процесуального права, при винесені оскаржуваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 3 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обовязки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Предметом спору у даній справі є звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на квартиру НОМЕР_1 по АДРЕСА_1.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється, зокрема у разі знищення майна.

Відповідно до ст. 349 ЦК України у разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

Частиною 1 статті 14 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються у разі: знищення об'єкта нерухомого майна; поділу, об'єднання об'єктів нерухомого майна або виділу частки з об'єкта нерухомого майна.

Так, судом встановлено, що загальна площа предмета іпотеки (чотирьохкімнатна квартира НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1) становила 258,5 кв. м, житлова площа - 103,9 кв. м.

Загальна площа двокімнатної квартири НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 становить 122 кв. м., житлова площа - 45,7 кв. м; загальна площа однокімнатної квартири НОМЕР_8 за адресою: АДРЕСА_1 становить 125,9 кв. м, житлова площа - 39,1 кв. м.

Таким чином, загальна площа новостворених об'єктів нерухомості становить 247,9 кв. м, а загальна житлова площа - 84,8 кв. м. Тобто, загальна та житлова площа новостворених об'єктів є меншою від площі квартири НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1, яка виступала об'єктом договору іпотеки від 19.07.2006.

Отже, новостворені об'єкти нерухомого майна та предмет іпотеки не є ідентичними, оскільки загальна та житлова площа новоствореного майна відрізняється від загальної та житлової площі квартири НОМЕР_1, що була предметом іпотеки

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначені вище новостворені об'єкти нерухомого майна, не можуть розглядатися як предмет іпотеки за договором іпотеки від 19.07.2006, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3, у зв'язку з чим на них і не може бути звернуто стягнення, з огляду на наступне.

В результаті знищення первісного предмету іпотеки (квартири НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1) було створено два нових об'єкти нерухомого майна, які виникли не внаслідок поліпшення та/або переобладнання квартири НОМЕР_1, що підтверджується здійсненням змін у об'ємно-планувальних характеристиках майна

Новостворені об'єкти нерухомого майна (квартира НОМЕР_8 та квартира НОМЕР_3, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1) ніколи не належали ОСОБА_3 та ніколи не перебували в іпотеці у ПАТ «Укрсоцбанк», що підтверджується відповідними Витягами з Державного реєстру іпотек та Свідоцтвами про право власності на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Так, новостворене нерухоме майно ПП «Агентство нерухомості «Велика Хата» (квартири НОМЕР_8 та НОМЕР_3 по АДРЕСА_1) були введені в експлуатацію, та відомості про майно було внесено до Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно на підставі декларації про прийняття об'єктів в експлуатацію, що підтверджується реєстраційною справою, наявною в матеріалах справи.

Згідно з ст. 32 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, є відкритою, загальнодоступною та платною, крім випадків, передбачених цим Законом.

Інформація про зареєстровані права та їх обтяження, отримана в електронній чи паперовій формі за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру прав, має однакову юридичну силу та використовується відповідно до законодавства.

Так, в матеріалах справи міститься інформаційна довідка - витяг з Державного реєстру прав, у відповідності до якого станом на 30.11.2015 чотирьохкімнатної квартири НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 не існує.

Таким чином, матеріали справи містять належні та допустимі докази відсутності предмету іпотеки.

Посилання скаржника щодо здійснення відповідачем незаконного перепланування чотирьохкімнатної квартири НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 під час розгляду справи, судова колегія не приймає до уваги, оскільки жодних обмежень/арештів на здійснення реєстраційних дій стосовно чотирьохкімнатної квартири НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 на час її знищення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не містилось, а отже обмежень на проведення реєстраційних дій у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не було.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що між позивачем та відповідачем відсутні договірні відносини, тому посилання скаржника на відсутність письмового дозволу ПАТ «Укрсоцбанк» на проведення перебудови/перепланування предмету іпотеки є безпідставним.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі зокрема, знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється

За змістом вищенаведеної норми втрата предмета іпотеки означає відсутність істотної умови договору і неможливість одержання кредитором задоволення за рахунок предмета іпотеки анулюється цінність іпотеки, як способу забезпечення виконання зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 06.11.2012 у справі №5023/089/12.

Отже, в результаті повного знищення (втрати) майна, що виступало предметом іпотеки за договором від 19.07.2006, укладеного між позивачем та третьою особою, наведена іпотека вважається припиненого в силу дії ст. 17 ЗУ «Про іпотеку», оскільки на даний момент нерухоме майно, що було предметом іпотеки, а саме квартира НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, не існує, що підтверджується Витягом з реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У відповідності до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Пунктом 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» визначено, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

З огляду на зазначені вище обставини, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що предметом даного спору між ПАТ «Укрсоцбанк» та ПП «Агентство нерухомості «Велика Хата» є право власності на квартиру НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1, що виступала предметом іпотеки за іпотечним договором, проте враховуючи, що відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень підтверджено відсутність такої квартири, то предмет спору між сторонами у справі №5011-16/11461-2012 відсутній.

Отже, з огляду на вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що ухвалу господарського суду міста Києва від 30.11.2015 у справі №5011-16/11461-2012 прийнято після повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також у зв'язку з правильним застосуванням норм процесуального права, є такою що відповідає нормам закону.

Таким чином, апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу господарського суду міста Києва від 30.11.2015 - без змін.

Керуючись статтями 49, 99, 101 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу господарського суду міста Києва від 30.11.2015 у справі №5011-16/11461-2012 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 30.11.2015 у справі №5011-16/11461-2012 залишити без змін.

3. Матеріали справи №5011-16/11461-2012 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді Р.В. Федорчук

О.І. Лобань