КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2016 р. Справа№ 925/1675/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Синиці О.Ф.

суддів: Зеленіна В.О.

Ткаченка Б.О.

при секретарі: Вінницькій О.В.

За участю представників:

від позивача - не з'явились,

від відповідача -Стратілатов К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК РОВЕНЬКИАНТРАЦИТ" від 21.12.2015

на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.11.2015 року

у справі № 925/1675/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК РОВЕНЬКИАНТРАЦИТ"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Агросистема Черкаси"

про внесення змін до договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Черкаської області від 30.11.2015 (суддя Довгань К.І.) відмовлено в задоволенні позову ТОВ "ДТЕК РОВЕНЬКИАНТРАЦИТ" про внесення змін до п. 5.3. договору поставки №405/14-4РА від 24.04.2014 року в частині відстрочення виконання зобов'язання щодо оплати отриманої продукції до закінчення проведення антитерористичної операції. Суд дійшов висновку про те, що позивач не навів обставин та доказів їх наявності, що відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 4 ст. 652ЦК України можуть бути підставами для зміни спірного договору, зокрема щодо обов'язку позивача вчасно розрахуватись з відповідачем за отриманий товар.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою в якій просив його скасувати. Апелянт зазначив про відсутність його вини у неможливості вчасного розрахунку з позивачем, оскільки укладаючи договір не міг передбачити погіршення умов ведення господарської діяльності в регіоні місцезнаходження відповідача, в зв'язку з проведенням антитерористичної операції. Позивач вважає, що за наявності вказаних обставин існують підстави для внесення змін до вищезазначеного договору поставки в частині відстрочення оплати отриманої продукції до дати втрати чинності Закону України від 02.09.2014 «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» відповідно до вимог ст. 652 ЦК України.

Представник позивача в судове засідання апеляційної інстанції не з'явились, про час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належними чином.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору. Неявка представника позивача не перешкоджає розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для її повного розгляду.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши присутнього представника відповідача, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.04.2014 р. сторонами у справі укладено договір №405/14-4РА. На виконання цього договору сторонами підписано специфікацію №2/4 від 07.07.2014 р. та 15.10.2014 р. відповідач поставив позивачу передбачену нею продукцію (труба вентиляційна гнучка шахтна) на суму 305760 грн. за видатковою накладною №РН00413. Умовами договору (п.5.3) сторони визначили порядок оплати вартості продукції з посиланням на специфікацію, якою встановлено відстрочення платежу на 45 календарних днів з моменту поставки.

Позивач звернувся до суду з позовом про внесення змін до п. 5.3. вказаного договору поставки в частині відстрочення виконання зобов'язання щодо оплати отриманої продукції до закінчення проведення антитерористичної операції.

Так позивач обґрунтовує свій позов тим, що з 2014 року в Україні проводиться антитерористична операція, і в 2014 році була прийнята низка законодавчих актів щодо заходів на період її проведення. Це зокрема:

- Лист СБУ від 13.06.2014р. № 33/2117 про проведення з 07.04.2014р. антитерористичної операції в Донецькій, Луганській і Харківській областях;

- Постанова Верховної ради України від 16.04.2014р. № 1215-VII "Про заяву ВРУ щодо захисту конституційних прав військовослужбовців ЗСУ та інших військових формувань, осіб рядового і начальницького складу та інших працівників органів внутрішніх справ України, які беруть участь у антитерористичній операції, направленій на захист незалежності, суверенності та територіальної цілісності України, мирного життя українських громадян";

- Указ Президента України № 405/2014 від 14.04.2014р. "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України";

- Наказ першого заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ від 12.06.2015р. № 415ог;

- Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014р. № 1669-VI.

При цьому позивач вважає, що прийняття державними органами цих законодавчих та підзаконних актів підтверджує істотність подій, які позивач вважає такими, що істотно змінюють певні обставини, якими сторони керувались при укладенні спірного договору, та, відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 4 ст. 652 ЦК України, є підставою для зміни спірного договору судом.

Відповідно до ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 652ЦК України визначено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3)виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, як вірно зазначено місцевим господарським судом, з 14.04.2014р. в Донецької та Луганської областях проводиться антитерористична операція на підставі Указу Президента від 13.04.2014р. Згідно статті 10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) будь-яких зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Позивач не надав суду Сертифікат Торгово-промислової палати України на підтвердження тих обставин, на які він посилається в обґрунтування свого позову.

Крім того, судом встановлено, що ті обставини, на які посилається позивач вже мали місце та були відомі сторонам на час укладення спірного договору поставки. Так, договір підписано сторонами 24.04.2014р., 07.07.2014р. підписано специфікацію, яка відповідно до положень п.п. 1.1., 5.3. спірного договору, є його невід'ємною частиною, та яка в п. 4 встановлює строк оплати позивачем поставленої відповідачем продукції. Події ж, на які посилається позивач, тривають щонайменше з 14.04.2014р., як вказано вище, що вказує на обізнаність позивача про обставини проведення антитерористичної операції та відповідно можливість передбачити наслідки погіршення умов ведення господарської діяльності.

При цьому судом враховано, що твердження позивача про неможливість в даний час виконання ним свого обов'язку з вчасного розрахунку спростовуються наступними обставинами: - позивач листом від 03.09.2014р. № 2131 гарантував відповідачу, навіть з врахуванням ускладнення ситуації в державі, виконання свого обов'язку з оплати товару та наполягав на виконанні відповідачем обов'язку з поставки товару за спірним договором; - сторонами спору 31.03.2015р. укладено аналогічний договір поставки № 43/14-4РА на аналогічних умовах, підписуючи який позивач гарантував його виконання; - позивач на момент звернення до суду з даним позовом, зокрема 06.10.2015р., проводить електронні торги, в т.ч. на поставку того самого товару, що вказаний в спірному договорі - труба вентиляційна гнучка шахтна, та гарантує вчасну оплату цього товару у той самий строк, що передбачений спірним договором; - позивач 30.10.2015р. здійснив часткову оплату за спірним договором в сумі 25 000,00 грн.

За викладених обставин, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав, відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 4 ст. 652 ЦК України, для зміни спірного договору в частині обов'язку позивача вчасно розрахуватись з відповідачем за отриманий товар.

Заперечення відповідача в поданій апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги. Рішення суду першої інстанції ґрунтується на фактичних обставинах та матеріалах справи, прийняте відповідно до норм чинного законодавства, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Черкаської області від 30.11.2015 у справі №925/1675/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК РОВЕНЬКИАНТРАЦИТ" - без задоволення.

2. Справу № 925/1675/15 повернути господарському суду Черкаської області.

Головуючий суддя О.Ф. Синиця

Судді В.О. Зеленін

Б.О. Ткаченко