РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2016Справа №910/220/16

За позовомДержавного підприємства - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "УКРДІПРОДОР"
доСлужби автомобільних доріг у Київській області
простягнення 500000,00 грн.
Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Середа Ю.В. (дов. № 135-01 від 01.02.2016);

від відповідача: Майданік В.В. (дов. № 12с/35 від 11.01.2016)

СУТЬ СПОРУ:

Державним підприємством Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "УКРДІПРОДОР" заявлено позов про стягнення з Служби автомобільних доріг у Київській області заборгованості за Договором № 136-11/6113-11 з розроблення проектно-кошторисної документації будівництва транспортної розв'язки в різних рівнях на км 27+000 автомобільної дороги М-06 Київ-Чоп від 17.11.2011, у розмірі 500000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору, не виконав свої зобов'язання з оплати виконаних робіт, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість.

За результатами автоматичного розподілу справ у Господарському суді міста Києва, справу №910/220/16 передано для розгляду судді Грєховій О.А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.01.2016 порушено провадження у даній справі, розгляд справи призначено на 01.02.2016.

28.01.2016 від відповідача по справі через відділ діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечив та зазначив, що станом на день розгляду спору грошові кошти з державного бюджету на погашення заборгованості за договором № 136-11/6113-11 з розроблення проектно-кошторисної документації будівництва транспортної розв'язки в різних рівнях на км 27+000 автомобільної дороги М-06 Київ Чоп від 17.11.2011 року на рахунок відповідача не надходили, у зв'язку із чим строк виконання зобов'язання не настав.

В судовому засіданні 01.02.2016, в порядку ст. 77 ГПК України, судом оголошено перерву до 29.02.2016.

Представник позивача в судовому засіданні 29.02.2016 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, а також подав додаткові пояснення.

У свою чергу представник відповідача в засіданні суду проти позову заперечив у повному обсязі, а також подав доповнення до відзиву на позовну заяву.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 29.02.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

17.11.2011 між Службою автомобільних доріг у Київській області (замовник) та Державним підприємством - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор" (підрядник) укладено Договір № 136-11/6113-11 з розроблення проектно-кошторисної документації будівництва транспортної розв'язки в різних рівнях на км 27+000 автомобільної дороги М-06 Київ-Чоп від 17.11.2011, відповідно до умов якого підрядник зобов'язується до січня 2012 року виконати роботи по розробленню проектно-кошторисної документації будівництва транспортної розв'язки в різних рівнях на км 27+000 автомобільної дороги М-06 Д 1.1-7-2000. «Розроблення проектно-кошторисної документації будівництва транспортної розв'язки в різних рівнях на км 27+000 автомобільної дороги М-06 Київ-Чоп». Кількість робіт: проект транспортної розв'язки в різних рівнях на автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп км 27+000 (п. 1.1 договору).

Технічні, економічні та інші вимоги до робіт, що становлять предмет договору, обумовлені у затвердженому завданні від 21.10.2010 року № 10-5/10 (п. 1.4 договору).

Згідно з п. 2.1. договору замовник протягом 15 днів від дня одержання акту здачі-приймання робіт підписує його та перевіряє належність його виконання і повертає підряднику або надає мотивовану відповідь від прийняття робіт з переліком недоліків в письмовому вигляді. Якщо замовник письмово не висунув мотивованих зауважень до проектно-кошторисної документації - вона вважається такою, що прийнята замовником без зауважень і підлягає оплаті. Якщо при здаванні-прийманні робіт будуть виявлені суттєві недоробки, що виникли з вини підрядника, замовник не підписує акт і затримує оплату робіт, виконаних з порушенням.

Остаточний розрахунок в сумі 5% вартості договору, за розроблену проектно-кошторисну документація здійснюється після отримання позитивного висновку комплексної державної експертизи (п. 2.2. договору).

Пунктами 3.1., 3.2. договору сторони визначили ціну договору в розмірі 2125725,38 грн. з ПДВ та погодили, що її розмір може бути зменшений за взаємною згодою сторін у випадку зменшення обсягів залежно від реального фінансування видатків.

За умовами п.п. 4.1., 4.2., 4.3. договору розрахунки за виконані роботи здійснюються в межах договірної ціни та виділених коштів на оплату робіт згідно з планом фінансування (по мірі надходження коштів з бюджету, коштів державної підтримки, кредитних коштів на рахунок замовника), але не більше 95% до отримання позитивного висновку експертизи та погодженої технічної документації по землеустрою. Підставою для здійснення розрахунків є підписані сторонами Акти прийняття виконаних підрядником робіт, які складаються підрядником і подаються для підписання замовнику до 25 числа поточного місяця. Замовник здійснює платежі (по мірі надходження коштів з держбюджету, коштів державної підтримки, кредитних коштів на рахунок замовника) але після підписання сторонами акту виконаних робіт протягом 5 робочих днів.

Термін виконання робіт: - початок: дата підписання договору; - закінчення: січень 2012 року (п. 5.1. договору).

Згідно з п. 10.1., 10.3. договору цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.01.2012 року. Строк дії договору може бути продовжений з підстав визначених у п. 4 ч. 5 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель».

У якості додатків до договору сторонами погоджено: «Завдання № 10-5/10 на розроблення проектно-кошторисної документації будівництва транспортної розв'язки в різних рівнях на км 27+000 автомобільної дороги М-06 Київ-Чоп», «Протокол погодження про договірну ціну на розроблення проектно-кошторисної документації будівництва транспортної розв'язки в різних рівнях на км 27+000 автомобільної дороги М-06 Київ-Чоп»; «Календарний план виконання робіт з розроблення проектно-кошторисної документації будівництва транспортної розв'язки в різних рівнях на км 27+000 автомобільної дороги М-06 Київ-Чоп»; «План фінансування робіт» та «Зведений кошторис на проектні і вишукувальні роботи Розроблення проектно-кошторисної документації будівництва транспортної розв'язки в різних рівнях на км 27+000 автомобільної дороги М-06 Київ-Чоп».

Додатковою угодою №ДУ-1 від 30.01.2012 р. до договору відповідно до п. 5.3. договору, у зв'язку з виникненням обставин, які перешкоджають виконанню робіт у встановлені строки, що не залежить від підрядника, а саме - відсутність коштів на фінансування, сторони змінили п. 5.1. договору та вказали, що терміном закінчення робіт є грудень 2012 року, та у зв'язку із перенесенням терміну виконання робіт продовжили термін дії договору до 31.12.2012 року, але до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по договору.

12.10.2012 року, у зв'язку із відновленням фінансування головним розпорядником коштів, згідно плану фінансування на 2012 рік, позивач та підповідач підписали відповідну додаткову угоду №2 до Договору.

26.12.2012 року, відповідно до п.п. 5.3., 10.3 договору, у зв'язку із відсутністю коштів на фінансування позивач та підповідач підписали додаткову угоду №3 до договору, якою продовжили термін дії договору до 31.12.2013 р. та встановили термін закінчення робіт у відповідності до календарного плану робіт. Так, зазначеним календарним планом виконання робіт було передбачено, в тому числі й виконання 3-го етапу робіт на суму 500000,00 грн. у грудні 2012 року.

Додатковою угодою №5 від 30.12.2013 року, сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2014 р., але в будь-якому випадку - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по договору та встановили новий календарний план виконання робіт, згідно із яким позивач виконав роботи на загальну суму 500000,00 грн. на 4-му етапі, у грудні 2012 року.

Додатковою угодою №7 01.12.2014 р. до договору, сторони, у зв'язку із перерозподілом фінансування на 2014 рік, на підставі уточненого графіка фінансування, встановили новий календарний план виконання робіт, згідно із яким позивачем роботи на загальну суму 500000,00 грн. виконувалися на 4-му етапі, у грудні 2012 року.

Куруючись п.п. 5.3., 10.3. та 11.8. договору у зв'язку із затримкою фінансування, 31.12.2014 р. позивач та підповідач уклали додаткову угоду №8 до договору та продовжили строк дії договору до 31.12.2015 р.

01.12.2015 р. у зв'язку із відновленням фінансування головним розпорядником коштів згідно плану фінансування на 2015 рік, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №498 від 17.06.2015 р. (зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 р. №805), сторони уклали додаткову угоду №9 до договору.

На виконання умов даного договору, позивач виконав узгоджені сторонами роботи на загальну суму 500000,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи актом здачі-приймання виконаних робіт (послуг) № 348 від 27.12.2012 року, який підписаний обома сторонами без зауважень та скріплений печатками підприємств.

Проте відповідач, у порушення взятих на себе зобов'язань за договором, оплату за виконані роботи не здійснив, у зв'язку з чим за Службою автомобільних доріг у Київській області утворилась заборгованість в сумі 500000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з претензією від 22.08.2014 № 1278-04, на яку відповідачем було надано відповідь від 01.09.2014 № 08с/2417. Відповідач вказав, що фінансування об'єкту «Будівництво транспортної розв'язки в різних рівнях на км 27+000 автомобільної дороги Київ-Чоп» здійснювалося з двох джерел: по програмі з підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу (державний бюджет) та за кредитами, залученими під державні гарантії у 2012 році. Фінансування з державного бюджету не надійшло і вказана сума 500000,00 грн. зафіксована як кредиторська заборгованість і включена в Постанову Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 168 та плани фінансування на 2014 рік за рахунок коштів, залучених у 2012 році під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг. Здійснення оплати заборгованості буде проведено після надходження коштів.

Крім того, між сторонами підписано та погоджено акт звірки взаємних розрахунків, відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем становить 500000,00 грн.

Однак, Служба автомобільних доріг у Київській області суму заборгованості так і не сплатила, в зв'язку з чим ДП - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор" звернулося до суду за захистом своїх порушених прав.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

При цьому, зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт, а за змістом статті 887 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних та пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Приписами частини 1 статті 888 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов'язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації.

Частиною 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем виконано підрядні роботи по розробленню проектно-кошторисної документації транспортної розв'язки в різних рівнях на км 20+000 автомобільної дороги М-06 Київ Чоп, а відповідачем ці роботи прийняті без зауважень, що підтверджується актом здачі-приймання виконаних робіт (послуг) № 348 від 27.12.2012 року на суму 500000,00 грн., проте станом на день розгляду спору вартість вказаних робіт відповідачем не оплачено, що підтверджено відповідачем та актом звіряння за період з 17.11.2011 року по 18.08.2014 року.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ст. 846 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.3. договору сторони визначили, що замовник здійснює платежі (по мірі надходження коштів з держбюджету, коштів державної підтримки, кредитних коштів на рахунок замовника) але після підписання сторонами акту виконаних робіт протягом 5 робочих днів.

Враховуючи викладене, з урахуванням положень договору № 136-11/6113-11 на виконання робіт з розроблення проектно-кошторисної документації будівництва транспортної розв'язки в різних рівнях на км 27+000 автомобільної дороги М-06 Київ Чоп від 17.11.2011 року, суд дійшов висновку, що обов'язок відповідача оплатити виконані роботи настав протягом 5 робочих днів з дня підписання акту здачі-приймання виконаних робіт (послуг) № 348 від 27.12.2012 року, тобто 08.01.2013 року.

У пункті 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт виконання позивачем визначених умовами договору робіт та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати виконаних робіт, підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем належними доказами, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 500000,00 грн.

При цьому суд виходить з того, що відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання.

Так, згідно зі статтею 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини встановлено, що кожен, чиї права і свободи, викладені у Конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, що діяли як офіційні особи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях від 29.06.2004 у справі "Войтенко проти України" та від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Юліус проти України" вказав, що відсутність відповідних асигнувань у Державному бюджеті не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Статтею 111-28 ГПК України передбачено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 15.05.2012 у справі №11/446 за позовом ТОВ "Компанія "Тітал" до Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, суд вказав, що на підставі ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Юліус проти України" від 18.10.2005 відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на 2009 рік не виправдовує бездіяльність МНС і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Також, за приписами ст. 610, 614 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності (ч. 2 ст. 218 ГК України).

Викладені відповідачем у доповненні до відзиву пояснення не заслуговують на увагу суду, оскільки стосуються порядку виконання прийнятого судового рішення.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з покладенням витрат по сплаті судового збору на відповідача на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Служби автомобільних доріг у Київській області (03680, м. Київ, вулиця Народного ополчення, будинок 11-А; ідентифікаційний код 26345736) на користь Державного підприємства - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "УКРДІПРОДОР" (03037, м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 39/1; ідентифікаційний код 05416892) 500000 (п'ятсот тисяч) грн. 00 коп. основного боргу та 7500 (сім тисяч п'ятсот) грн. 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Повне рішення складено: 02.03.2016

Суддя О.А. Грєхова