ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2016р. Справа№ 914/2808/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Товариство ЖЕНЬ», м. Київ

до відповідача 1: Дочірнього підприємства ПрАТ «Укрпрофтур» готельний комплекс «Турист», м. Київ

до відповідача 2: Громадська організація «ВСЕУКРАЇНСЬКЕ БРАТСТВО БДЖОЛЯРІВ УКРАЇНИ», м. Львів

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛДСЕРВІС ГРУП», м. Київ

про: стягнення заборгованості в сумі 78 554,02 грн.

Суддя Король М.Р

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник (довіреність від 12.06.2015р.);

від відповідача 1: ОСОБА_2-І. П. представник (довіреність №284 від 18.12.2015р.);

від відповідача 2: не зявився;

від третьої особи: не зявився.

Суть спору:

позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю «Товариство ЖЕНЬ» (м.Київ) до Дочірнього підприємства ПрАТ «Укрпрофтур» готельний комплекс «Турист» (м.Київ), Громадської організації «ВСЕУКРАЇНСЬКЕ БРАТСТВО БДЖОЛЯРІВ УКРАЇНИ» (м. Львів) за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛДСЕРВІС ГРУП» (м. Київ) про стягнення заборгованості в сумі 78 554,02 грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 21.12.2015 року у справі №914/2808/15 задоволено заяву про відвід судді Березяк Н.Є, справу передано для визначення нового складу суду в порядку, встановленому частиною третьою ст. 2-1 Господарського процесуального кодексу України.

Внаслідок повторного автоматизованого розподілу судової справи визначено суддю Король М.Р. суддею-доповідачем по вказаній справі.

Ухвалою суду від 23.12.2015 року прийнято справу до розгляду. Розгляд судової справи призначено на 21.01.2016 року. Вимоги до учасників судового процесу висвітлено в зазначеній ухвалі, в тому числі визнано обовязковою участь повноважних представників учасників судового процесу в судове засідання.

Представник позивача в судове засідання 21.01.2016 року з'явився, позовні вимоги підтримав повністю, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав заперечення на відзив відповідача-1 (вх. №2021/16 від 20.01.2016р.)

Представник відповідача-1 в судове засідання з'явився, проти позову заперечив, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав відзив на позовну заяву (вх. №2214/16 від 21.01.2016р.).

Відповідач-2 та третя особа участь повноважних представників в судовому засіданні не забезпечили, причин неявки суду не повідомили, вимог ухвали суду від 23.12.2015 року не виконали, з клопотаннями та заявами не зверталися.

Судом відкладено розгляд справи на 11.02.2016 року.

Представник позивача в судове засідання 11.02.2016 року з'явився, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач-1 явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання (вх. №5701/16 від 11.02.2016р.) про відкладення розгляду справи.

Відповідач-2 та третя особа участь повноважних представників в судовому засіданні не забезпечили, причин неявки суду не повідомили, вимог ухвали суду від 23.12.2015 року не виконали, з клопотаннями та заявами не зверталися.

Судом відкладено розгляд справи на 23.02.2016 року

Представник позивача в судове засідання 23.02.2016 року з'явився, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача-1 в судове засідання прибув, проти позову заперечив, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав відзив на заперечення позивача (вх. №7168/16 від 23.02.2016р.).

Відповідач-2 та третя особа участь повноважних представників в судовому засіданні не забезпечили, причин неявки суду не повідомили, вимог ухвали суду від 23.12.2015 року не виконали, з клопотаннями та заявами не зверталися.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, повно та обєктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне:

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Товариство ЖЕНЬ» (далі по тексту позивачем), дочірнім підприємством ПрАТ «Укрпрофтур» готельний комплекс «Турист» (далі по тексту відповідачем-1) та товариством з обмеженою відповідальністю «ВОЛДСЕРВІС ГРУП» (далі по тексту третьою особою) 24.05.2013 року був укладений договір на готельне обслуговування № 135-2013/О (далі по тексту Договір).

Згідно п. 2.2. названого Договору третя особа (агент за Договором) за замовленням та погодженням з позивачем (партнер організатора конгресу за Договором) та за дорученням відповідача-1 (готелю за Договором) зобовязується реалізовувати третім особам (безпосереднім споживачам послуг - Клієнтам) послуги з тимчасового розміщення та готельного обслуговування, а готель зобов'язується виплачувати партнеру організатора конгресу і агенту винагороду у розмірі та порядку, визначеному умовами цього Договору.

Відповідно до п. 2.3. Договору третя особа замовляє, а відповідач-1, за рахунок клієнта, за узгодженими цінами, надає основні готельні послуги, та додаткові послуги клієнту, на умовах, визначених цим договором та у відповідності до правил надання основних готельних послуг, що включають розміщення, проживання та харчування (сніданок за системою «шведський стіл») клієнтів у готелі.

Згідно пункту 2.4. вищевказаного Договору позивач надає відповідачу-1 та третій особі послуги з розміщення інформації (Інформаційні послуги) про Основні готельні послуги на офіційному сайті ХХХХІІІ Міжнародного Конгресу Апімондії та послуги з поширення інформації про ХХХХІІІ Міжнародний Конгрес Апімондії в мережі інтернет.

Згідно з п. 4.1.10. Договору відповідач-1 зобовязаний виплачувати позивачу та третій особі винагороду за надані послуги згідно Договору.

Розмір агентської винагороди відповідно до п. 5.4. Договору визначається в Додатку № 1 до Договору, (який є його невід'ємною частиною), згідно з п. 1.4. котрого, складає 10 % від загальної вартості наданих і оплачених основних готельних послуг.

Відповідно до п. 5.7 Договору позивач і третя особа направляють відповідачу-1 рахунок і акт передачі приймання послуг, складений на підставі акту звірки, із зазначенням розміру винагороди.

Порядок виплати агентської винагороди позивачу та третій особі встановлений у п. 5.8. Договору та здійснюється відповідачем-1 кожному окремо протягом п'яти банківських днів з моменту отримання відповідачем-1 належно оформлених Сторонами акту передачі-приймання послуг і акту звірки. Зобов'язання відповідача-1 аналогічного змісту визначено й в п. 1.4. Додатку №1 до Договору.

На виконання умов Договору, позивачем були надані відповідачу-1 послуги з розміщення інформації про основні готельні послуги на офіційному сайті ХХХХІІІ Міжнародного Конгресу Апімондії та послуги з поширення інформації про ХХХХІІІ Міжнародний Конгрес Апімондії в мережі інтернет.

Відповідачем-1 в січні 2013 року були проведені часткові платежі за надані позивачем послуги на загальну суму 20000,00 грн. Доказів сплати решти суми заборгованості ні позивачем, ні відповідачем-1 суду не представлено.

У звязку із вищенаведеним, з метою мирного врегулювання спору, 06.04.2015 року позивачем на адресу відповідача-1 надіслано вимогу №2/04-2015 від 06.04.2015 року, у якій позивач просив або сплатити заборгованість або надати мотивовану відмову до 20.04.2015 року, проте, жодної відповіді на цю вимогу позивачем не отримано.

Крім того, 01.12.2014 року між позивачем та громадською організацією «ВСЕУКРАЇНСЬКЕ БРАТСТВО БДЖОЛЯРІВ УКРАЇНИ» (далі по тексту відповідачем-2) укладено договір поруки, відповідно до умов якого відповідач-2 поручився перед позивачем за виконання відповідачем-1 взятих на нього зобовязань згідно Договору.

Станом на дату подання даної позовної заяви заборгованість в розмірі 42159,10 грн. відповідачем-1 не оплачено.

Позивач вважає, що, оскільки відповідачем-1 суму заборгованості повністю не оплачено, тому є всі підстави для стягнення солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 заборгованості в розмірі 42159,10 грн. та 2021,09 грн. відсотків річних, 32546,83 інфляційних втрат.

Відповідач-1 проти позову заперечив, зазначивши, що акт звірки не відповідає вимогам п. 5.5. Договору, оскільки повинен бути трьохстороннім, відтак, підписаним позивачем, відповідачем-1 та відповідачем-2, проте підпису відповідача-2 такий акт не містить, відтак, позивач не виконав всіх необхідних дій, передбачених Договором, а тому прострочення виконання зобов'язання не настало.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги до відповідча-1 підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Приписами ст. 175 ГК України встановлено, що майново-господарськими зобов'язаннями визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Як обумовлено приписами ст. 180 ГК України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Як встановлено судом, Договір складено у письмовій формі, підписано уповноваженими особами, їх підписи скріплені печатками сторін договору; в силу ст. ст. 204 та 207 ЦК України є правомірним правочином.

Предметом Договору (п.2.1.) є взаємовідносини між Сторонами, їх права та обов'язки, відповідальність, комерційні умови і порядок розрахунків щодо питань надання готельних послуг для делегатів, учасників, гостей тощо ХХХХІІІ Міжнародного Конгресу Апімондії, який проходив у м. Київ з 28 вересня по 4 жовтня 2013 року.

За приписами ст. ст. 901, 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо договором передбачено надання послуг за плату.

Позивачем були надані відповідачу 1 послуги з розміщення інформації про основні готельні послуги на офіційному сайті ХХХХІІІ Міжнародного Конгресу Апімондії та послуги з поширення інформації про ХХХХІІІ Міжнародний Конгрес Апімондії в мережі інтернет.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з приписами частини 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Надання послуг відповідачем 1 підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 27.12.2013 року на загальну суму 62159,10 грн., (в тому числі ПДВ 10359,85 грн.).

Вартість наданих послуг підтверджена складеним між позивачем та відповідачем-1 актом звірки розрахунків від 09.10.2013 року на загальну суму агентської винагороди за надані послуги у розмірі 62159,10 грн., (в тому числі ПДВ 10359,85 грн.).

У вищеназваних актах відзначено, що послуги надані згідно Договору.

Позивачем 05.12.2013 року був наданий відповідачу-1 для оплати рахунок № CФ-00225 від 05.12.2013 року на суму 62159,10 грн., у графі «замовлення» якого є посилання на Договір.

Відповідачем -1 в січні 2013 року були проведені часткові платежі за надані позивачем послуги на загальну суму 20000,00 грн., а саме: 23.01.2014 року на суму 10000,00 грн., 31.01.2014 року на суму 10000,00 грн.

У банківських виписках (копії яких є в матеріалах справи) підставою платежу відповідачем-1 визначено: «Послуги з розм_щення _нформац__ сог дог 135-2013/О от 24,05,13 рахунок СФ-00225 от 5,12,13 у т.ч. ПДВ 20% - 1666.67 грн.».

Додатковим доказом в сукупності з первинними документами на підтвердження здійснення господарської операції з надання послуг є видана позивачем і отримана відповідачем-1 податкова накладна за порядковим номером 10 від 27.12.2013 року на суму агентської винагороди за інформаційні послуги, що відповідає сумі акту виконаних робіт, складеного на виконання умов Договору.

Відповідно до п. 10 ст. 201 Податкового Кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, господарські операції з надання відповідачем - 1 позивачу послуг за Договором відображені у належних первинних та податкових документах, в силу чого є такими, що фактично відбулися і такими, що створюють відповідні податкові наслідки для платника податку (відповідача-1) шляхом формування витрат і віднесення до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням послуг, підтверджених вищеназваною податковою накладною.

Відтак, грошове зобов'язання частково виконано відповідачем-1 тобто тією особою, яка за Договором зобов'язана сплатити агентську винагороду позивачу.

Доказів сплати решти суми заборгованості ні позивачем, ні відповідачем-1 суду не представлено.

Щодо наведених відповідачем-1 заперечень проти позову з тих підстав, що, оскільки акт звірки повинен бути трьохстороннім, відтак, підписаним позивачем, відповідачем-1 та відповідачем-2, проте підпису відповідача-2 такий акт не містить, відтак, позивач не виконав всіх необхідних дій, передбачених Договором, а тому прострочення виконання зобов'язання не настало, суд зазначає наступне.

Господарські зобовязання у сторін Договору, за яким відповідач-1 зобовязаний сплатити винагороду, є окремі та різні за змістом, а саме: організатор конгресу надавав послуги з розміщення інформації (Інформаційні послуги) про готельні послуги на офіційному сайті та послуги з поширення інформації про ХХХХІІІ Міжнародний Конгрес Апімондії в мережі інтернет, а агент - послуги з замовлення готельних послуг делегатам, учасникам і гостям конгресу.

Відповідно до ст. 510 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

За нормою ст. 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи лише права щодо боржника та (або) кредитора.

Відтак, обовязок відповідача-1 оплатити послуги, надані позивачем, не можна ставити в залежність від підписання акту звірки розрахунків особою, яка не являється стороною господарського зобовязання, та яке існує тільки між боржником і кредитором.

У зобовязанні надати інформаційні послуги та у зобовязанні сплатити винагороду за ці послуги Договором передбачено лише дві сторони - позивача та відповідача-1.

Тому підписаний цими сторонами акт передачі-приймання послуг є належною і достатньою підставою для оплати винагороди відповідачем-1 на користь позивача.

Передбачений Договором акт звірки розрахунків і, зокрема акт звірки розрахунків від 09.10.2013 року, не є зобов'язанням в розумінні статті 509 ЦК України, оскільки підставою для виникнення взаємних прав і обов'язків і, відповідно, зобов'язань, згідно зі статтею 11 ЦК України, є договір.

Крім того, як заявлено позивачем, не існує спору щодо суми виручки. Дані, зазначені в актах звірки та здачі-прийняття послуг, відповідачем-1 не заперечуються і не спростовуються.

Обовязок скласти і передати на підпис акт звірки, яким узгоджується сума виручки, покладено саме на відповідача-1, а не на позивача. (п.5.6. Договору).

Укладення та складання відповідачем-1 акту звірки окремо з позивачем і окремо з третьою особою не суперечить змісту зобовязань та умовам Договору

Враховуючи вищенаведене, доводи відповідача щодо ненастання обовязку виконання зобов'язання, передбаченого Договором, є безпідставними.

Судом встановлено наявність заборгованості відповідача-1 перед позивачем в розмірі 42159,10 грн. станом на момент розгляду спору. Крім того, представник відповідача-1 в судовому засіданні не заперечив факт надання послуг позивачем у вищезазначеному розмірі.

Відповідно до ст. 610 ЦК України зазначається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із врахуванням викладеного, суд вважає позов підставним, обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

На суму основної заборгованості за позовом позивачем нараховано 32546,83 грн. інфляційних втрат та 2021,09 грн. - 3% річних.

Проте, з поданого розрахунку позивача вбачається, що ним допущені помилки при здійсненні такого, зокрема щодо початку періоду прострочення (в розрахунку 10.01.2014 року).

Відповідно до п. 5.8. Договору відповідач-1 повинен був оплатити агентську винагороду за надані послуги в сумі 62159,10 грн. протягом п'яти банківських днів з моменту отримання відповідачем-1 належно оформлених сторонами акту передачі-приймання послуг і акту звірки.

Враховуючи вищенаведене, протягом п'яти банківських днів з 27.12.2013 року у відповідача-1 виник обовязок оплатити за надані послуги позивачу.

28.12.2013 року та 29.12.2013 року вихідні дні. 30 та 31 грудні 2013 року були робочим днями. З 01.01.2014 року по 07.01.2014 року вихідні дні.

Згідно листа НБУ № 25-205/28803 від 19.12.2013 року про регламент роботи в період завершення звітного року, робочий день банківської системи з понеділка 6 січня 2014 року переноситься на суботу 11 січня 2014 року.

Відтак, заборгованість у відповідача-1 перед позивачем виникла 11.01.2014 року.

Судом здійснено перерахунок вказаних сум:

Розрахунок суми інфляційних втрат.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу
11.01.2014 - 22.01.201462159.101.002124.32
23.01.2014 - 30.01.201452159.101.0000.00
31.01.2014 - 16.08.201542159.101.72230442.03
Таким чином, інфляційні втрати складають 30566,35 грн.

Відтак, заявлені позивачем 32546,83 грн. інфляційних втрат підлягають стягненню частково, а саме: в сумі 30566,35 грн.

Розрахунок процентів.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
62159.1011.01.2014 - 22.01.2014123 %61.31
52159.1023.01.2014 - 30.01.201483 %34.30
42159.1031.01.2014 - 16.08.20155633 %1950.87
Таким чином, загальна сума процентів складає 2046,48 грн.

Відтак, заявлені позивачем 2021,09 грн. 3% річних підлягають стягненню повністю.

Позовні вимоги до відповідача 2 не підлягають до задоволення з огляду на наступне:

Пунктом 3.1. договору поруки від 01.12.2014 року, відповідно до умов якого відповідач-2 поручився перед позивачем за виконання відповідачем-1 взятих на нього зобовязань згідно Договору, визначено, що даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами.

Договір поруки від 01.12.2014 року діє протягом шести місяців з дня укладення (п. 3.2.), відтак 31.05.2014 року закінчився строк його дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Таким чином, станом на момент подання позовної заяви порука припинилась, оскільки закінчився строк дії договору поруки.

Відтак, позовні вимоги до відповідача-2 є безпідставними.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судовий збір покладається на відповідача 1 відповідно до ст. 49 ГПК України пропорційно до задоволених вимог.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Відмовити у задоволенні позовних вимог до Громадської організації «ВСЕУКРАЇНСЬКЕ БРАТСТВО БДЖОЛЯРІВ УКРАЇНИ».

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Готельний комплекс «Турист» приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур» (02002, м. Київ, вул. Р. Окіпної, буд. 2; ідентифікаційний код 14353417) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Товариство ЖЕНЬ» (1103, м. Київ, вул. Підвисоцького Професора, буд. 10/10, офіс 60; ідентифікаційний код 38237685) 42159,10 грн. основного боргу, 30566,35 грн. інфляційних втрат, 2021,09 грн. - 3% річних та 1779,84 грн. судового збору.

3. Відмовити в задоволенні решти позовних вимог до Дочірнього підприємства «Готельний комплекс «Турист» приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур»..

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 29.02.2016 року.

Суддя Король М.Р.