ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" березня 2016 р. Справа № 916/5063/15

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І.,

при секретарі судового засідання Горнович Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (довіреність №05-18/01 від 04.01.2016р.), ОСОБА_2 (довіреність №05-18/161 від 30.12.2015р.),

від відповідача ОСОБА_3 (довіреність №06/16 від 18.01.2016р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом державного підприємства Морський торговельний порт Южний

до відповідача - державного підприємства Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів

про стягнення 17 507 535, 85 грн.

встановив:

23.12.2015р. державне підприємство Морський торговельний порт Южний (ДП Морський торговельний порт Южний) звернулось до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з державного підприємства Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів (ДП Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів) 17 507 535, 85 грн., з яких: 7 610 000 грн. сума основної заборгованості, 7 861 808, 72 грн. інфляційні нарахування, 1 360 417, 81 грн. 3% річних, 675 309, 32 грн. пеня.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог укладеного між сторонами договору безпроцентної позики від 19.05.2009р. щодо повернення повної суми позики у визначений договором строк.

Також, в позовній заяві позивач вказує, що відповідач мав повернути позику до 31.12.2009р., разом з тим, 04.08.2009 р. в газеті Урядовий курєр за № 139 (4045) від 04.08.2009р. було опубліковане оголошення про порушення провадження у справі про визнання банкрутом ДП Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів. Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.09.2011р. по справі № 21-2/6-08-285 було відмовлено ДП „Морський торговельний порт „Южний у визнанні конкурсним кредитором до боржника на суму 7 700 000 грн.. Дана відмова обґрунтована тим, що грошові вимоги ДП „Морський торговельний порт „Южний на суму 7 700 000 грн., які виникли на підставі договору безпроцентної позики від 19.05.2009р., є поточними. Таким чином, перебіг строку на повернення позики розпочався під час розгляду справи № 21-2/6-08-285 про банкрутство ДП Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів, й, відповідно, зупинявся при розгляді даної справи, з огляду на що, перебіг позовної давності щодо вимог про стягнення з відповідача заборгованості за договором безпроцентної позики від 19.05.2009р. розпочався заново з 29.12.2014р. з дня набрання законної сили ухвали господарського суду Одеської області від 18.11.2014р. по справі № 21-2/6-08-285, якою припинено провадження у справі про банкрутство ДП Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.12.2015р. порушено провадження по справі № 916/5063/15 за даним позовом, розгляд справи призначено на 27.01.2016р.

Ухвалою господарського суду Одеської області суду від 27.01.2016р. розгляд справи відкладено на 10.02.2016 р., згідно ст. 77 ГПК України.

10.02.2016р. до господарського суду Одеської області надійшов відзив ДП Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів (вх.№3214/16), в якому відповідач, посилаючись на пропущення позивачем строку позовної давності для звернення з відповідним позовом, просить суд застосувати до даних правовідносин строк позовної давності в порядку ст. 267 Цивільного кодексу України, та відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що 15.06.2011р. між сторонами було складено акт звірки взаєморозрахунків, яким підтверджено наявність у відповідача заборгованості за договором безпроцентної позики від 19.05.2009р. в розмірі 7 610 000грн., таким чином, перебіг строку позовної давності на стягнення зазначеної суми розпочався з 16.06.2011р. та сплинув 16.06.2014р. При цьому, в межах справи № 21-2/6-08-285 кредиторські вимоги позивача на суму 7 610 000грн. було визнано поточними, з огляду на що строк позовної давності на стягнення суми позики у зв`язку з мораторієм не зупинявся, як помилково вважає позивач.

Ухвалами господарського суду Одеської області від 10.02.2016р.:

- строк розгляду справи продовжено до 09.03.2016р., згідно ст. 69 ГПК України;

- розгляд справи відкладено на 02.03.2016р., згідно ст. 77 ГПК України.

В судовому засідання 02.03.2016р.:

- представники позивача підтримали позовні вимоги, просили суд їх задовольнити;

- представник відповідача проти позову заперечував, просив суд відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Згідно із приписами ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 02.03.2016р. оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх в судових засіданнях представників сторін, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд встановив наступне.

18.01.2008р. ДП Морський торговельний порт Южний звернулось до господарського суду Одеської області із заявою про визнання ДП Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів банкрутом за загальною процедурою банкрутства, передбаченою ст.ст. 6, 7 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, яка діяла до 19.01.2013р. та застосовувалась при розгляді даної справи), оскільки останній був неспроможний виконати свої грошові зобов'язання за рішенням господарського суду Одеської області від 06.07.2006р. по справі № 25/130-06-3590 на суму 4 340 367,06 грн. протягом трьох місяців після настання встановленого строку їх сплати.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.01.2008р. порушено провадження у справі про банкрутство ДП Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

19.05.2009р. між ДП Морський торговельний порт Южний (позикодавець) та ДП Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів (позичальник) було укладено договір безпроцентної позики, відповідно до п.1.1. якого позикодавець в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України, передає у власність позичальнику грошові кошти у сумі 7 700 000 грн. (позика), а позичальник зобовязується використати позику за цільовим призначенням і повернути позику позикодавцеві у визначений цим договором строк. Позика надається позичальникові на безпроцентній основі (п. 1.2. договору).

За умовами п. 2.1., п. 2.2. договору цільовим призначенням позики є погашення заборгованості з основної заробітної плати працівникам позичальника. Позичальник підтверджує, що сума вказаної заборгованості складає 7 700 000 грн. Позичальник за цим договором зобовязується протягом двох банківських днів з моменту підписання договору відкрити поточний рахунок для перерахування позики у банку, визначеному позикодавцем.

Позичальник повинен повернути позику до 01.07.2009р. (п.3.1. договору).

Передбачений в п. 3.1. цього договору термін може бути продовжений за згодою сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього договору (п.3.2. договору)..

Відповідно до умов п. 4.1. договору позикодавець перераховує позичальнику суму позики в безготівковому порядку протягом двох банківських днів з моменту підписання договору.

Згідно п. 4.3. договору позика вважається переданою позичальникові в момент зарахування позики на поточний рахунок позичальника.

П. 5.1. договору встановлено, що позичальник зобовязаний повернути суму позики у термін, встановлений в п.3.1. цього договору.

Днем повернення позики вважається день зарахування суми позики на поточний рахунок позикодавця (п. 5.3. договору).

Відповідно до п. 6.1. договору за порушення позичальником строків виконання зобовязань, зазначених у договорі, стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами (п.8.2. договору).

Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.2. цього договору та діє до повного виконання позичальником своїх зобовязань за договором (п. 8.3. договору). Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п.8.4. договору).

Додаткові угоди та додатки до цього договору є його невідємними частинами і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані сторонами та скріплені їх печатками (п. 9.5. договору).

На виконання умов договору безпроцентної позики від 19.05.2009р., ДП Морський торговельний порт Южний перерахувало на поточний рахунок ДП Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів грошові кошти у сумі 7 700 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2869 від 19.05.2009р.

01.07.2009р. між ДП Морський торговельний порт Южний та ДП Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів було укладено додаткову угоду № 1 до договору безпроцентної позики від 19.05.2009р., за умовами якої сторони виклали п. 3.1 договору в наступній редакції: „Позичальник повинен повернути позику до 31.12.2009р.

03.08.2009р. відповідачем було частково повернуто позивачу суму позики у розмірі 90 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №405 від 03.08.2009р., реєстром документів від 03.08.2009р. філії «Одеське РУ» №18 АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та довідкою ДП Морський торговельний порт Южний вих. № 104-09/252 від 05.08.2009р. про зарахування вказаної суми на рахунок позивача.

04.08.2009 р. в газеті Урядовий курєр за № 139 (4045) від 04.08.2009 р. було опубліковане оголошення про порушення провадження у справі про визнання банкрутом ДП Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів.

06.08.2009р. до господарського суду Одеської області звернулось ДП Морський торговельний порт Южний із грошовими вимогами до ДП Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів у розмірі 15 811 660,48грн., в тому числі 7 610 000грн., які виникли у звязку з неналежним виконанням ДП Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів умов договору безпроцентної позики від 19.05.2009р. в частині повернення всієї суми позики.

15.06.2011р. між ДП Морський торговельний порт Южний та ДП Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів було складено, підписано та скріплено печатками акт звірки взаєморозрахунків, яким сторонами узгоджено, що станом на 15.11.2011р. заборгованість ДП Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів за договором безпроцентної позики від 19.05.2009р. становить 7 610 000грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.09.2011р. по справі № 21-2/6-08-285 було відмовлено ДП „Морський торговельний порт „Южний у визнанні конкурсним кредитором до боржника на суму 7 700 000 грн. (поточні вимоги). Дана відмова обґрунтована тим, що грошові вимоги ДП „Морський торговельний порт „Южний на суму 7 700 000 грн., які виникли на підставі договору безпроцентної позики від 19.05.2009р. - є поточними, оскільки виникли після порушення провадження у справі № 21-2/6-08-285 про банкрутство ДП Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів, тобто після 23.01.2008р., і тому, враховуючи вимоги Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», не можуть бути предметом розгляду даної судової процедури банкрутства ДП Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів, оскільки вимоги поточних кредиторів на стадії розпорядженням майном боржника не розглядаються та не включаються до реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.11.2014р., залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 29.12.2014р. та постановою Вищого господарського суду України від 10.03.2015р., провадження у справі про банкрутство ДП Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів припинено, мораторій та інші заходи по забезпеченню заяви, вжиті ухвалою господарського суду Одеської області від 23.01.2008р., скасовано.

Як зазначає позивач, перебіг строку на повернення позики розпочався під час розгляду справи № 21-2/6-08-285 про банкрутство ДП Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів, й, відповідно, зупинявся при розгляді даної справи, з огляду на що, перебіг позовної давності щодо вимог про стягнення з відповідача заборгованості за договором безпроцентної позики від 19.05.2009р. розпочався заново з 29.12.2014р. з дня набрання законної сили ухвали господарського суду Одеської області від 18.11.2014р. по справі № 21-2/6-08-285, якою припинено провадження у справі про банкрутство ДП Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів.

Станом на день подачі позову до господарського суду Одеської області, сума позики 7 610 000грн. залишилась неповернутою, що і стало підставою для звернення ДП Морський торговельний порт Южний до господарського суду Одеської області з даним позовом, в якому, окрім стягнення з відповідача суми основної заборгованості за договором безпроцентної позики від 19.05.2009р., позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 675 309, 32грн., 3% річних у розмірі 1 360 417, 81 грн. та інфляційні нарахування у розмірі 7 861 808, 72 грн. - всього 17 507 535, 85 грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Приписами ст.1046 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобовязань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено матеріалами справи та не заперечується сторонами, на виконання договору безпроцентної позики від 19.05.2009р., позивач надав відповідачу безпроцентну позику в розмірі 7 700 000грн., при цьому, відповідач свого обов`язку щодо своєчасного повернення всієї суми позики до 31.12.2009р. (п. 3.1 договору) не здійснив, повернувши лише 90 000грн., з огляду на що за ним рахується заборгованість за зазначеним договором в сумі 7 610 000грн.

Ст. 546 Цивільного кодексу України передбачає, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).

Вимогами п.3 ч.1 ст.611 ЦК України також передбачено, що одним із наслідків порушення зобовязання є сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобовязання.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.2 ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Відповідно до частини 6 статті 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 6.1. договору безпроцентної позики від 19.05.2009р. сторони узгодили, що за порушення позичальником строків виконання зобовязань, зазначених у договорі, стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

При перевірці здійсненого позивачем розрахунку нарахованої відповідачу пені в розмірі 675 309,32грн. за період з 01.01.2010р. по 07.06.2010р. за порушення строку повернення позики, суд встановив його вірність та відповідність обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки позивача щодо сплати відповідачем 3% річних у розмірі 1 360 417,81 грн. та інфляційних нарахувань у розмірі 7 861 808,72 грн. за період з 01.01.2010р. по 15.12.2015р., суд вважає їх вірними та нарахованими відповідно до Договору та вимог чинного законодавства.

Поряд з тим, відповідачем заявлено про сплив позовної давності стосовно заявлених позовних вимог, з огляду на що господарський суд виходить з наступного.

Ст. 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За приписами ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки

Згідно з п.1 ч. 2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст.ст. 253-255 ЦК України (ст. 260 ЦК України)

У ч.1 ст.261 ЦК України встановлено, що перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч. 5 ст.261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Ст. 264 України встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

З огляду на перелічені норми законодавства, суд зазначає, що про порушення свого права на одержання суми основної заборгованості за договором позики, позивач дізнався 01.01.2010р., а тому строк позовної давності до вимог про стягнення з відповідача 7 610 000грн. розпочався 01.01.2010р.

Проте, з огляду на те, що 15.06.2011р. між ДП Морський торговельний порт Южний та ДП Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів було складено, підписано та скріплено печатками акт звірки взаєморозрахунків, яким узгоджено, що станом на 15.11.2011р. заборгованість ДП Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів за договором безпроцентної позики від 19.05.2009р. становить 7 610 000грн. - перебіг позовної давності перервався вчиненням відповідачем дії, що свідчить про визнання ним боргу, та перебіг позовної давності розпочався заново з 16.11.2011р.

Таким чином, строк позовної давності до вимог про стягнення з відповідача суми основної заборгованості 7 610 000грн. за договором позики закінчився 16.11.2014р.

Між тим, з позовом до суду про стягнення з відповідача неустойки позивач звернувся 23.12.2015р., тобто з пропуском строку позовної давності.

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

В п. 5.3. Постанови Пленуму ВГСУ від 29.05.2013 р. № 10 „Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів зазначено, що зі спливом позовної давності за вимогою про повернення або сплату коштів спливає й позовна давність за вимогою про сплату процентів, передбачених статтями 536, 625 ЦК України, і сум інфляційних нарахувань згідно з тією ж статтею 625 ЦК України (незалежно від періоду часу, за який обчислено відповідні суми процентів та інфляційних нарахувань, оскільки такі суми є складовою загальної суми боргу).

Враховуючи те, що строк позовної давності за вимогою про стягнення суми основної заборгованості сплив, строк позовної давності за вимогами про сплату пені, 3% річних і інфляційних нарахувань, також сплив.

Таким чином, позивачем пропущений строк позовної давності до заявлених вимог про стягнення з відповідача суми основної заборгованості, пені, 3% річних і інфляційних нарахувань.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи, що строк позовної давності для звернення з відповідними вимогами сплив, та приймаючи до уваги подану відповідачем заяву про застосування строків позовної давності, викладену у відзиві на позовну заяву, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ДП Морський торговельний порт Южний

При цьому, суд вважає безпідставними доводи позивача про те, що перебіг позовної давності по заявленим вимогам було зупинено при розгляді справи № 21-2/6-08-285 про банкрутство ДП Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів, та перебіг позовної давності щодо вимог про стягнення з відповідача заборгованості за договором безпроцентної позики від 19.05.2009р. розпочався заново з 29.12.2014р. з дня набрання законної сили ухвали господарського суду Одеської області від 18.11.2014р. по справі № 21-2/6-08-285, якою припинено провадження у справі про банкрутство ДП Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів, з огляду на таке.

Ухвалою господарського суду від 14.09.2011р. по справі № 21-2/6-08-285 кредиторські вимоги позивача, в тому числі на суму 7 610 000грн., за договором безпроцентної позики від 19.05.2009р. було визнано поточними, оскільки вони виникли після порушення провадження у справі № 21-2/6-08-285 про банкрутство ДП Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів, тобто після 23.01.2008р., і тому, враховуючи вимоги Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», не могли бути предметом розгляду судової процедури банкрутства ДП Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів, з огляду на те, що вимоги поточних кредиторів на стадії розпорядженням майном боржника не розглядаються та не включаються до реєстру вимог кредиторів.

Згідно п. 54 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року N 15 „Про судову практику в справах про банкрутство зазначено, що Закон і ГПК не містять приписів стосовно заборони прийняття судом позовної заяви до боржника, щодо якого вже порушено справу про банкрутство, а також стосовно вирішення спору за цим позовом по суті. Порушення справи про банкрутство не віднесено статтею 62 ГПК до підстав для відмови судом у прийнятті позовної заяви. Тому суди мають у встановленому ГПК порядку приймати позовні заяви до особи, щодо якої порушено справу про банкрутство і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження.

Таким чином, наявне провадження у справі про банкрутство ДП „Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів не позбавляло відповідача можливості звернутися з даним позовом до господарського суду.

Відповідно до викладеного, строк позовної давності на стягнення суми заборгованості, яка виникла після порушення справи про банкрутство (на той момент поточними вимогами) не зупинявся, як помилково вважає позивач.

З огляду на недоведення позивачем наявності поважних причин пропущення строку позовної давності для заявлення вимог по спірній сумі боргу, суд не вбачає підстав для захисту порушеного права позивача.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд вирішив:

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 09 березня 2016 р.

Суддя Ю.І. Мостепаненко