ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2016 р.Справа № 922/180/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Ларс Експорт", м. Київ
до ТОВ "Астеліт Трейд", м. Харків
про стягнення коштів у розмірі 5 604 585,14 грн.
за участю представників сторін:

позивача -ОСОБА_1,за дов.б/н від 09.02.16

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

В січні 2016 року до суду звернулось ТОВ "Ларс Експорт" ( надалі - позивач) та просить стягнути з ТОВ "Астеліт Трейд" ( надалі - відповідач) суму основного боргу 5095077,40 грн. , суму штрафу 509507,74 грн. та судовий збір 84068,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору поставки сільськогосподарської продукції за № 17-08/2015 від 17.08.2015 року в частині не виконання умов договору.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, витребуваних судом документів не надав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресою, вказаною у позовній заяві та повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення, але ухвала про відкладення розгляду справи повернулась до суду з поміткою "за закінченням терміну зберігання".

Згідно положень ст.ст. 4-3, 33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи достатність часу, наданого позивачеві та відповідачеві для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

За приписами статей 638, 639 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Положеннями ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

17.08.2015 року між ТОВ "Ларс Експорт" ( Покупець) та ТОВ "Астеліт Трейд" ( Продавець) було укладено договір поставки сільськогосподарської продукції за № 17-08/2015 року. У відповідності до предмету договору відповідач зобов*язався поставити і передати у власність, а позивач прийняти та оплатити сільськогосподарську продукцію ( кукурудзу, ячмінь, шрот соняшника та інш.) . Умови поставки, конкретний пункт поставки партії товару та інші умови сторони домовились визначати в додаткових угодах до договору, які є невід'ємною частиною договору. ( п.1.1 договору). Строк дії договору у відповідності до п.10.1 сторони визначили до 31.12.2015 року.

Між Сторонами була підписана Додаткова угода №1 від 17 серпня 2015 року, за якою відповідач зобовязувався поставити позивачу зерно ячменю для кормових цілей 3 класу українського походження (товар) в кількості 5 500, 00 метричних тон +/-5%. Загальна вартість товару, згідно додаткової угоди складає 18 700 000, 00 гривень без ПДВ. Оплата партії товару, що поставлялась, згідно Додаткової угоди №1 до договору поставки сільськогосподарської продукції № 17-08/2015 від 17 серпня 2015 року мала бути здійснена в наступному порядку:

- Аванс в розмірі 9 350 000,00 без ПДВ, мав бути перерахований відповідачу протягом 2-х банківських днів з дати підписання додаткової угоди;

- платіж в розмірі 9 350 000, 00 без ПДВ, мав бути перерахований відповідачу протягом 2-х банківських днів до 21 серпня 2015 року, включно;

Строками поставки сторони визначили період з 00 годин 22.08.215р. по 23:55 27.08.2015р, обидві дати включно (п.8 Додаткової угоди №1).

Позивач в повній мірі виконав свої зобовязання перед відповідачем за Додатковою угодою №1, сплативши аванс в розмірі 9 350 000, 00 гривень 18 серпня 2015 року, остаточну суму в розмірі 9 350 000, 00 гривень позивач сплатив на розрахунковий рахунок відповідача двома платежами:

- 20 серпня 2015 року було сплачено 8 950 000, 00 гривень;

- 21 серпня 2015 року було сплачено 400 000, 00 гривень.

В свою чергу відповідач допустив низку порушень умов додаткової угоди №1:

- Поставка була зроблена відповідачем з порушенням строків, вказаних п.8.

Додаткової угоди №1, оскільки була зроблена 06 вересня 2015 року, 07 вересня 2015

року, 08 вересня 2015 року.

- Загальна сума, поставленого товару , всупереч умовам Додаткової угоди №1

становить 4 604 922, 60 гривень.

Згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що

прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.3 ст.612 Цивільного кодексу України, якщо внаслідок прострочення боржника, виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Внаслідок прострочення поставки та поставки товару не в повному обсязі, TOB «ЛАРС ЕКСПОРТ» втратив інтерес до товару, замовленого у ТОВ «АСТЕЛІТ ТРЕЙД» згідно з Додатковою угодою №1 до договору поставки сільськогосподарської продукції № 17-08/2015 від 17 серпня 2015 року.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України , зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Внаслідок втрати ТОВ «ЛАРС ЕКСПОРТ» інтересу до виконання зобовязання за договором, позивач в ході перемовин повідомив відповідача, про відмову від будь-якого майбутнього прийняття виконання за додатковою угодою №1 до договору поставки сільськогосподарської продукції № 17-08/2015 від 17 серпня 2015 року та висловив вимогу повернути суму, на яку авансовий платіж, перерахований за додатковою угодою, перевищує вартість (визначену у видаткових накладних) поставленої сільськогосподарської продукції.

Відповідач, на виконання цієї вимоги здійснив часткове повернення грошових коштів позивачу на загальну суму 9 000 000,00 грн.

Таким чином , сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 5 095 077,40 (п'ять мільйонів дев'яносто п'ять тисяч сімдесят сім гривень 40 копійок)

Позивач звернувся до відповідача з претензією, запропонувавши в ній повернути суму заборгованості, в інакшому випадку, як зазначив позивач, він змушений буде звернутись за захистом свого права до суду. Однак відповідач не зважив на це, та не надав позивачеві жодної відповіді.

Враховуючи вищевикладене та те, що сума заборгованості відповідачем не сплачена. Відповідач не надав на вимогу суду докази своєчасного виконання своїх зобов'язань. За таких обставин та враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов діючого законодавства, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в частині стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 5095077,40 грн.

Згідно з частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що зазначені штрафні санкції можуть бути застосовані за наявності таких умов:

- якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачений договором або законом;

Згідно п. 7.4. Договору поставки сільськогосподарської продукції № 17-08/2015 від 17 серпня 2015 року, в разі прострочення здійснення поставки товару, покупець може відмовитись прийняття товару та/або вимагати від продавця сплати штрафу в розмірі 10% від вартості непоставленого товару. Розмір штрафу за п.7.4. договору становить 509 507 гривень 74 копійки (п'ятсот дев'ять тисяч п'ятсот сім гривень 74 копійки).

Розмір штрафу за п.7.4. договору становить 509 507,74 грн. , який підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи вищевикладене суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими , що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.8 Конституції України, ст.ст. 43,49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 525, 526, 625 Цивільного кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ТОВ "Астеліт Трейд",(64400, Харківська обл., Зачепилівський район, смт. Зачепиліка, вул. Радянська, буд.80. п/р 576 в ПАТ "КРЕДОБАНК", м. Львів, МФО 325365, ) з на користь ТОВ "Ларс Експорт", (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд.119, 9-й поверх, п/р№90073 в АТ Укрексімбанк" м. Київ, МФО 322313, п/р№ в АТ "ПЦМБ" м. Київ, МФО 334851, ІПН 96, ), суму 5095077,40 грн. основного боргу, суму штрафу -509 507,74 грн. та 84068 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 01.03.2016 р.

Суддя ОСОБА_2