ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

29 лютого 2016 року Справа № 904/7183/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Картере В.І. (доповідач),

суддів: Барицької Т.Л.,

Губенко Н.М.

перевіривши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерно-комерційний банк "Капітал"

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.12.2015

та на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2015

у справі № 904/7183/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МК Паторжинський"

до Публічного акціонерного товариства "Акціонерно-комерційний банк "Капітал"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Відділення № 42 Публічного акціонерного товариства "Акціонерно-комерційний банк "Капітал"

про визнання недійсним договору іпотеки, відновлення права власності та витребування майна з незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Акціонерно-комерційний банк "Капітал" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.12.2015 та на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2015 у справі № 904/7183/15.

Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність повернення касаційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються докази надсилання її копії іншій стороні у справі.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Згідно з ст. 27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, користуються процесуальними правами і несуть процесуальні обов'язки сторін, крім права на зміну підстави і предмета позову, збільшення чи зменшення розміру позовних вимог, а також на відмову від позову або визнання позову.

Відповідно до п. 61 постанови пленуму Вищого господарського суду України, від 24.10.2011 № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України" треті особи користуються правами і несуть обов'язки сторони у справі. Тому якщо до касаційної скарги не додано доказів надіслання її копії третім особам, то така касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом (п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК).

Скаржником не дотримано вказаних вимог, оскільки до матеріалів касаційної скарги не додано доказів надсилання її копій третій особі у справі - Відділенню № 42 Публічного акціонерного товариства "Акціонерно-комерційний банк "Капітал".

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору.

01.09.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким внесено зміни до Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, яка була чинною на час подання позовної заяви - 11.08.2015) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Правовий аналіз положень Закону України "Про судовий збір" свідчить про те, що розрахунок судового збору повинен здійснюватися виходячи зі ставок, встановлених цим Законом на момент подачі касаційної скарги, який обчислюється з урахуванням ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Пунктом 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий та немайновий характер, судовий збір підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п. 2.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7 якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Пунктом 2.2. вказаної постанови пленуму Вищого господарського суду України роз'яснено, що статтею 55 ГПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Як вбачається зі змісту поданої касаційної скарги, позивачем оскаржується постанова господарського суду апеляційної інстанції, якою залишено без змін рішення господарського суду першої інстанції від 01.10.15, про задоволення позову повністю. При цьому, позивач просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нове.

Отже, за подання касаційної скарги на оскаржувані судові рішення скаржник повинен був сплатити суму судового збору у розмірі 90 619,20 грн. (1 461,60 грн. за вимогу про визнання недійсним договору іпотеки № 17/2008-И-1 від 13.06.2013, 1 461,60 грн. за вимогу про визнання недійсним договору іпотеки № 17/2008-И-2 від 14.06.2013 та 87 696,00 грн. за вимогу про відновлення права власності та витребування майна з незаконного володіння).

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, до неї не додано доказів сплати судового збору, проте наявне клопотання Публічного акціонерного товариства "Акціонерно-комерційний банк "Капітал" про відстрочення сплати судового збору.

В обґрунтування наведеного скаржник посилається, на те що ПАТ "Акціонерно-комерційний банк "Капітал" знаходиться у важкому фінансовому становищі, оскільки 29.10.2015 розпочато процедуру ліквідації.

Відповідно ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

За змістом положень ст. 8 вказаного Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом (п. 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 № 01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 № 484-VIII)").

Отже, за приписами зазначеної норми, відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин. До того ж вказаною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Водночас, наведені Публічним акціонерним товариством "Акціонерно-комерційний банк "Капітал" обставини не мають характеру виключних, що свідчить про відсутність належних підстав для відстрочення скаржникові сплати судового збору.

Відповідно до ст. 1118 ГПК України, касаційна скарга у випадках, передбачених пунктом першим частини першої статті 107 цього Кодексу, розглядається протягом одного місяця з дня постановлення ухвали про прийняття касаційної скарги до провадження Вищим господарським судом України.

З поданої заяви про відстрочення сплати судового не вбачається, що скаржник зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду касаційної скарги, відтак клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст.1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

При цьому, Вищий господарський суд України вважає за необхідне зазначити, що після усунення вказаних обставин, Публічне акціонерне товариство "Акціонерно-комерційний банк "Капітал" має право повторно подати касаційну скаргу, при цьому подавши мотивоване клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку.

Враховуючи викладене та керуючись п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству "Акціонерно-комерційний банк "Капітал" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.12.2015 та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2015.

Касаційну скаргу на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.12.2015 та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2015 у справі № 904/7183/15 повернути Публічному акціонерному товариству "Акціонерно-комерційний банк "Капітал".

Головуючий суддя:В. Картере
Судді: Т. Барицька Н. Губенко