РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2016Справа №910/31160/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Грас Савуа Україна"

про стягнення страхового платежу в розмірі 5 191,39 грн.

Суддя Нечай О.В.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Лошкин А.В., за довіреністю

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" (далі - позивач) до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" (далі - відповідач) про стягнення страхового платежу в розмірі 5 191,39 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.12.2015 було порушено провадження у справі № 910/31160/15, розгляд справи призначено на 27.01.2016.

21.01.2016 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

25.01.2016 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 27.01.2016 представник позивача з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 11.12.2015 про порушення провадження у справі № 910/31160/15 позивач виконав.

У судове засідання 27.01.2016 представник відповідача не з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 11.12.2015 про порушення провадження у справі № 910/31160/15 відповідач не виконав.

Розглянувши у судовому засіданні 27.01.2016 клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, суд відмовив у задоволенні вищезазначеного клопотання, у зв'язку із його необґрунтованістю.

У судовому засіданні 27.01.2016 суд дійшов висновку про необхідність залучення до участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Грас Савуа Україна" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Враховуючи те, що представник відповідача у судове засідання 27.01.2016 не з'явився, вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 11.12.2015 про порушення провадження у справі № 910/31160/15 відповідач не виконав, а також у зв'язку із необхідністю витребування нових доказів, розгляд справи було відкладено на 10.02.2016.

У судове засідання 10.02.2016 представник позивача з'явився, надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання 10.02.2016 не з'явились.

Відповідно до п. 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 р. № 01-8/123 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році» до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі, коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Слід також зазначити, що вищезгаданий інформаційний лист містить посилання на пункт 4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 р. № 01-8/1228 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році» (із змінами від 08.04.2008 р.), в якому зазначається, що примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду її судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз'яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.07.1997 р. № 02-5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2015 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Нова» (далі - страховик, відповідач), Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ» ( далі - страхувальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Грас Савуа Україна» (далі - повірений страховика, третя особа) було укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №4809 (далі - Договір), предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону та пов'язані з володінням, користування і розпорядженням застрахованими ТЗ та додатковим обладнанням до них; відшкодуванням страхувальником та/або експлуатантом заподіяної ним шкоди життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок експлуатації застрахованого ТЗ; життям, здоров'ям і працездатністю застрахованих осіб.

Відповідно до умов Договору строки сплати страхового платежу в розмірі 62 534,61 грн. до 28 березня 2016 року, частинами та в періоди зазначеними в п. 2 розділу 1 Договору.

Зокрема перший платіж у розмірі 15 633,66 грн має бути сплачений в період до 10.04.2015, відповідно дія Договору буде з 29.03.2015 по 28.06.2015.

Згідно з п. 12.2 розділу 2 Договору якщо інше не зазначено в розділі 1 Договору, останній набирає чинності з моменту підписання, а в частині зобов'язань страховика діє протягом проміжків часу, зазначених у розділі 1 Договору як «періоди дії Договору», за умови сплати страхувальником сум страхових платежів у терміни, зазначені у розділі 1 Договору.

Дію Договору може бути достроково припинено за вимогою Страхувальника або Страховика (п.12.4 розділу 2 Договору).

Відповідно до пп. 12.4.1 розділу 2 Договору у разі дострокового припинення дії Договору на вимогу страхувальника, страховик повертає йому 65% суми страхового платежу за період, що залишився до закінчення дії Договору, з вирахуванням фактичних виплат за цим Договором. Якщо вимога страхувальника обумовлена порушенням страховиком умов Договору, останній повертає страхувальнику сплачені ним страхові платежі повністю.

Згідно з п. 12.5 розділу 2 Договору про намір достроково припинити дію Договору будь - яка сторона зобов'язана письмово повідомити іншу не пізніше ніж за 30 робочих днів до дати припинення, якщо сторони не дійшли згоди про інше.

Додатком № 1 до Заяви про страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів до Договору сторони узгодили перелік наземних транспортних засобів, зокрема, з якого вбачається страхування транспортного засобу «Lexus», державний реєстраційний номер АА 5500 МА.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору, позивачем був перерахований перший страховий платіж у розмірі 4 809,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №4065 від 25.05.2015.

25.06.2015 року позивачем був направлений лист №1751/06 на адресу відповідача про припинення дії Договору, а також про повернення суми страхового платежу, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 26.06.2015, який отриманий останнім 01.07.2015, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до пп.12.4.1 відповідач зобов'язаний повернути 65% суми страхового платежу за період, що залишився до закінчення дії Договору з вирахуванням фактичних виплат.

Враховуючи невиконання зазначених обов'язків, позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача суму страхового платежу в розмірі 5 191 грн. 39 коп.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 354 Цивільного кодексу України за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не було подано жодного доказу на підтвердження повернення відповідачем 65% суми страхового відшкодування за період, що залишився до закінчення дії Договору.

Згідно з п. 12.5 розділу 2 Договору про намір достроково припинити дію Договору будь - яка сторона зобов'язана письмово повідомити іншу не пізніше ніж за 30 робочих днів до дати припинення, якщо сторони не дійшли згоди про інше.

Таким чином, судом встановлено, що Договір припинив свою дію з 12.08.2015 року.

Суд, перевіривши розрахунок суми страхового платежу за період, що залишився до закінчення дії Договору з 13.08.2015 р. по 28.09.2015 р., наданий позивачем, встановив, що останнім вірно визначена сума страхового платежу у розмірі 5 193 грн. 39 коп, яка підлягає до стягнення з відповідача на підставі пп.12.4.1 розділу 2 Договору.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Договорами з урахуванням пені, в загальному розмірі 5 191,39 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" (02660, м. Київ, вулиця Марини Раскової , будинок 11; ідентифікаційний код: 31241449) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" (01033, м. Київ, вулиця Жилянська, будинок 43; ідентифікаційний код: 35912126) суму страхового платежу в розмірі 5 191 (п'ять тисяч сто дев'яносто одна) грн 39 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн 00 коп.

Повне рішення складено 29.02.2016

Суддя О.В. Нечай