ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"03" березня 2016 р. Справа № 926/48/16

За позовом Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Тензор»

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 фінансова інспекція України

про стягнення заборгованості 1 350 000,00 грн.

Суддя С.О. Миронюк

Представники:

Від позивача ОСОБА_2 - представник. Довіреність № 465-06-5 від 31.12.2015 р.

Від відповідача ОСОБА_3 - представник. Довіреність № 2/10/2015/ю від 25.10.2015 р. ОСОБА_4 керівник.

Від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5 представник. Довіреність № 25/12/179-Д ВІД 25.12.2015 р.

СУТЬ СПОРУ: Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України звернувся з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Тензор» про стягнення заборгованості згідно ОСОБА_6 № 31306-3 від 13.06.2013 р. в розмірі 1 350 000,00 грн.

Позов обґрунтовується тим, що між Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Тензор» укладено договір № 31306-3 щодо закупівлі послуги щодо наукового дослідження та експериментального розроблення у сфері техніки та технологій, крім біотехнологій (72.19.2) «Розробка та підготовка до серійного виробництва багатофункціонального засобу вимірювальної техніки для здійснення контролю параметрів мікроклімату у виробничому середовищі», згідно якого відповідачу сплачено за надані послуги 1 350 000,00 грн.

ОСОБА_1 фінансовою інспекцією України на виконання п. 2.8 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції України на ІІ квартал 2015 року проведено ревізію фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.04.2013 р. по 01.05.2015 р. До проведення ревізії залучено головного судового експерта Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності ОСОБА_7 для проведення перевірки робіт послуг, повязаних зі створенням програмного забезпечення у позивача.

У довідці ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.04.2013 р. по завершений місяць 2015 р. від 29.07.2015 р. складеною ОСОБА_7, встановлено низку порушень, що відображені і в акті ревізії Державно-фінансової інспекції від 05.08.2015 р. № 04-23/11, зокрема встановлено: «що відповідно до технічних вимог (додаток №1 до договору) даний прилад має дві основні складові: конструкція приладу та програмне забезпечення, що дозволяє виконувати всі необхідні виміри та забезпечує передачу результатів вимірів через порт Ц5В на комп'ютер.

В п.2 Реєстру результатів видів послуг відмічено, що має бути розроблено програмне забезпечення (ПЗ) для макетних, зразків засобів вимірювальної техніки (ЗВТ),

Проте, у звітних матеріалах відсутня будь-яка документація про наявність вищевказаного ПЗ без якого не може бути проведена підготовка до серійного виробництва багатофункціонального засобу вимірювальної техніки для здіснення контролю параметрів мікроклімату у виробничому середовищі. Є лише СD диск з чотирма файлами, які не відкриваються без додаткового ПЗ, яке також відсутній у звітній документації.

У відповідності до Закону України «Про авторські та суміжні права», дане ПЗ не є об'єктом інтелектуальної власності, а відповідно сам прилад є незаконним приладом, конструкторська документація по даному припаду не є повною та не може бути передана для серверного виробництва.

Отже, дана робота на суму 1 350 000 грн. не відповідає умовам договору від 13.06.2013 № 31306-3 укладеного з відповідачем.

Таким чином, до актів приймання - передачі включено послуги які фактично не виконані та не відповідають технічному завданню», а тому, позивач просить стягнути з відповідача збитки в розмірі 1 350 000 грн.

Провадження у справі порушено ухвалою господарського суду Чернівецької області від 06.01.2016 р., справу до розгляду в судовому засіданні призначено на 19.01.2016 р.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 19.01.2016 р. залучено в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 фінансову інспекцію України (04070 м. Київ, вул. П.Сагайдачного, 4) розгляд справи відкладено на 04.02.2016 р.

В судовому засіданні 04.02.2016 р. оголошено перерву до 23.02.2016 р.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 23.02.2016 р. відкладено розгляд справи на 03.03.2016 р.

03.03.2016 р. позивач позовні вимоги підтримав.

Відповідач вимоги позивача не визнає з підстав зазначених у відзиві на позов, зокрема посилається на те, що підписанням актів прийняття передачі наданих послуг позивач визнав факт виконання відповідачем умов договору в повному обсязі та підставність і законність оплат здійснених відповідачу на виконання договору № 31306-3від 13.06.2013 р., а тому просить в задоволені позову відмовити за безпідставністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Тензор» укладено договір № 31306-3 щодо закупівлі послуги щодо наукового дослідження та експериментального розроблення у сфері техніки та технологій, крім біотехнологій (72.19.2) «Розробка та підготовка до серійного виробництва багатофункціонального засобу вимірювальної техніки для здійснення контролю параметрів мікроклімату у виробничому середовищі», а замовник прийняти та оплатити такі послуги.

Відповідно до п. 3.1 ціна ОСОБА_6 згідно з розрахунком вартості послуг становить 1 350 000,00 грн. без ПДВ.

Пунктом 4.1 ОСОБА_6 передбачено, розрахунки проводяться поетапно шляхом оплати замовником вартості етапу наданих послуг, протягом 15 банківських днів після підписання сторонами акта приймання-передачі наданих послуг за етапом та акта приймання-передачі нематеріального активу за етапом, акта приймання-передачі дослідного зразка за етапом.

Пунктом 4.2 замовник протягом 15 робочих днів з дня отримання акту приймання-передачі послуг за етапом та акта приймання-передачі нематеріального активу за етапом, акта приймання-передачі дослідного зразка за етапом зобовязаний надати виконавцю підписані акт приймання-передачі послуг за етапом та акт приймання-передачі нематеріального активу за етапом, акт приймання-передачі дослідного зразка за етапом або відмову від прийняття послуг.

На виконання умов договору позивач платіжними дорученнями № 4435 від 09.07.2013 р. 50 000 грн., № 5379 від 09.08.2013 р. 150 000 грн., № 8081 від 29.11.2013 р. 250 000 грн. № 3320 від 31.03.2014 р. - 450 000 грн. № 16110 від 30.10.2014 р. - 450 000 грн. перерахував відповідачу згідно ОСОБА_6 № 31306-3 кошти в сумі 1 350 000,00 грн.

Доказом виконання Позивачем ОСОБА_6 та підтвердженням факту створення і підготовки до серійного виробництва багатофункціонального засобу вимірювальної техніки (ЗВТ) для здійснення контролю параметрів мікроклімату у виробничому середовищі, є результати державних приймальних випробувань вимірювачів параметрів мікроклімату ЕКОТЕНЗОР-МК».

Випробування було проведено в період з 12 вересня по 8 жовтень 2014 року Національним науковим центром «Інститут метрології» (ННЦ «Інститут метрології»), ОСОБА_1 підприємством «Чернівецький регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації (ДП «Буковинстандартметрологія») на підставі листа-доручення Департаменту технічного регулювання та метрології МІНЕКОНОМРОЗВИТКУ від 14.03.2014 № 3422-09/7889-12, про що складено акт державних приймальних випробувань вимірювачів параметрів мікроклімату ЕКОТЕНЗОР-МК» та внесено прилад до Державного реєстру України засобів вимірювальної техніки. За результатами державних приймальних випробувань підтверджено той факт, що (п.5.10) «.прилад дозволяє вимірювати усі параметри мікроклімату згідно санітарних норм мікроклімату виробничих приміщень ДСН 3.3.6.042-99...», а саме перетворює фізичні величини в цифрове і символьне відображення різновиду і значення цих величини. Результати державних приймальних випробувань вимірювачів параметрів мікроклімату ЕКОТЕНЗОР-МК» визнані позитивними.

Також, доказом виконання Відповідачем етапів ОСОБА_6 без зауважень (п. 5.4. ОСОБА_6) є підписання сторонами ОСОБА_7 прийняття-передачі наданих послуг за етапами та комісійного ОСОБА_7 від 21.10.2014 р. прийняття результатів наданої послуги за ОСОБА_6 № 31306-3 від 13.06.2013 p.

ОСОБА_1 фінансовою інспекцією України на виконання п. 2.8 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції України на ІІ квартал 2015 року проведено ревізію фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.04.2013 р. по 01.05.2015 р. До проведення ревізії залучено головного судового експерта Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності ОСОБА_7 для проведення перевірки робіт послуг, повязаних зі створенням програмного забезпечення у позивача.

У довідці ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.04.2013 р. по завершений місяць 2015 р. від 29.07.2015 р. складеною ОСОБА_7, встановлено низку порушень, що відображені і в акті ревізії Державно-фінансової інспекції від 05.08.2015 р. № 04-23/11, зокрема встановлено: «що відповідно до технічних вимог (додаток №1 до договору) даний прилад має дві основні складові: конструкція приладу та програмне забезпечення, що дозволяє виконувати всі необхідні виміри та забезпечує передачу результатів вимірів через порт Ц5В на комп'ютер.

В п.2 Реєстру результатів видів послуг відмічено, що має бути розроблено програмне забезпечення (ПЗ) для макетних, зразків засобів вимірювальної техніки (ЗВТ),

Проте, у звітних матеріалах відсутня будь-яка документація про наявність вищевказаного ПЗ без якого не може бути проведена підготовка до серійного виробництва багатофункціонального засобу вимірювальної техніки для здіснення контролю параметрів мікроклімату у виробничому середовищі. Є лише СD диск з чотирма файлами, які не відкриваються без додаткового ПЗ, яке також відсутній у звітній документації.

У відповідності до Закону України «Про авторські та суміжні права», дане ПЗ не е об'єктом інтелектуальної власності, а відповідно сам прилад є незаконним приладом, конструкторська документація по даному припаду не є повною та не може бути передана для серверного виробництва.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Частиною першою статті 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобовязання одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно з приписами статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із матеріалів справи вбачається, що в даному випадку правовідносини сторін виникли на підставі названого вище договору щодо закупівлі послуги щодо наукового дослідження та експериментального розроблення у сфері техніки та технологій, крім біотехнологій.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

В силу ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Приписами статті 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом бо якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

За змістом частини першої статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором.

З огляду на положення статті 22 ЦК України та статті 224 ГК України для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Однак в ході розгляду справи складу цивільного правопорушення в діях відповідача тобто невиконання певних робіт судом не встановлено.

Тому позивач як замовник робіт, та як сторона за договором зобовязаний був вжити усіх залежних від нього заходів, в тому числі шляхом ретельної перевірки обсягу та якості виконаних відповідачем робіт задля забезпечення ефективного використання коштів.

За умови існування між сторонами договірних правовідносин, посилання на висновки перевірки, як на підставу для задоволення позовних вимог, є неправомірними. Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати.

Підсумовуючи викладене, тобто, що правовідносини між сторонами виникли на підставі укладеного ними внаслідок вільного волевиявлення договору, відсутність складу правопорушення в діях (бездіяльності) відповідача, відсутність збитків у позивача через невиконання або неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобовязань, суд дійшов висновку що у задоволенні позову належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити.

У судовому засіданні 03 березня 2016 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Оформлене у відповідності до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України рішення підписане 09 березня 2016 р.

Суддя С.О. Миронюк