КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2016 р. Справа№ 910/28665/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

за участю представників:

від позивача (за первісним позовом): Гвоздецький А.М.- представник;

від відповідача (за первісним позовом): Кошлій Р.В. - представник;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Сбербанк"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.01.2016

про забезпечення позову

у справі № 910/28665/15 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет"

до Публічного акціонерного товариства "Сбербанк"

про зміну умов договору

за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Сбербанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет"

про стягнення заборгованості по кредитному договору

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Фудмаркет" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства „Дочірній банк Сбербанку Росії" (надалі - відповідач) про зміну умов договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.09.2011 між позивачем та відповідачем було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 115-Н/11/29/КЛ, до якого сторонами вносились зміни, а також укладено договори іпотеки та застави, якими забезпечено виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором. Разом з тим після укладання договору про відкриття кредитної лінії відбулись істотні зміни обставин, що стосуються ведення господарської діяльності позивача, які впливають на можливість виконання останнім існуючих за договором зобов'язань, у зв'язку з чим позивач просить внести зміни до умов кредитного договору в частині строку погашення кредиту та строку реалізації права відповідача на дострокове повернення кредиту і сплати процентів, сплати неустойки та відшкодування збитків за кредитним договором та/або звернення стягнення за договорами, що забезпечують належне виконання зобов'язання за цим договором.

Разом з позовною заявою позивач подав заяву про вжиття заходів до забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2015р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет" про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено; вжито заходів до забезпечення позову шляхом заборони Публічному акціонерному товариству "Дочірній банк Сбербанку Росії" вчиняти дії щодо звернення стягнення у бдь-який спосіб та проведення державної реєстрації звернення стягнення за всіма договорами забезпечення (в т.ч. застави, іпотеки), укладеними для забезпечення виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет" за Договором про відкриття кредитної лінії № 115-Н/11/29/КЛ від 14.09.2011р. (зі змінами та доповненнями).

18.11.2015р. через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов зустрічний позов про стягнення заборгованості по кредитному договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2015 зустрічний позов об'єднаний з первісним позовом для спільного розгляду.

29.12.2015р.через відділ діловодства суду від представника позивача за зустрічним позовом надійшла заява про забезпечення позову.

Вказана заява мотивована тим, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання зобов'язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними. Крім того, відповідач має велику кількість боргових зобов'язань перед третіми особами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2016 відмовлено Публічному акціонерному товариству „Сбербанк" в задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач (за зустрічним позовом) звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить зазначену ухвалу скасувати повністю та забезпечити позов Публічного акціонерного товариства „Сбербанк" шляхом накладення арешту на грошові кошти на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю „Фудмаркет" коштів в сумі 16 425 415 доларів США 95 центів та 32 916 440, 78 грн., що разом еквівалентно сумі 7 003 000 доларів США, еквівалентній 166 723 796,44 грн. на будь-яких рахунках, виявлених державною виконавчою службою в ході виконання ухвали суду.

Відповідно до довідки про передачу апеляційної скарги раніше визначеному складу суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Сбербанк" у справі № 910/28665/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В., суддів Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 01.03.2016.

В судовому засіданні, призначеному на 01.03.2016, учасники судового процесу надали свої пояснення з приводу оскаржуваної ухвали.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Відповідно до ст.66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Отже, зі змісту вищенаведеної статті вбачається, що необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення.

Відповідний висновок міститься і в постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", де зазначено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Окрім того, Вищий господарський суд України звертає увагу суддів на те, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як вже зазначалось раніше, заява позивача (за зустрічним позовом) про забезпечення позову мотивована припущеннями позивача (за зустрічним позовом) про те, що відповідач (за зустрічним позовом) буде ухилятись від виконання рішення суду в даній справі не підтверджується належними та допустимими доказами.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи судом першої інстанції враховано, що наявність інших виконавчих проваджень по відношенню до відповідача не є тією підставою, яка може свідчити про ухилення відповідача від виконання зобов'язань за договором та утруднити виконання рішення у даній справі в майбутньому.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції та не доводять їх протилежність, а тому не можуть бути підставою для скасування ухвали.

Враховуючи відсутність достатніх підстави вважати, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, колегія суддів приходить до висновку, що заявлена позивачем (за зустрічним позовом) заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.101, 103-105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Сбербанк" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.01.2016 року у справі № 910/28665/15 залишити без змін

Матеріали справи № 910/28665/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко