РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2016Справа №910/530/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРА ГРУП"

До Товариства з обмеженою відповідальністю "КРІОН ПЛЮС"

Про стягнення 13250 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивачаСварич А.А. - представник
Від відповідачаДечек В.Г. - представник
Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРА ГРУП" звернулось до Господарського суду місиа Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРІОН ПЛЮС" про стягнення 13250 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2016 порушено провадження у справі №910/530/16, розгляд справи призначено на 10.02.2016

09.02.2016 відділом діловодства суду від представника позивача отримано додаткові документи по справі.

В судове засідання 10.02.2016 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення по справі.

В судове засідання 10.02.2016 представник відповідача з'явився, надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 10.02.2016 оголошено перерву до 24.02.2016.

В судове засідання 24.02.2016 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення по справі.

В судове засідання 24.02.2016 представник відповідача з'явився, надав суду усні пояснення по справі, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕРА ГРУП" зареєстровано 09.10.2006 року Відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Голосіївського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, реєстраційний номер № 0016987.

Основним видом діяльності підприємства є оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням .

Так, 10.12.2015 року ТОВ "ПЕРА ГРУП" засобами електронного зв'язку отримано від Товариства з обмеженою відповідальністю "КРІОН ПЛЮС" рахунок-фактуру № СФ-0000144 на оплату товару на суму 13 250,00 грн. (у т.ч. ПДВ: 2 208,33 грн.)

Платіжним дорученням № 2514 від 10.12.2015 року ТОВ "ІТЕРА ГРУП" було помилково перераховано на поточний рахунок ТОВ "КРІОН ПЛЮС", № 1483 у ПАТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", МФО 322001, кошти у розмірі 13 250,00 грн.

Позивач зазначив, що вищезазначені кошти було перераховано помилково, оскільки жодних договорів поставки або купівлі-продажу між позивачем та відповідачем не укладалось.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 Цивільного кодексу України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Як вбачається із Постанови Верховного суду України від 02.10.2013 № 6-88цс 13,загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Вiдповiдно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, частин 1 та 2 ст. 509 ЦК України цивiльнi права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов'язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - вiдповiдно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Частиною 1 ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із ч. 1 та 2 ст. 205 ЦК України правочин може вичинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами ч. 1 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Відповідач відповідно до своїх пояснень зазначив, що в грудні 2015 року працівниками ТОВ «КРІОН ПЛЮС» засобами телефонного зв'язку було отримано від ТОВ «ІТЕРА ГРУП» замовлення на поставку оцинкованих покрівельних цвяхів 30 мм. в кількості 500 кг. (п'ятсот кілограмів). В подальшому 10.12.2015 року засобами електронного зв'язку (електронною поштою) на адресу позивача було, надіслано,рахунок-фактуру № СФ-0000144 від 10.12.2015 року для оплати замовлення. У відповідь від ТОВ «ІТЕРА ГРУП» було отримано лист в якому містилося прохання виправити описку в назві компанії одержувача, що вказана в надісланому рахунку, окрім цього у вкладці знаходились реквізити позивача та скан-копії: виписки з ЄДРЮОФОП, витягу з реєстру платників податку на додану вартість, відомостей з ЄДРПОУ виданих органами Держстату. На виконання прохання позивача у рахунку-фактурі було виправлено назву одержувача та направлено виправлений рахунок на його електронну адресу.

10.12.2015 року товарно-матеріальні цінності згідно надісланого рахунку-фактури були повністю оплачені. Перерахування коштів здійснено згідно платіжного доручення № 2514 від 10.12.2015.

Частиною 1 ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна із сторін повинна довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

За таких обставин, суд не може прийти достовірного висновку про безпідставне отримання грошових коштів відповідачем, як заявляє позивач в зв'язку із чим відмовляє в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на позивача

Керуючись ст. ст. 43, 49, 82 - 85 ГПК України, суд. -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.02.2016.

Суддя Л.В. Прокопенко