донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

01.03.2016 справа №908/2671/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: суддіОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
При секретарі судового засідання За участю представників сторін: ОСОБА_4
від позивача від відповідача від третьої особи - ОСОБА_5, за довіреністю ОСОБА_6, за довіреністю не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Істек", м. Донецьк
на рішення господарського судуЗапорізької області
від16.06.2015 р. (підписано 06.07.2015 р.)
у справі№ 908/2671/15 (суддя Серкіз В.Г.)
за позовомПублічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк", м. Київ
до третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Істек", м. Донецьк Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергоімпекс", м. Селидове Донецької області
прозвернення стягнення на майно

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк", звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Істек", третя особа, Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергоімпекс», яким просив в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Енергоімпекс» перед ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 20-2090/2-1 від 22.06.2012р. в розмірі 4 842 996,88 дол. США та 2 091 231,93 грн., з яких заборгованість по кредиту 4 175 000,00 дол. США, прострочена заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами в розмірі 667 996,88 дол. США, прострочена заборгованість по сплаті комісійної винагороди у розмірі 199 967,05 грн., пеня за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 48 474,09 грн., пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 1 817 413,88 грн., пеня за несвоєчасну сплату комісійної винагороди у розмірі 25 376,91 грн., звернути стягнення на майно, що належить на праві власності ТОВ «Істек», а саме:

на предмети іпотеки за Іпотечним договором № 20-2091/3-1 від 22.06.2012р., та продажу їх на прилюдних торгах в процедурі виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною згідно звіту з визначення ринкової вартості Предмета іпотеки, виконаного субєктом оціночної діяльності, станом на 02.03.2015р., а саме 1 330 556,00 грн. та 18 725 142,00 грн.;

на транспортні засоби та залізничний транспорт згідно договору застави транспортних засобів № 20-2094/3-1 від 22.06.2012р., та продажу його на прилюдних торгах в процедурі виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною згідно ОСОБА_7 про вартість Предмета застави, виконаного субєктом оціночної діяльності, станом на 02.03.2015р., згідно зазначеної початкової вартості майна із зазначенням початкової вартості кожної одиниці майна без ПДВ окремо;

на предмет застави, обладнання, що передане в заставу за договором застави обладнання № 20-2095/3-1 від 22.06.2012р., у кількості 527 одиниць та продажу його на прилюдних торгах в процедурі виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною згідно ОСОБА_7 про вартість Предмета застави, виконаного субєктом оціночної діяльності, станом на 02.03.2015р., згідно зазначеної початкової вартості майна із зазначенням початкової вартості кожної одиниці майна без ПДВ окремо;

на предмет застави, обладнання, що передане в заставу за договором застави обладнання № 20-2152/3-1 від 22.06.2012р., у кількості 887 одиниць та продажу його на прилюдних торгах в процедурі виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною згідно ОСОБА_7 про вартість Предмета застави, виконаного субєктом оціночної діяльності, станом на 02.03.2015р., згідно зазначеної початкової вартості майна із зазначенням початкової вартості кожної одиниці майна без ПДВ окремо.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням позичальником (ТОВ "Енергоімпекс") зобовязань за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 20-2090/2-1 від 22.06.2012 р. стосовно повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, комісійної винагороди, на які позивачем нарахована пеня; правом банку звернути стягнення на майно, що належить ТОВ «Істек», та передано останнім банку в іпотеку та заставу згідно з Іпотечним договором № 20-2091/3-1 від 22.06.2012р., договором застави транспортних засобів № 20-2094/3-1 від 22.06.2012р., договором застави обладнання № 20-2095/3-1 від 22.06.2012р., договором застави обладнання № 20-2152/3-1 від 22.06.2012р., висновками з незалежної оцінки майна.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.04.2015 р. порушено провадження у справі № 908/2671/15, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергоімпекс".

08.06.2015р. до справи № 908/2671/15 надійшла зустрічна позовна заява № 01-271 від 29.05.2015р. Товариства з обмеженою відповідальністю Істек до Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк, 3-я особа - Товариство з обмеженою відповідальністю Енергоімпекс, про розірвання іпотечного договору № 20-2091/3-1, договору застави транспортних засобів № 20-2094/3-1, договору застави обладнання № 20-2095/3-1 від 22.06.2012 р., договору застави обладнання № 20-23152/3-1 від 22.06.2012р., що укладені між Публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та Товариством з обмеженою відповідальністю Істек.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.06.2015 р., на підставі п. 3 ч. 1 ст. 57, ч. 2 ст. 60, п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 ГПК України, повернуто зустрічну позовну заяву № 01-271 від 29.05.2015 р. Товариства з обмеженою відповідальністю Істек до Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк, 3-я особа - Товариство з обмеженою відповідальністю Енергоімпекс, та додані до неї матеріали на 8 аркушах, без розгляду.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 16.06.2015 р. у справі № 908/2671/15 позов задоволено повністю.

В рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоімпекс" м. Селидове Донецької області перед Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» м. Київ за Кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 20-2090/2-1 від 22.06.2012р. в розмірі 4 842 996,88 дол. США. та 2 091 231,93 грн. , з яких заборгованість по кредиту - 4 175 000,00 дол. США, прострочена заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами в розмірі - 667 996,88 дол. США, прострочена заборгованість по сплаті комісійної винагороди у розмірі - 199 967,05 грн., пеня за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі - 48 474,09 грн., пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі - 1 817 413,88 грн., пеня за несвоєчасну сплату комісійної винагороди у розмірі - 25 376,91 грн., звернуто стягнення на майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Істек» м. Донецьк, а саме:

1. На предмети іпотеки за Іпотечним договором № 20-2091/3-1 від 22.06.2012р., де предметом іпотеки є:

- нерухоме майно - комплекс будівель когенераційної установки, що знаходиться за адресою: Донецька область, місто Горлівка, вулиця Умова (вулиця Старозаводська) будинок № 1 (один). Номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 6, та продажу його на прилюдних торгах в процедурі виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною, згідно звіту з визначення ринкової вартості Предмета іпотеки, виконаною суб'єктом оціночної діяльності, станом на 02.03.2015р., а саме - 1 330 556,00 грн.;

- нерухоме майно - комплекс будівель, що знаходиться за адресою: Донецька область, місто Горлівка, вулиця Умова (вулиця Старозаводська) будинок № 1 (один). Номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 6, та продажу його на прилюдних торгах в процедурі виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною, згідно звіту з визначення ринкової вартості Предмета іпотеки, виконаною суб'єктом оціночної діяльності, станом на 02.03.2015р., а саме - 18 725 142,00 грн.

2. На транспортні засоби та залізничний транспорт згідно договору застави транспортних засобів № 20-2094/3-1 від 22.06.2012р., а саме: Камаз 53215, КС 4574А, 2004 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1, № шасі (кузов, рама) ХТС2978, вартістю згідно оцінки СОД 242 500,00 грн. без ПДВ; Toyota avensis, легковий сєдан, 2007 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_2, шасі (кузов, рама) № SBIBR56L70E207991, вартістю згідно оцінки СОД 206 248,00 грн. без ПДВ; АЦ ЗИЛ -433362 (вантажний, спеціальний), 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, шасі (кузов, рама) № Y7E63B0206E00001 D 7680), вартістю згідно оцінки СОД 153 583,00 грн. без ПДВ; Електровоз ЕК-14 г № 1, 1967 року випуску, інвентарний № 1145, вартістю згідно оцінки СОД 430 000,00 грн. без ПДВ; Електровоз ЕК-14 г № 2, 1967 року випуску, інвентарний № 1139, вартістю згідно оцінки СОД 430 000,00 грн. без ПДВ; Електровоз ЕК-14 г № 3, 1963 року випуску, інвентарний № 1006, вартістю згідно оцінки СОД 430 000,00 грн. без ПДВ; Тепловоз ТЭЬ-2УМ, заводський № 338, 1989 року випуску, інвентарний № 282, вартістю згідно оцінки СОД 945 643,00 грн. без ПДВ; Тепловоз ТГМ, заводський № 2339, 1987 року випуску, інвентарний № 1460, вартістю згідно оцінки СОД 750 000,00грн. без ПДВ, та продажу на прилюдних торгах в процедурі виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, визначеною, згідно ОСОБА_7 про вартість Предмета застави, виконаного суб'єктом оціночної діяльності, станом на 02.03.2015р., згідно вищезазначеної початкової вартості майна із зазначенням початкової вартості кожної одиниці майна без ПДВ окремо;

3. На предмет застави, обладнання, що передане в заставу за договором застави обладнання № 20-2095/3-1 від 22.06.2012р., у кількості 527 одиниць, що знаходяться за адресою: Донецька область, м. Горлівка, вул. Умова, 1, та продажу його на прилюдних торгах в процедурі виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, визначеною, згідно ОСОБА_7 про вартість Предмета застави, виконаного суб'єктом оціночної діяльності, станом на 02.03.2015р., згідно вищезазначеної початкової вартості майна із зазначенням початкової вартості кожної одиниці майна без ПДВ окремо;

4. На предмет застави, обладнання, що передане в заставу за договором застави обладнання № 20-2152/3-1 від 22.06.2012р., у кількості 887 одиниць, що знаходяться за адресою: Донецька область, м. Горлівка, вул. Умова, 1, та продажу його на прилюдних торгах в процедурі виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, визначеною згідно ОСОБА_7 про вартість Предмета застави, виконаного суб'єктом оціночної діяльності, станом на 02.03.2015 р., згідно вищезазначеної початкової вартості майна із зазначенням початкової вартості кожної одиниці майна без ПДВ окремо.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Істек" м.Донецьк на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 73 080,00 грн. судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано обґрунтованістю заявлених позивачем вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ "Істек" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Запорізької області від 16.06.2015 р. у справі № 908/2671/15 скасувати повністю. Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити позивачу у повному обсязі. Просив витребувати у позивача ОСОБА_8 про незалежну оцінку майна, звернення стягнення на яке є предметом спору у цій справі.

Апелянт вважає, що рішення суду винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що не був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи. Наполягає на наявності в господарському суді Запорізької області судового провадження за позовом ПАТ «Промінвестбанк» до ТОВ «Енергоімпекс» про стягнення заборгованості за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 20-2090/2-1 від 22.06.2012 р., тобто спору про право, на підставі якого здійснено звернення стягнення на майно відповідно до оскаржуваного рішення суду. ОСОБА_9 загальна сума заборгованості за кредитним договором має бути визначена саме у справі № 908/2123/15-г, що розглядається господарським судом Запорізької області, вважає, що справу № 908/2671/15 не можливо було вирішити до закінчення розгляду справи № 908/2123/15-г. Тобто у відповідності до ст. 79 ГПК України господарський суд мав зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду даної справи до вирішення повязаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Також апелянт посилається на те, що позивачем, всупереч приписам ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», заявлена сума для звернення стягнення на майно, яка містить пеню, на що судом не звернуто уваги. Наполягає на неврахуванні судом приписів ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Вважає, що надані позивачем до матеріалів справи висновки з незалежної оцінки майна, виконані незалежним оцінювачем ОСОБА_10, станом на 02.03.2015 р., як і сама оцінка, не можуть бути взяті до уваги судом та не можуть слугувати підставою для винесення судового рішення, оскільки виконані з порушенням чинного законодавства та Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Зазначає, що майно ТОВ «Істек» знаходиться на режимному обєкті майновому комплексі Горлівський хімічний завод, проте, жодного звернення до керівництва ТОВ «Істек» від позивача чи інших осіб стосовно доступу до оцінюваного майна субєктом оціночної діяльності з метою його візуалізації та ідентифікації не надходило. Частина майна взагалі вибула з володіння ТОВ «Істек» внаслідок проведення бойових дій незаконними збройними формуваннями та проведення АТО поза волею Відповідача. 15.02.2016р. скаржником до суду апеляційної інстанції, на підтвердження доводів стосовно відсутності або пошкодження частини майна, надана копія службової записки № 01-7 від 20.02.2015р.

ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк проти вимог апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві, що доданий до матеріалів справи. Позивач просить апеляційну скаргу ТОВ «Істек» на рішення господарського суду Запорізької області від 16.06.2015 р. у справі № 908/2671/15 залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вважає твердження відповідача про необґрунтованість нарахування пені відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» безпідставним, оскільки дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція» зупинено згідно з розпорядженням КМУ № 1079-р від 05.11.2014 р. Посилання скаржника на необхідність застосування судом положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у частині зупинення дії ст. 37 Закону України «Про іпотеку» вважає такими, що не ґрунтуються на нормах закону, оскільки ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено обмеження щодо набуття права власності на предмет іпотеки та продаж майна, що є предметом іпотеки. Судом же із винесенням відповідного рішення лише звертається стягнення на предмет іпотеки та визначається спосіб реалізації предмета іпотеки, чим підтверджується право іпотекодержателя на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, а продаж предмета іпотеки є окремою процедурою щодо якої на період проведення АТО встановлено особливі застереження і заходи відносно збереження іпотечного майна.

Наполягає, що господарський суд Запорізької області в жодному разі не повинен був зупиняти провадження у справі № 908/2671/15 до вирішення справи № 908/2123/15-г, оскільки вирішення спору у справі № 908/2123/15-г жодним чином не може вплинути на вирішення судом справи № 908/2671/15.

Вказує, що згідно п. 38 національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна майнових прав», затвердженого постановою КМУ № 1440 від 10.09.2003 р., для проведення оцінки майна застосовуються такі основні методичні підходи: витратний (майновий для оцінки обєктів у формі цілісного майнового комплексу та у формі фінансових інтересів), дохідний, порівняльний. Як вбачається з матеріалів справи і звітів про незалежну оцінку майна, оцінювачем застосовано саме порівняльний метод оцінки. Жодним нормативно правовим актом України не передбачений обовязок оцінювача при проведенні оцінки порівняльним методом здійснювати виїзд до розташування предмета оцінки.

Наголошує на всебічній обізнаності скаржника з існуванням спору та навмисному намаганні затягування судового розгляду справи шляхом неявки в засідання суду першої інстанції, неподанням відзиву на позовну заяву. Наявність у відповідача інформації про розгляд справи, окрім іншого, підтверджується зустрічною позовною заявою, що подавалася останнім для спільного розгляду з первісною позовною заявою.

15.10.2015р. від заявника апеляційної скарги через канцелярію Донецького апеляційного господарського суду надійшли Рецензії на звіти з незалежної оцінки майна, датовані 12.10.2015р.

Додатковими поясненнями, з посиланням на ст.101 Господарського процесуального кодексу України, позивач категорично заперечив проти долучення до справи додаткових доказів по справі, зокрема рецензій на звіти з незалежної оцінки майна.

15.02.2016р. від ТОВ «Енергоімпекс» надійшло клопотання про призначення у справі судово-економічної експертизи на вирішення якої просить поставити питання стосовно відповідності ОСОБА_8 про оцінку майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, щодо достовірності та документової обґрунтованості висновків, викладених у звітах, та можливості використання висновків звітів для мети оцінки.

Судом не задоволено клопотання третьої особи про призначення експертизи.

Відповідно до ст.41 Господарського процесуального кодексу України судова експертиза призначається господарським судом для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань.

За змістом п.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012р. зі змінами та доповненнями «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування.

Вимоги про визнання недійсними ОСОБА_8 про оцінку майна позивачем у цій справі не є предметом спору, отже відсутні підстави для призначення в межах цієї справи судово-економічної експертизи з питань, поставлених третьою особою.

22.02.2016р. від ТОВ «Істек» надійшло клопотання про призначення по справі судово-економічної експертизи для перевірки правильності нарахованого боргу, простроченого, процентів, комісії, пені.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012р. зі змінами та доповненнями «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань.

Необхідною передумовою вчинення вказаної процесуальної дії є встановлення судом тих обставин, що факти, які входять до предмету доказування по справі, не можуть бути встановлені іншими засобами доказування окрім використання спеціальних знань при проведенні судової експертизи.

Наполягання сторони про недоліки, що на його думку містяться в розрахунках, не є підставою для призначення експертизи. Отже, з метою недопущення порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, судом не задоволено клопотання ТОВ «Істек» про призначення по справі судово-економічної експертизи.

ТОВ «Енергоімпекс» не скористалося правом участі представника в судовому засіданні апеляційної інстанції, про час і місце судового засідання було повідомлене належним чином. Ухвалами суду сторони та інші учасники судового процесу не зобовязувалися забезпечити явку повноважних представників в судове засідання, тому згідно зі ст. ст.75, 99 ГПК України, скаргу розглянуто за наявними матеріалами, які є достатніми для розгляду апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішень місцевого господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст.ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судових засіданнях пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено наступне.

22.06.2012 р. між Публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергоімпекс» (позичальник) укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 20-2090/2-1, відповідно до п. 2.1. якого, банк зобовязується надати позичальнику кредит шляхом відкриття невідновлюваної кредитної лінії у сумі яка не може перевищувати 9 200 000,00 дол. США (ліміт кредитної лінії), на умовах встановлених цим договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, встановлені цим договором. Ліміт кредитної лінії зменшується за графіком, обумовленим сторонами в цьому пункті договору. Дата остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту 20.12.2013р. (п. 2.2. договору).

Протягом дії кредитного договору сторонами укладені договори про внесення змін до кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 20-2090/2-1.

Договором № 20/1869/2-1 про внесення змін від 20.06.2013р. до кредитного договору розмір кредитної лінії зменшено до 5 600 000,00 дол.США, дата остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту 27.02.2015р., змінено графік зменшення ліміту кредитної лінії (п.п. 2.1., 2.2 кредитного договору, у редакції договору про внесення змін № 20-1869/2-1 від 20.06.2013 р.).

Проценти за користування кредитом нараховуються банком на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами та сплачуються позичальником, виходячи із встановленої процентної ставки у розмірі 12,5 відсотків річних. У випадку порушення позичальником встановленого п. 2.2. цього договору строку остаточного повернення всіх отриманих сум кредиту позичальник надалі сплачує проценти за неправомірне користування кредитом, виходячи із процентної ставки 15,5 % процентів річних (п. 3.2., п.3.4. кредитного договору).

За управління кредитом у формі кредитної лінії Позичальник сплачує банку комісійну винагороду, з 18.02.2013р. - комісію за управління кредитом у формі кредитної лінії у розмірі 0,3 % процентів річних від фактичного щоденного залишку заборгованості (п. 3.3. кредитного договору з урахуванням договору про внесення змін № 20-0367/2-1).

У випадку, якщо банком застосована до позичальника неустойка у вигляді пені, остання нараховується банком з дати виникнення обставин, що є підставою для застосування пені, до дати припинення цих обставин включно (п. 3.5. кредитного договору).

За несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за надання кредиту та/або плати за кредит та/або процентів за неправомірне користування кредитом позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення та нараховується щоденно. Розрахунок пені здійснюється у гривневому еквіваленті, з використанням офіційного щоденного курсу іноземних валют, встановленого НБУ (п. 5.3. кредитного договору у редакції договору про внесення змін № 20-0367/2-1 від 18.02.2013 р.).

ОСОБА_11 договір діє до повного повернення позичальником отриманих сум кредитних коштів, сплати у повному обсязі процентів за користування ним та повного виконання позичальником будь-яких інших грошових зобовязань, прийнятих на себе згідно умов цього договору (п. 6.7. кредитного договору).

Матеріали справи свідчать про виконання банком прийнятих на себе зобовязань щодо надання позичальнику кредитних коштів згідно кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 20-2090/2-1, що підтверджено меморіальним валютним ордером № В_04 від 25.06.2012р.

В забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 20-2090/2-1 від 22.06.2012 р., між Публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю Істек (іпотекодавець) укладено іпотечний договір № 20-2091/3-1 із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 22.06.2012р.

ОСОБА_11 договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 20-2090/2-1 від 22.06.2012р., а також всіх договорів про внесення змін та доповнень, що можуть бути укладені до нього в подальшому, укладеного між Іпотекодержателем та ТОВ «Енергоімпекс» (п.1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. іпотечного договору (у редакції договору про внесення змін № 20-2171/3-1 від 18.07.2013 р.), предметом іпотеки за цим договором є:

1) нерухоме майно - комплекс будівель когенераційної установки, що знаходиться за адресою: Донецька область, місто Горлівка, вулиця Умова (вулиця Старозаводська), будинок № 1, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 574265, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 6(далі Предмет іпотеки -1). Відомості про складові частини обєкта нерухомого майна (Предмет іпотеки 1) згідно ОСОБА_10 з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності викладені в п.1.2. іпотечного договору в редакції договору про внесення змін від 18.07.2013 р. Предмет іпотеки 1 належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САЕ № 405812, виданого Горлівською міською радою 03.06.2011р.

2) нерухоме майно - комплекс будівель, що знаходиться за адресою: Донецька область, місто Горлівка, вулиця Умова (вулиця Старозаводська) будинок № 1. Номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 577519, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 6(далі Предмет іпотеки -2). Відомості про складові частини обєкта нерухомого майна (Предмет іпотеки 2) згідно ОСОБА_10 з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності викладені в п.1.2. іпотечного договору в редакції договору про внесення змін від 18.07.2013 р.. Предмет іпотеки 2 належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САЕ № 405834, САЕ № 405835, САЕ № 405836, САЕ № 405837, САЕ № 405843, САЕ № 405844, виданого Горлівською міською радою 02.06.2011р.

Сторони цього договору оцінюють предмет іпотеки у 150 352 000,00 грн., у тому числі: предмет іпотеки 1 у 36 203 000,00 грн.; предмет іпотеки 2 у 114 149 000,00 грн. (п. 1.4. іпотечного договору, у редакції договору про внесення змін від 18.07.2013 р.).

Предмет іпотеки знаходиться на земельних ділянках, якими іпотекодавець користується на підставі договорів оренди землі (п. 1.5. іпотечного договору). На строк дії цього договору предмет іпотеки залишається у володінні (користуванні) іпотекодавця (п. 1.6. іпотечного договору).

Відповідно до п.4.1.1 договору іпотеки, іпотекодавець зобовязаний, у випадку загибелі, втрати або пошкодження Предмету іпотеки з будь-якої причини, протягом 48 годин з моменту настання цього випадку письмово повідомити про це іпотекодержателя і протягом трьох робочих днів з моменту надіслання повідомлення замінити Предмет іпотеки іншим рівноцінним майном, вартість, кількість ліквідність якого має дорівнювати або бути більшими загальної вартості, кількості та ліквідності Предмету іпотеки, яке загинуло, було втрачене чи пошкоджене, і яке на момент такої заміни є власністю Іпотекодавця.

Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію, зокрема, у випадку, якщо у момент настання строку виконання позичальником зобовязань за кредитним договором вони не будуть виконані повністю, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлені відповідно до п. 2.1, п. 2.2. кредитного договору строки суми кредиту (у тому числі відповідно до графіку зменшення кредитної лінії); та/або при несплаті або частковій несплаті у передбачені кредитним договором строки сум процентів за користування кредитом та процентів за неправомірне користування кредитом, та/або несплаті комісійної винагороди за надання кредиту на умовах передбачених кредитним договором; та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум неустойки (пені, штрафу), що передбачені кредитним договором (п. 5.1. іпотечного договору).

Звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється за вибором Іпотекодержателя на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, або шляхом позасудового врегулювання згідно з застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься в п.5.2.1. цього договору.

ОСОБА_11 договір 22.06.2012р. посвідчено ОСОБА_12, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 8399.

До Іпотечного договору № 20-2091/3-1 із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 22.06.2012р. сторонами укладений договір про внесення змін № 20-2171/3-1 від 18.07.2013р., який 18.07.2013р. посвідчений ОСОБА_12, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 6333.

22.06.2012 р. між Публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк (заставодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю Істек (заставодавець) укладено договір № 20-2094/3-1 застави транспортних засобів, до якого сторонами укладено договір про внесення змін № 20-2172/3-1 від 18.07.2013р.

За змістом п.1.1. договору, цей договір забезпечує вимоги Заставодержателя, що випливають з кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 20-2090/2-1 від 22.06.2012р. ( а також всіх договорів про внесення змін та доповнень, що укладені та можуть бути укладені до нього в подальшому), укладеного між Заставодержателем та ТОВ «Енергоімпекс»(п.1.1. договору).

Згідно з п. 1.2. договору застави транспортних засобів, предметом застави є транспортні засоби та залізничний транспорт, а саме:

1) Камаз 53215, КС 4574А, 2004 р.в., колір оранжевий, реєстраційний номер НОМЕР_1, № шасі (кузов, рама) ХТС2978, свідоцтво про реєстрацію ТЗ РСА № 422040, видане Горлівським МРЕВ Донецької обл. 07.06.2006 р., балансовою вартістю 122 514,58 грн.;

2) Toyota avensis, легковий сєдан, 2007 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_2, шасі (кузов, рама) № SBIBR56L70E207991, свідоцтво про реєстрацію ТЗ АНС № 109711, видане ВРЕР № 3 м. Донецька УДАІ ГУМВСУ у Донецькій області, 07.11.2007 р., балансовою вартістю 49 822,74 грн.;

3) ЗИЛ-433362 (вантажний, спеціальний), 2004 року випуску, колір червоний, реєстраційний номер НОМЕР_3, шасі (кузов, рама) № Y7E63B0206E00001 D 7680), свідоцтво про реєстрацію ТЗ АНС006311, видане РЕВ 6-го МРВ м. Горлівка УДАІ ГУМВСУ у Донецькій області, 19.12.2006 р., балансовою вартістю 56 929,12 грн.;

4) Електровоз ЕК-14 г № 1, 1967 року випуску, інвентарний № 1145, балансовою вартістю 529 764,87 грн.;

5) Електровоз ЕК-14 г № 2, 1967 року випуску, інвентарний № 1139, балансовою вартістю 319 975,29грн.;

6) Електровоз ЕК-14 г № 3, 1963 року випуску, інвентарний № 1006, балансовою вартістю 409 999,07 грн.;

7) Тепловоз ТЭЬ-2УМ, заводський № 338, 1989 року випуску, інвентарний № 282, балансовою вартістю 1 428 150,76 грн.;

8) Тепловоз ТГМ, заводський № 2339, 1987 року випуску, інвентарний № 1460, балансовою вартістю 878 777,81 грн.

Згідно довідки про балансову вартість майна № 01-916/3 від 22.06.2012 р., що є забезпеченням за цим договором, балансова вартість транспортних засобів становить 3 795 934,24 грн.

Транспортні засоби належать заставодавцю на праві власності, що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів, зазначених у п. 1.2. цього договору, та перебувають на балансі заставодавця, що підтверджується довідкою про балансову вартість майна № 01-916/3 від 22.06.2012 р., що є забезпеченням за цим договором.

Після підбору відповідних аналогів для розрахунку вартості за допомогою вивчення їх технічного стану, фізичного зносу, комплектності, а також враховуючи знос транспортних засобів в період кредитування, можливі втрати заставодержателя від реалізації транспортних засобів з ПДВ, сторони оцінюють транспортні засоби, які передаються в заставу, в сумі 6 145 811,00 грн. З описом та оцінкою транспортних засобів, що належать заставодавцю на праві власності, сторони згодні (п. 1.4. договору застави транспортних засобів, з урахуванням договору про внесення змін № 20-2172/3-1 від 18.07.2013 р.).

На строк дії договору Предмет застави залишається у користуванні Заставодавця за наступними адресами: Донецька область, місто Горлівка, вул. Умова, буд.1 та Донецька область, місто Донецьк, Будьонівський район, вул. Майська, буд.66.

Відповідно до п.4.1.1 договору застави транспортних засобів, заставодавець зобовязаний, у випадку загибелі, втрати або пошкодження Транспортних засобів з будь-якої причини, протягом 48 годин з моменту настання цього випадку письмово повідомити про це заставодержателя і протягом трьох робочих днів з моменту надіслання повідомлення замінити Транспортні засоби, іншим, належним заставодавцю на праві власності майном за згодою заставодержателя.

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави та його реалізацію, зокрема, у випадку, якщо у момент настання строку виконання позичальником зобовязань за кредитним договором вони не будуть виконані повністю, а саме: при повному або частковому неповерненні у строк, передбачений п.2.1. та п.2.2. кредитного договору, відповідно до графіку погашення кредиту, сум кредиту; та/або при несплаті або частковій несплаті у передбачені кредитним договором строки сум процентів за користування кредитом; та/або при несплаті процентів за неправомірне користування кредитом, та/або при несплаті комісійної винагороди за надання кредиту, та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум неустойки (пені, штрафу), що передбачені кредитним договором, тощо (п. 5.1. договору застави транспортних засобів).

Звернення стягнення на Предмет застави відбувається на підставі рішення господарського суду, виконавчого напису нотаріуса, або в позасудовому порядку (п. 5.2. договору застави).

Договір транспортних засобів № 20-2094/3-1 від 22.06.2012р. та договір про внесення змін № 20-2172/3-1 від 18.07.2013р. посвідчені ОСОБА_12, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

22.06.2012 р. між Публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк (заставодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю Істек (заставодавець) укладено договір застави обладнання № 20-2095/3-1, до якого сторонами укладено договір про внесення змін № 20-2174/3-1 від 18.07.2013р.

За змістом п.1.1., цей договір забезпечує вимоги Заставодержателя, що випливають з кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 20-2090/2-1 від 22.06.2012р. (а також всіх договорів про внесення змін та доповнень, що укладені та можуть бути укладені до нього в подальшому), укладеного між Заставодержателем та ТОВ «Енергоімпекс»(п.1.1. договору).

Предметом застави є основні засоби - обладнання, перелік яких викладено у додатку № 1 до цього договору, який є його невідємною частиною (далі-Майно) (п. 1.2. договору застави обладнання). Згідно додатку № 1, що підписаний сторонами, до договору в заставу передано майно (обладнання) у кількості 527 позицій.

Майно належить заставодавцю на праві власності (п. 1.3. договору).

Сторони оцінюють майно, яке передається у заставу у 77 020 100,00 грн. (п. 1.4. договору застави обладнання, з урахуванням договору про внесення змін № 20-2174/3-1 від 18.07.2013 р.).

Місцезнаходження майна: Донецька область, м. Горлівка, вул. Умова,1 (п.1.6.договору).

Відповідно до п.4.1.1 договору застави, заставодавець зобовязаний, у випадку загибелі, втрати або пошкодження Майна з будь-якої причини, протягом 48 годин з моменту настання цього випадку письмово повідомити про це заставодержателя і протягом трьох робочих днів з моменту надіслання повідомлення замінити Майно іншим, належним заставодавцю на праві власності майном за згодою заставодержателя.

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави та його реалізацію, зокрема, у випадку, якщо у момент настання строку виконання позичальником зобовязань за Кредитним договором вони не будуть виконані повністю, а саме: при повному або частковому неповерненні у строк та у порядку, передбаченому кредитним договором Ліміту кредитної лінії; та/або несплаті або частковій несплаті у передбачені кредитним договором строки сум процентів за користування Лімітом кредитної лінії; та/або при несплаті процентів за неправомірне користування Лімітом кредитної лінії, та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум неустойки (пені, штрафу), що передбачені кредитним договором (п. 5.1. договорів застави обладнання).

Звернення стягнення на Предмет застави відбувається на підставі рішення господарського суду або в позасудовому порядку (п. 5.2. договору застави).

22.06.2012 р. між Публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк (заставодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю Істек (заставодавець) укладено договір застави обладнання № 20-2152/3-1, до якого сторонами укладено договір про внесення змін № 20-2173/3-1 від 18.07.2013р.

За змістом п.1.1., цей договір забезпечує вимоги Заставодержателя, що випливають з кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 20-2090/2-1 від 22.06.2012р. ( а також всіх договорів про внесення змін та доповнень, що укладені та можуть бути укладені до нього в подальшому), укладеного між Заставодержателем та ТОВ «Енергоімпекс»(п.1.1. договору).

Предметом застави є основні засоби - обладнання, перелік яких викладено у додатку № 1 до цього договору, який є його невідємною частиною (далі-Майно). Відповідно до довідки про балансову вартість майна № 01-916/2 заставодавця, станом на 22.06.2012 р., залишкова балансова вартість майна, яке передається в заставу, складає 111 561 509,90 грн. (п. 1.2. договору застави обладнання). Згідно додатку № 1, що підписаний сторонами, до договору в заставу передано майно (обладнання) у кількості 887 позицій.

Майно належить Заставодавцю на праві власності (п.1.3. договору).

Сторони оцінюють майно, яке передається у заставу в 205 731 300,00 грн. (п. 1.4. договору застави обладнання, з урахуванням договору про внесення змін № 20-2173/3-1 від 18.07.2013 р.).

Місцезнаходження майна: Донецька область, м. Горлівка, вул. Умова,1 (п.1.6.договору).

Відповідно до п.4.1.1 договору застави, заставодавець зобовязаний, у випадку загибелі, втрати або пошкодження Майна з будь-якої причини, протягом 48 годин з моменту настання цього випадку письмово повідомити про це заставодержателя і протягом трьох робочих днів з моменту надіслання повідомлення замінити Майно іншим, належним заставодавцю на праві власності майном за згодою заставодержателя.

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави та його реалізацію, зокрема, у випадку, якщо у момент настання строку виконання позичальником зобовязань за Кредитним договором вони не будуть виконані повністю, а саме: при повному або частковому неповерненні у строк та у порядку, передбаченому кредитним договором Ліміту кредитної лінії; та/або при несплаті або частковій несплаті у передбачені кредитним договором строки сум процентів за користування Лімітом кредитної лінії; та/або при несплаті процентів за неправомірне користування Лімітом кредитної лінії, та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум неустойки (пені, штрафу), що передбачені кредитним договором, тощо (п. 5.1. договорів застави обладнання).

Звернення стягнення на Предмет застави відбувається на підставі рішення господарського суду або в позасудовому порядку (п. 5.2. договору застави).

Кінцевий строк користування кредитом настав 27.02.2015р., втім позичальником прийняті на себе зобовязання за кредитним договором виконані не були, в результаті чого, станом на 25.03.2015р., утворилася заборгованість в сумі 4 175 000,00 дол. США по кредиту; 667 996,88 дол. США по відсотках за користування кредитними коштами ; 199 967,05 грн. по сплаті комісійної винагороди, що підтверджено позивачем банківськими виписками по рахунках ТОВ «Енергоімпекс».

Крім того, позивачем нарахована пеня за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі - 48 474,09 грн. за період з 22.05.2013р. по 13.04.2014р.; пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі - 1 817 413,88 грн. за період з 05.03.2014р. до 24.03.2015р.; пеня за несвоєчасну сплату комісійної винагороди у розмірі - 25 376,91 грн. за період з 07.05.2013р. по 18.03.2015р.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість апеляційної скарги виходячи з наступного.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України, за якою зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За умовами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Договір є обовязковим для виконання сторонами ( ст.629 Цивільного кодексу України).

За своєю правовою природою договір № 20-2090/2-1 від 22.06.2012р. з врахуванням договорів про внесення змін до нього, є кредитним договором, згідно з яким, за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

За умовами ст. 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Факт наявності заборгованості позичальника, ТОВ «Енергоімпекс», за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 20-2090/2-1 від 22.06.2012р. в сумі 4 175 000,00 дол. США по кредиту; 667 996,88 дол. США по відсотках за користування кредитними коштами ; 199 967,05 грн. по сплаті комісійної винагороди підтверджується виписками з особових рахунків, що додані до матеріалів справи, які, за змістом ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", є належними доказами, які підтверджують наявність/відсутність та розмір відповідної заборгованості. У відповідності до ст. 1 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", бухгалтерський облік це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Внесення відомостей щодо умов кредитування клієнтів та всіх здійснених фінансових операцій до програмного комплексу банку є, окрім іншого, вимогою положення «Про організацію операційної діяльності в банках України», затвердженого Постановою Правління НБУ № 254 від 18.06.2003 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 559/7880.

Ані місцевому господарському суду, ані на стадії апеляційного провадження до матеріалів справи не представлено доказів належного, повного та своєчасного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №20-2090/2-1 від 22.06.2012р., або доказів на спростування факту наявності невиконаних зобовязань за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 20-2090/2-1 від 22.06.2012р.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки ( ст.611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ч. 1 ст.550 Цивільного кодексу України). Сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі (ч. 1 ст. 552 Цивільного кодексу України).

На підставі п.5.3. кредитного договору, позивачем нарахована та включена до складу заборгованості ТОВ «Енергоімпекс» пеня за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі - 48 474,09 грн. за період з 22.05.2013р. по 13.04.2014р.; пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі - 1 817 413,88 грн. за період з 05.03.2014р. до 24.03.2015р.; пеня за несвоєчасну сплату комісійної винагороди у розмірі - 25 376,91 грн. за період з 07.05.2013р. по 18.03.2015р.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність нарахування та включення банком до складу заборгованості ТОВ «Енергоімпекс» пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі - 1 817 413,88 грн. в повній сумі за період з 05.03.2014р. до 24.03.2015р. з огляду на наступне.

Відповідно до ст.2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, який є спеціальним, дія якого поширюється лише на визначене коло суб'єктів, на час проведення антитерористичної операції, встановлено заборону нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території цих населених пунктів. Банки та інші фінансові установи зобов'язані скасувати зазначеним у статті 2 Закону особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Періодом проведення антитерористичної операції, за положеннями ст.1 Закону, визначено час між датою набрання чинності Указом Президента України Про введення в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 р. "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014р. № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

За приписами ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зазначене свідчить, що сплата процентів за користування кредитними коштами є невідємною умовою кредитування, тому як сам кредит так і проценти є складовими основного зобов'язання за кредитним договором.

Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у десятиденний строк з дня опублікування Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014 р. затверджено Перелік населених пунктів, до якого включено м. Донецьк та м.Селидове Донецької області.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням ТОВ «Істек» є м. Донецьк, місцезнаходженням ТОВ «Енергоімпекс» є м. Селидове Донецької області.

05.11.2014 р. Кабінетом Міністрів України прийнято нове розпорядження № 1079-р, яким зупинено дію розпорядження КМУ від 30 жовтня 2014 р. № 1053 Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Проте, Указом Президента України від 14.04.2014 р. №405/2014 відповідно до ст. ст. 107, 112 Конституції України введено в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 р. "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України".

Відповідно до ст. ст. 10, 11 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" антитерористична операція проводиться лише за наявності реальної загрози життю і безпеці громадян, інтересам суспільства або держави у разі, якщо усунення цієї загрози іншими способами є неможливим. Рішення щодо проведення антитерористичної операції приймається залежно від ступеня суспільної небезпеки терористичного акту керівником Антитерористичного центру при Службі безпеки України за письмовим дозволом Голови Служби безпеки України або керівником координаційної групи відповідного регіонального органу Служби безпеки України за письмовим дозволом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим з Головою Служби безпеки України. Про рішення щодо проведення антитерористичної операції негайно інформується Президент України.

Згідно з ч. ч. 1, 7 ст. 4 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" координацію діяльності суб'єктів, які залучаються до боротьби з тероризмом, здійснює Антитерористичний центр при Службі безпеки України.

Статтею 1 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" встановлено, що районом проведення антитерористичної операції є визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Відповідно до рішення РНБО України від 13.04.2014р., уведеного в дію Указом Президента України від 14.04.2014 р. № 405/2014, Антитерористичним центром при Службі Безпеки України, видано наказ від 07.10.2014 р. №33/6/а Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення, згідно з яким визначено районом проведення антитерористичної операції Донецьку та Луганську області з 07.04.2014р.

Отже, проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 07.04.2014р. визначено компетентним органом у сфері боротьби з тероризмом.

Крім того, прийняття Кабінетом Міністрів України Розпорядження № 1079-р від 05.11.2014р. не скасовує Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та не робить його недійсним.

На час апеляційного провадження по справі № 908/2671/15, Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до якого включено м. Донецьк та м. Селидове Донецької області.

Законом України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, який є діючим, на час проведення антитерористичної операції встановлено мораторій щодо нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року.

ОСОБА_11 набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення (ст.11 наведеного Закону).

У розумінні положень ст. 58 Конституції України приписи ст. 2 означеного Закону відносно заборони нарахування пені з 14 квітня 2014 року мають ретроспективну дію для розглядуваних правовідносин та не містять жодних вилучень щодо їх незастосування.

Відповідно до ст.2 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та Законами України. Закріплене в ст.2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції право субєкта господарювання не може бути ілюзорним та носити декларативний характер.

З огляду на мораторій, встановлений ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у позивача були відсутні підстави для нарахування та включення до складу заборгованості позичальника у цій справі пені за період з 14.04.2014р.

Отже, правомірно нарахованою та включеною до складу заборгованості ТОВ «Енергоімпекс» є пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом в сумі 7 821,82 грн. за період з 05.03.2014р. до 13.04.2014р. включно.

Нарахування банком пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом в сумі 1 809 592,06 грн. за період з 14.04.2014р. до 24.03.2015р., суперечить приписам ст.2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції.

Матеріали справи свідчать, що нарахування пені за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі - 48 474,09 грн. за період з 22.05.2013р. по 13.04.2014р. здійснено позивачем з дотриманням ст.2 наведеного Закону

ОСОБА_9 комісійна винагорода не є складовою основного зобовязання за кредитним договором, дія ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не розповсюджується на нарахування пені за несвоєчасну сплату комісійної винагороди.

Тому, нарахування та включення до складу заборгованості ТОВ «Енергоімпекс» та пені за несвоєчасну сплату комісійної винагороди у розмірі - 25 376,91 грн. за період з 07.05.2013р. по 18.03.2015р. є обґрунтованим.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України).

Правовідносини, що випливають з договору іпотеки, регулюються параграфом 6 глави 49 Цивільного кодексу України, Законом України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» та ст. 572 Цивільного кодексу України, іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ст. 3 Закону України «Про іпотеку»).

За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору(ст. 7 Закону «Про іпотеку»).

Майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням ( ст.11 Закону України «Про іпотеку»).

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ст. 33 Закону України «Про іпотеку»).

За приписами ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Боржник вправі до дня продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах виконати вимогу за основним зобов'язанням чи ту її частину, виконання якої прострочено, разом з відшкодуванням будь-яких витрат та збитків, завданих іпотекодержателю, включаючи судові витрати, витрати на оплату винагороди залученим експертам (оцінювачам, юристам), витрати на підготовку до проведення прилюдних торгів тощо. Таке виконання є підставою для припинення реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах (ст.42 Закону України «Про іпотеку») .

Правовідносини, що випливають із договору застави, регулюються параграфом 6 глави 49 Цивільного кодексу України, Законом України «Про заставу», Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

У відповідності до ст. 21 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 Цивільного кодексу України, що виникає на підставі договору, є одним з видів забезпечувальних обтяжень.

За приписами ст. 22 наведеного Закону обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги або вимоги, яка може виникнути в майбутньому.

За рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: 1) відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і неустойки; 3) сплату основної суми боргу; 4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов'язання або умов обтяження; 5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами (право застави) (ст. 572 Цивільного кодексу України).

У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором (ст. 589 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 590 Цивільного кодексу України, ст.ст.24, 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом.

Боржник вправі до дня продажу предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах повністю виконати забезпечену обтяженням вимогу обтяжувача разом з відшкодуванням витрат, понесених обтяжувачем у зв'язку з пред'явленням вимоги і підготовкою до проведення публічних торгів. Таке виконання є підставою для припинення реалізації предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах.

На виконання ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» позивачем до початку процедури звернення стягнення в Державному реєстрі зареєстровані відомості про звернення стягнення на предмет обтяження: за договором застави № 20-2094/3-1 від 22.06.2012р., про що свідчить витяг про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 46231531 від 30.01.2015р.; за договором застави № 20-2095/3-1 від 22.06.2012р., про що свідчить витяг про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень рухомого майна №46231180 від 30.01.2015р.; за договором застави № 20-2152/3-1 від 22.06.2012р., про що свідчить витяг про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 46231511 від 20.01.2015р.

За змістом ст. ст. 38, 39 Закону України «Про іпотеку», ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, предмет забезпечувального обтяження, в рішенні суду зазначається, окрім іншого, спосіб реалізації предмета іпотеки/предмета забезпечувального обтяження, початкова ціна предмета іпотеки /предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації. Ціна продажу встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

З метою визначення початкової ціни реалізації Предмета Іпотеки-1, було проведено його оцінку суб'єктом оціночної діяльності, станом на 02.03.2015р., про що свідчить ОСОБА_7 з незалежної оцінки майна, - комплекс будівель когенераційної установки, загальною площею 2 973,90 кв.м., що знаходиться за адресою: Донецька область, місто Горлівка, вулиця Умова (вулиця Старозаводська), будинок № 1, власник ТОВ «Істек», з якого вбачається, що ринкова вартість нерухомого майна, станом на 02.03.2015р., становить 1 330 556,00 грн.

Згідно з ОСОБА_7 з незалежної оцінки майна нерухоме майно: комплекс будівель, загальною площею 47 054,30 кв.м., Предмет іпотеки-2, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Горлівка, вул. Умова (вул. Старозаводська), буд.1, власник ТОВ «Істек», ринкова вартість нерухомого майна комплексу будівель , станом на 02.03.2015р., становить 18 725 142,00 грн.

Згідно з ОСОБА_7 з незалежної оцінки майна колісних транспортних засобів, власник ТОВ «Істек», загальна ринкова вартість, станом на 02.03.2015р., становить 602 331,00 грн., а саме: Камаз 53215, КС 4574А, 2004 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 242 500,00 грн.; АЦ-40 433362, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 153 583,00 грн.; Toyota avensis, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 206 248,00 грн.

Згідно з ОСОБА_7 про вартість майна залізничного транспорту в кількості 5 одиниць, власником якого є ТОВ «Істек», ринкова вартість об»єкту оцінки, станом на 02.03.2015р., становить 2 985 643,00грн. без ПДВ, з яких: Електровоз ЕК-14 г № 1, 1967 року випуску, інвентарний № 1145 430 000,00грн; Електровоз ЕК-14 г № 2, 1967 року випуску, інвентарний № 1139 430 000,00 грн.; Електровоз ЕК-14 г № 3, 1963 року випуску, інвентарний № 1006 430 000,00 грн.; Тепловоз ТЭЬ-2УМ, заводський № 338, 1989 року випуску, інвентарний № 282 945 643,00 грн.; Тепловоз ТГМ, заводський № 2339, 1987 року випуску, інвентарний № 1460 750 000,00 грн.

ОСОБА_7 з незалежної оцінки рухомого майна основні засоби та обладнання заводу у кількості 527 одиниць згідно договору застави № 20-2095/3-1 від 22.06.2012р., визначено ринкову вартість, станом на 02.03.2015р., в сумі 45 832 433,00 грн.

ОСОБА_7 з незалежної оцінки рухомого майна основні засоби та обладнання заводу у кількості 887 одиниць згідно договору застави № 20-2152/3-1 від 22.06.2012р., визначено ринкову вартість, станом на 02.03.2015р., в сумі 55 415 402,00 грн.

Згідно з п. 38 національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна майнових прав», затвердженого постановою КМУ № 1440 від 10.09.2003 р., для проведення оцінки майна застосовуються такі основні методичні підходи: витратний (майновий для оцінки обєктів у формі цілісного майнового комплексу та у формі фінансових інтересів), дохідний, порівняльний.

Як вбачається з наданих позивачем ОСОБА_7 з незалежної оцінки майна, субєктом оціночної діяльності застосований методичний підхід порівняльний, що не суперечить приписам чинного законодавства для визначення початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

На підставі ст.101 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не оцінювалися подані відповідачем в період апеляційного провадження Рецензії на звіти з незалежної оцінки майна, оскільки відповідачем не обґрунтовано неможливості з незалежних від нього причин, надати вказані документи до суду першої інстанції.

Матеріали справи свідчать про наявність у відповідача інформації про розгляд справи, що підтверджується публікаціями на офіційному веб-порталі "Судова влада України", електронним повідомленням на адресу відповідача, наявністю процесуальних документів в єдиному державному реєстрі судових рішень, зверненням ТОВ «Істек» з зустрічною позовною заявою до цієї справи ( № 908/2671/15), що подавалася останнім для спільного розгляду з первісною позовною заявою, тощо.

Відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України, відповідач не був позбавлений скористатися правом ознайомитися з матеріалами справи, зробити з них витяги, зняти копії, взяти участь у засіданнях господарського суду, подати докази, тощо.

Наполягання скаржника на втраті ним частини майна не підтверджено належними документовими доказами та суперечить п.4.1.1. договорів застави та іпотеки, за яким, у разі втрати майна, що є предметом іпотеки та застави, заставодавець зобовязаний, у випадку загибелі, втрати або пошкодження Майна з будь-якої причини, протягом 48 годин з моменту настання цього випадку письмово повідомити про це заставодержателя/іпотекодержателя і протягом трьох робочих днів з моменту надіслання повідомлення замінити Майно іншим, належним заставодавцю/іпотекодавцю на праві власності майном за згодою заставодержателя.

Відповідачем та третьою особою не надано доказів належного та своєчасного виконання зобовязань за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 20-2090/2-1 від 22.06.2012р. стосовно повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісійної винагороди, пені; матеріалами справи підтверджується порушення ТОВ «Енергоімпекс» зобовязань за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 20-2090/2-1 від 22.06.2012р., тому позивач набув право звернення стягнення на предмети іпотеки згідно Іпотечного договору № 20-2091/3-1 від 22.06.2012р., на транспортні засоби та залізничний транспорт згідно договору застави транспортних засобів № 20-2094/3-1 від 22.06.2012р., на предмет застави, обладнання що передане в заставу за договором застави обладнання № 20-2095/3-1 від 22.06.2012р., у кількості 527 одиниць, на предмет застави, обладнання, що передане в заставу за договором застави обладнання № 20-2152/3-1 від 22.06.2012р., у кількості 887 одиниць, що належать ТОВ «Істек», для задоволення вимог за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 20-2090/2-1 від 22.06.2012р. в сумі 4 842 996,88 дол. США та 281 639,87 грн., з яких заборгованість по кредиту - 4 175 000,00 дол. США, прострочена заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами в розмірі - 667 996,88 дол. США, прострочена заборгованість по сплаті комісійної винагороди у розмірі - 199 967,05 грн., пеня за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі - 48 474,09 грн., пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом в розмірі 7 821,82 грн., пеня за несвоєчасну сплату комісійної винагороди у розмірі - 25 376,91 грн.

Враховуючи безпідставність нарахування позивачем пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом в сумі 1 809 592,06 грн., вимоги позивача про звернення стягнення, в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Енергоімпекс» за Кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 20-2090/2-1 від 22.06.2012р. в сумі 1 809 592,06 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, на майно, що належить ТОВ «Істек» та є предметом іпотеки та застави, не підлягають задоволенню, у звязку з чим рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.

На підставі ст.ст. 39, 41 Закону України «Про іпотеку» та ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» правомірним є право позивача на реалізацію предмета іпотеки та предмету забезпечувального обтяження, на які звертається стягнення за рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних (публічних) торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження".

Стосовно наполягання заявника апеляційної скарги на порушенні судом першої інстанції приписів ст.9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - суб'єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об'єкти), статей 41, 43 - 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України "Про іпотеку".

Зупинення статтею 9 наведеного Закону дії статей 41, 43-47 Закону України «Про іпотеку» не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє (надає відстрочення) здійснювати реалізацію предмета іпотеки на прилюдних торгах.

ОСОБА_9 України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не зупиняє дії решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов'язань, то й не може бути мотивом для відмови в позові, а є лише правовою підставою, що не дає змоги органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цього Закону на період його чинності.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість наполягань заявника апеляційної скарги на необхідності, на підставі ст.79 ГПК України, зупинення провадження у цій справі до вирішення господарським судом Запорізької області спору у справі № 908/2123/15-г за позовом Промінвестбанку до ТОВ «Енергоімпекс» про стягнення заборгованості за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 20-2090/2-1 від 22.06.2012 р., оскільки існує спір про право, на підставі якого здійснено звернення стягнення на майно відповідно до оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Виходячи зі змісту вимог наведеної статті, необхідною передумовою для зупинення провадження у справі мають бути обставини, що унеможливлюють її розгляд по суті заявлених вимог до вирішення повязаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Отже, господарський суд зупиняє провадження у справі у разі об'єктивної неможливості вирішення спору без встановлення відповідних обставин справи і фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору.

Тобто, йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Наявність судового спору про стягнення заборгованості за кредитним договором не припиняє право кредитора на звернення стягнення на предмет застави та іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, та не зупиняє дію договорів іпотеки та застави, отже не перешкоджало господарському суду Запорізької області здійснювати розгляд справи про звернення стягнення на предмети іпотеки та застави, оскільки договори є дійсним і мають створювати правові наслідки. Подання кредитором позову до боржника не є перешкодою для розгляду справи про звернення стягнення на предмети іпотеки та застави в рахунок погашення заборгованості позичальника за тим самим договором кредиту, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена.

Наведене свідчить, що для даної справи не існувало обставин, які б унеможливлювали її розгляд, тому помилковим є наполягання заявника апеляційної скарги про необхідність зупинення судом провадження у цій справі.

З цих же підстав не задоволено і клопотання ТОВ «Енергоімпекс» подане до суду апеляційної інстанції про зупинення провадження у справі до закінчення розгляду справи № 908/2123/15-г.

До того ж, як вбачається з ухвали господарського суду Запорізької області від 28.01.2016р. у справі № 908/2123/15-г, якою втретє зупинено провадження у справі № 908/2123/15-г, ТОВ «Енергоімпекс» недобросовісно користується належними йому процесуальними правами та оскаржує всі можливі процесуальні документи по справі, що призводить до порушення права щодо розгляду справи упродовж розумного строку.

За результатами апеляційного провадження, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено неповне зясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України є підставою для зміни рішення господарського суду Запорізької області від 16.06.2015р. (підписано 06.07.2015р.) у справі № 908/2671/15.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору розподіляються між сторонами пропорційно задоволених вимог.

Результати апеляційного провадження у справі №908/2671/15 оголошені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105, 116 Господарського процесуального кодексу України Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Істек» на рішення господарського суду Запорізької області від 16.06.2015р. (підписано 06.07.2015р.) у справі № 908/2671/15 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Запорізької області від 16.06.2015р. (підписано 06.07.2015р.) у справі № 908/2671/15 змінити.

Позов Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» м. Київ задовольнити частково.

У задоволенні вимог Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Істек» про звернення стягнення, в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Енергоімпекс» за Кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 20-2090/2-1 від 22.06.2012р. в сумі 1 809 592,06 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, на майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Істек» та є предметом іпотеки (нерухомість) за Іпотечним договором № 20-2091/3-1 від 22.06.2012р., предметом застави (транспортні засоби та залізничний транспорт) за договором застави транспортних засобів № 20-2094/3-1 від 22.06.2012р., предметом застави (обладнання) за договором застави обладнання № 20-2095/3-1 від 22.06.2012р., у кількості 527 одиниць, предметом застави (обладнання) за договором застави обладнання № 20-2152/3-1 від 22.06.2012р., у кількості 887 одиниць відмовити.

В іншій частині рішення господарського суду Запорізької області від 16.06.2015р. (підписано 06.07.2015р.) у справі № 908/2671/15 залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» м. Київ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Істек» м. Донецьк 570,02 грн. витрат по сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя: Н.М. Дучал

Судді: О.І. Склярук

ОСОБА_3

Надруковано 6 екз.: 1- позивачу,

1- третій особі, 1-у справу,

1-ДАГС, 1-ГСЗО