РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2016Справа №910/32010/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Триумф-Трейд"

До Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк"

Про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

Суддя Лиськов М.О.

від позивача: Малиневський П.П.

від відповідача: Супрун О.В. (дов. № 7-75/21 від 18.11.2015.)

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 24.02.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи :

21.12.2015 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Триумф-Трейд" (надалі - позивач) до Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" (надалі - відповідач) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2015 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/32010/15, розгляд справи призначено на 13.01.2016.

В судове засідання, призначене на 13.01.2016, представник позивача з'явився та підтримав клопотання про витребування доказів. Суд задовольнив вказане клопотання.

В судове засідання, призначене на 13.01.2016, представник відповідача з'явився та надав відзив на позовну заяву, а також додаткові документи по справі.

13.01.2016 ухвалою суду розгляд справи відкладено на 10.02.2016.

В судове засідання, призначене на 13.01.2016, представники сторін з'явились та надали пояснення у справі.

13.01.2016 ухвалою суду розгляд справи відкладено на 10.02.2016.

В судовому засіданні 10.02.2016 оголошено перерву до 24.02.2016.

В судове засідання, призначене на 24.02.2016, з'явились представники сторін та надали пояснення по суті справи.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.12.2010 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Триумф-трейд" (позичальник) та Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" (банк) було укладено кредитний договір №371-231210, відповідно до п.1.1 якого банк надає позичальнику кредит в сумі 6 450 000 грн. строком по 21.06.2011р. включно, із сплатою 30% процентів річних.

Строк дії договору встановлюється з дня його укладання і до повного погашення кредиту, процентів за ним, штрафів, пені, тощо (п.8.10 договору №371-231210 від 23.12.2010р.).

17.08.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального управління, Осипенко Дмитром Олеговичем, на кредитному договорі № 371-231210 від 23.12.2010 було вчинено виконавчий напис № 5537 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованість по процентах у розмірі 2 393 737, 33 за період з 08.09.2014 по 17.08.2015.

Разом з тим, 19.08.2015 рішенням Господарського суду у справі 910/14778/15 було стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість, зокрема по процентах в сумі 5 516 621,19 грн.. станом на 04.06.2015.

Таким чином, виконавчий напис має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню у зв'язку із порушенням умов безспірності.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису.

Згідно із ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

У відповідності до п.п. 2.1, 2.2, 2.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Положеннями п. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172.

Тобто, виконавчий напис здійснюється лише за умови безспірності заборгованості.

Із оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні нотаріусом не було досліджено чи є наявна заборгованість безспірною.

Відповідно до приписів ст.ст. 11, 15 Цивільного кодексу України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

Положеннями ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов'язання боржника.

В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості.

Виходячи з приписів частини другої статті 50 Закону України "Про нотаріат" право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до п. 8 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом, вирішуються господарським судом за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо суб'єктний склад сторін відповідного спору відповідає приписам статті 1 ГПК. При цьому за змістом статей 1, 2,18, 22, 27 ГПК, статей 1 і 3 названого Закону нотаріус не може бути відповідачем у господарському процесі, а залучається до участі в ньому як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України справи у спорах про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відповідача або за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса за вибором позивача.

Відтак, з аналізу вищенаведених норм законодавства вбачається, що суд може захистити порушене право, зокрема, шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Предметом доказування у спорах зазначеної категорії є наявність обставин, які свідчать про порушення нотаріусом при вчиненні спірного виконавчого напису встановлених чинним законодавством правил вчинення нотаріальної дії.

З огляду на встановлення судом того факту, що вчинення нотаріусом виконавчого напису без додержання умов безспірності заборгованості суперечить нормам чинного законодавства (ст. 89 Закону України "Про нотаріат"), суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про визнання виконавчого напису, вчиненого 17.08.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитром Олеговичем та зареєстрованого в реєстрі за №5537, таким, що не підлягає виконанню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Триумф-Трейд" - задовольнити.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №5537, вчинений 17.08.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитром Олеговичем про звернення на підставі кредитного договору № 371-231210 від 23.12.210 з Товариства з обмеженою відповідальністю "Триумф-Трейд" на користь Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" заборгованості по процентах у розмірі 2 393 737, 33 грн., за період з 08.09.2014 по 17.08.2015.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" (04073, м. Київ, проспект Московський, будинок 16; ідентифікаційний код 34693790) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Триумф-Трейд" (01054, м.Київ, вулиця Ярославів Вал, будинок 13/2, літ. Б, ідентифікаційний код 36049370) 1 218 грн. 00 коп. - судового збору за подання позовної заяви.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 02.03.2016

Суддя М.О. Лиськов