ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.02.16р. Справа № 904/9559/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТРОПОЛІЯ"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 795 998,47 грн. за договором оренди

Головуючий колегії Юзіков С.Г.

Судді: Петренко Н.Е., Крижний О.М.

Представники:

Позивача - Тульських В.О., дов. № 47 від 16.10.15р.

Відповідача - ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Новомосковським МВ УМВС України в Дніпропетровській обл., ОСОБА_4, № 579 від 28.12.15р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просив стягнути з Відповідача 829 084,24 грн. за договором оренди, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати.

25.12.15р. Позивач зменшив позовні вимоги та просить стягнути з Відповідача 795 998,47 грн., з яких:

- 303 876,00 грн. - орендна плата,

- 81 021,24 грн. - борг з оплати експлуатаційних витрат,

- 20 246,04 грн. - витрати на популяризацію,

- 10 085,26 грн. - комунальні послуги,

- 109 517,13 грн. - пеня за порушення строків оплати обов'язкових платежів за договором,

- 271 252,80 грн. - штраф за порушення строків оплати обов'язкових платежів за договором. Також, Позивач просить стягнути з Відповідача 11 939,98 грн. судових витрат, та повернути йому 496,28 грн. надмірно сплачений судовий збір.

У відзиві від 23.02.16р. Відповідач заявив про часткове визнання позову - на суму 161 314,06 грн., з яких борг: з орендної плати за квітень 2015р. - 116 910,00 грн., з експлуатаційних витрат за квітень 2015р. - 31 176,00 грн., з витрат на популяризацію за квітень 2015р. - 7 794,00 грн., за комунальні послуги за квітень 2015р. - 5434,06 грн. Цю суму Відповідач просив погасити за рахунок банківської гарантії (172 648,80 грн.), наданої Позивачеві. До відзиву Відповідач надав переписку сторін з приводу зменшення орендних платежів, з урахуванням матеріального стану Відповідача та переписку щодо припинення договору оренди та повернення Позивачеві орендованого приміщення. Також Відповідач посилається на те, що згідно з фактичною домовленістю між сторонами, для узгодження орендної плати, кожного місяця сторони укладали Додаткову угоду до Договору оренди, в якій погоджували розмір орендної плати за кожен наступний місяць, що підтверджується наданими Позивачем Додатковими угодами від 30.01.14р. (погодження орендної плати за лютий 2014р.), 21.02.14р. (погодження орендної плати за березень 2014р.), 31.03.14р. (орендна плата за квітень 2014р.), 30.04.14р. (орендна плата за травень 2014р.), 30.05.14р. (орендна плата за червень 2014р.), 27.06.14р. (орендна плата за липень 2014р.), 31.07.14р. (орендна плата за серпень 2014р.), 29.08.14р. (орендна плата за вересень 2014р.), 30.09.14р. (орендна плата за жовтень 2014р.), 11.10.14р. (орендна плата за листопад 2014р.), 28.11.14р. (орендна плата за грудень 2014р.), 31.12.14р. (орендна плата за січень 2015р.), 30.01.15р. (орендна плата за лютий 2015р.), 28.02.15р. (орендна плата за березень 2015р.). Починаючи з січня 2015р., враховуючі погіршення фінансово-господарської ситуації в країні, зниження обсягів торгівлі, з метою забезпечення загальногосподарського інтересу між сторонами, Відповідач направляв Позивачеві пропозиції щодо внесення змін з 01.03.15р. до Договору оренди в частині змін розрахунку розміру орендної плати, експлуатаційних витрат, витрат на популяризацію (листи від 22.01.15р. № 01/22-01, від 27.02.15р. № 01/27-01 та від 24.03.15р. № 01/24-03). Оскільки вказані пропозиції залишені Орендодавцем без задоволення, Відповідачем направлено Позивачеві листа від 24.03.15р. щодо звільнення Відповідача від сплати орендної плати на два місці з 25 березня по 25 травня 2015р. та повторну пропозицію щодо зменшення розміру орендної плати, у зв'язку з неможливістю внесення орендної плати, так як істотно змінилися обставини після укладення Договору оренди, зокрема, курс долару зріс з грудня 2014р. до березня 2015р. у понад 3,5 рази, стабільного погіршення купівельної спроможності населення та нарощування збитків від господарської діяльності. 30.03.15р. Орендодавець направив відповідь за № 146, в якій повідомив Відповідача про відключення систем забезпечення орендованого приміщення (постачання електроенергії та водопостачання), а також про припинення роботи магазину в Орендованому приміщенні з 03.04.15р. у зв'язку із заборгованістю з орендної плати. 07.04.15р. Орендодавець надав Відповідачеві листа № 157, в якому повідомив про відключення систем забезпечення та припинення доступу в орендоване приміщення і заборону використання орендованого приміщення для роботи магазину з 10.04.15р. У зв'язку з неможливістю використовувати об'єкт оренди за призначенням та у зв'язку з тим, що всі пропозиції Відповідача щодо внесення змін до Договору в частині розрахунку розміру орендної плати залишені Позивачем без задоволення, а сплачувати в подальшому орендну плату у встановленому Договором розмірі Відповідач не міг, Орендар 10.04.15р. звернулася до Орендодавця з листом № 01/10-04 щодо дострокового припинення дії Договору оренди з 25.04.15р. та запропонував для підпису додаткову угоду про припинення дії Договору. В зазначеному листі Відповідач запропонував Орендодавцю оплатити заборгованість за період з 24.03.15р. по 24.04.15р. з орендної плати, експлуатаційних витрат та витрат на популяризацію за рахунок банківської гарантії, наданої Орендодавцю під час укладення Договору (гарантія на суму 172 648,80грн. одержана Відповідачем у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та видана Орендодавцю, що підтверджується платіжною гарантією № G0114/6002 від 04.02.14р.). Відповідно до листів Позивача від 24.04.15р., 28.04.15р., Орендодавець відмовив у пропозиції щодо припинення дії Договору з 25.04.15р., щодо використання банківської гарантії для сплати заборгованості, посилаючись на те, що він понесе матеріальні збитки, пов'язані із розірванням договору з 25.04.15р., зокрема у зв'язку з пошуком нового орендаря та запропонував розірвати Договір з 30.06.15р., про що укласти додаткову угоду.

Відповідач вважає, що посилання Позивача на завдання йому збитків у зв'язку з достроковим розірванням Договору оренди не відповідають дійсності, оскільки Орендодавець мав можливість стягнути за рахунок банківської гарантії заборгованість, яка виникла у нього за період з 24.03.15р. по 24.04.15р., а також мав право в якості неустойки використати банківську гарантію у разі дострокового розірвання договору для покриття своїх матеріальних збитків. Однак, зазначеним правом Орендодавець не скористався та погодився на приймання-передачу приміщення та припинення дії Договору лише з 30.06.15р.

На думку Відповідача, Орендодавець безпідставно ігнорував перегляд розрахунку орендної плати тривалий час, оскільки нарахування орендної плати за встановленим у Договорі розмірі вигідно тільки Орендодавцю та не сприяло загальногосподарському інтересу обох Сторін Договору. Також Відповідач вважає, що відмова Орендодавця від припинення Договору з 25.04.14р. та припинення Договору у запропонований ним термін з 30.06.15р., обумовлена матеріальною вигодою тільки Орендодавця, що підтверджується листом Позивача № 184 від 24.04.15р., в якому він зазначає, що не може погодити строк припинення Договору з 25.04.15р., оскільки для нього це потягне матеріальні збитки у зв'язку з пошуком нового орендаря. Оскільки з 10.04.15р. по 30.06.15р. Орендар не міг користуватися майном з причин створення Орендодавцем перешкод у користуванні, то Орендар звільняється від оплати за весь цей час з моменту створення перешкод до повернення орендованого приміщення Позивачеві.

Розгляд справи відкладався. У судовому засідання оголошувались перерви.

У зв'язку зі складністю справи та з метою забезпечення всебічного, повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд призначив колегіальний розгляд справи. Автоматизованою системою ДСС визначено членів колегії - суддів: Петренко Н.Е., Крижний О.М.

У судовому засіданні, що відбулось 29.02.16р., сторони підтвердили, що з 01.05.15р. у орендованому приміщенні відключено система забезпечення (постачання електроенергії) та фактично Відповідач з цього часу орендованим приміщенням не користувався.

Справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

24.12.13р. ТОВ "МЕТРОПОЛІЯ" (далі Позивач або Орендодавець) з Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі Відповідач або Орендар), укладено Договір оренди № А125/Д-1 (далі Договір), за п.1.1 якого Орендодавець зобов'язався передати Орендареві в тимчасове платне користування приміщення, яке знаходиться в будівлі торгово-розважального центру, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, територія Ювілейної селищної ради, комплекс будівель та споруд, перший пусковий комплекс № 17, а Орендар зобов'язався прийняти, оплатити користування і повернути приміщення Орендодавцеві на умовах, визначених Договором.

Згідно з п. 2.3 Договору оренди, площа приміщення що передається в оренду складає 150 м2.

Відповідно до п. 6.1 Договору та Додатку до нього, приміщення надане в оренду для організації Орендарем магазину "Moda Italia" щодо роздрібної торгівлі одягом, взуттям та шкіряними виробами.

Пунктом 7.2 Договору оренди обумовлено, що строк дії Договору становить 1090 календарних днів та починає обчислюватись з дня підписання сторонами Акту прийому-передачі приміщення.

Згідно з п. 8.1 Договору, зміна строку Договору здійснюється виключно за згодою Орендодавця на підставі додаткової угоди до Договору.

Відповідно до п. 9.1-9.3 Договору Орендар зобов'язаний здійснювати оплату за користування приміщенням в розмірах і в строки, які визначені в цьому Договорі. Розмір орендної плати складає суму у гривнях, еквівалентну 30 доларам США за 1 м на місяць, крім того податок на додану вартість у розмірі, встановленому чинним законодавством України. Якщо інше не передбачене Договором, орендна плата сплачується Орендарем щомісячно, авансом, не пізніше 25-го числа місяця, який передує оплачуваному місяцю.

Згідно з п. 9.4-9.5 Договору у разі необхідності визначення розміру орендної плати за певну частину місяця або за певну кількість днів, розмір орендної плати за один місяць може бути розділений на кількість днів у відповідному місяці і помножений на кількість днів за які здійснюється оплата. Нарахування орендної плати починається з дня дати початку і закінчується в день підписання акту повернення приміщення відповідно до п. 41.2 ст.41 цього Договору.

За п. 11.1 Договору Орендар зобов'язаний щомісячно, авансом, не пізніше 25 числа місяця, який передує оплачуваному місяцю сплачувати Орендодавцю вартість витрат на експлуатацію торгового центру та утримання площ загального користування торгового центру.

Згідно з п. 12.3 Договору ставка витрат на популяризацію за цим Договором складає суму у гривнях, еквіваленту 2 доларам США за 1 м2 на місяць, крім того ПДВ.

Відповідно до п. 13.1 Договору Орендар зобов'язаний оплатити Орендодавцеві гарантійний платіж в розмірі 172 648,80грн. або надати банківську гарантію. Під банківською гарантією слід розуміти безвідкличну та безумовну гарантію, одержану за власний рахунок Орендарем із забезпечення виконання зобов'язання Орендаря за цим Договором, яке може бути безпосередньо виконане і видається від імені Орендаря банком, погодженим з Орендодавцем та за формою, вставленою в Додатку № 1 до Договору, в розмірі орендної плати, експлуатаційних витрат та витрат на популяризацію за три останніх місяця строку договору і повертаються Орендареві на умовах, визначених Договором (п. 13.3 Договору).

Згідно з п. 13.6. Договору Орендодавець має право у будь-який час протягом строку дії Договору стягнути за гарантією будь-яку суму, яка належить до сплати та не була оплачена Орендарем, включно із сумою збитків та потенційних вимог, які він зобов'язаний сплатити.

У випадку дострокового розірвання Договору внаслідок будь-яких причин, гарантія не повертається Орендареві, а залишається у Орендодавця в якості неустойки за дострокове розірвання договору, при цьому сума, яка не покрита гарантією, підлягає оплаті у загальному порядку, передбаченому цим Договором. (п. 13.9 Договору).

Відповідно до п. 16.2. всі платежі здійснюються у національній валюті України - гривні, та розраховуються відповідно до міжбанківського курсу гривні до долара США, визначених до даних попиту міжбанківського валютного ринку на момент його закриття, за попередній робочий день до дня виставлення рахунку, а в разі відсутності рахунку - на 15 число місяця, що передує оплачуваному місяцю.

Відповідно до п. 28.1. Договору у разі прострочення Орендарем виконання зобов'язань по сплаті Орендної плати, внесенню і поповненню гарантії, по сплаті експлуатаційних витрат, витрат на популяризацію, відшкодуванню витрат на комунальні послуги, сплаті інших платежів, передбачених цим Договором, Орендар зобов'язаний в кожному випадку сплатити Орендодавцеві за кожен день прострочення пеню у розмірі 0,2 відсотка від суми заборгованості.

Згідно з п. 28.2. Договору у разі прострочення Орендарем виконання зобов'язань по сплаті орендної плати, внесенню і поповненню гарантії, по сплаті експлуатаційних витрат, витрат на популяризацію, відшкодуванню витрат на комунальні послуги, сплаті інших платежів, передбачених цим Договором, більш ніж на 5 робочих днів, Орендар зобов'язаний у кожному такому випадку сплатити Орендодавцеві штраф у розмірі 50 відсотків орендної плати за перший місяць строку Договору.

У випадках, передбачених цим Договором, Орендодавець має право обмежити доступ Орендаря в Приміщення, з гідно з п. 32.1 Договору.

Згідно з п. 33.1 Договору у разі прострочення Орендарем виконання зобов'язань по оплаті Орендної плати, внесенню і поповненню гарантії по сплаті експлуатаційних витрат, витрат на популяризацію, відшкодуванню витрат на комунальні послуги, сплаті інших платежів передбачених цим Договором впродовж більш ніж 5 робочих днів, а також в інших випадках передбачених цим Договором, Орендодавець має право застосувати обмеження доступу в приміщення згідно зі ст. 32 цього Договору та/або відключити системи забезпечення.

Відповідно до п. 40.3 Договору цей Договір укладений під скасувальною умовою, а саме, - він достроково припиняє свою дію у разі непогашення Орендарем заборгованості перед Орендодавцем по оплаті орендної плати, несенню і поповненню гарантії, по оплаті експлуатаційних витрат, витрат на популяризацію, відшкодуванню вартості комунальних послуг, інших платежів, передбачених цим Договором, впродовж більше 30 днів з моменту виникнення такої заборгованості. Цей Договір вважається таким, що припинив свою дію в день набуття чинності скасувальною умовою (п. 40.4 Договору).

На виконання умов Договору, приміщення передано в оренду Орендареві за актом приймання-передачі приміщення - 01.03.14р.

З метою узгодження орендної плати, сторони укладали Додаткові угоду до Договору оренди, в яких погоджували розмір орендної плати на кожен наступний місяць, що підтверджується наданими Позивачем Додатковими угодами від 21.02.14р. (погодження орендної плати за березень 2014р.), 31.03.14р. (орендна плата за квітень 2014р.), 30.04.14р. (орендна плата за травень 2014р.), 30.05.14р. (орендна плата за червень 2014р.), 27.06.14р. (орендна плата за липень 2014р.), 31.07.14р. (орендна плата за серпень 2014р.), 29.08.14р. (орендна плата за вересень 2014р.), 30.09.14р. (орендна плата за жовтень 2014р.), 11.10.14р. (орендна плата за листопад 2014р.), 28.11.14р. (орендна плата за грудень 2014р.), 31.12.14р. (орендна плата за січень 2015р.), 30.01.15р. (орендна плата за лютий 2015р.), 28.02.15р. (орендна плата за березень 2015р.)

Починаючи з січня місяця, з посиланням на тяжкий матеріальний стан, викликаний погіршенням фінансово-господарської ситуації в країні, зниження обсягів торгівлі, з метою забезпечення загальногосподарського інтересу між сторонами, Відповідач направляв Позивачеві пропозиції щодо внесення змін з 01.03.15р. до Договору оренди в частині зменшення розміру орендної плати, експлуатаційних витрат, витрат на популяризацію (листи від 22.01.15р. № 01/22-01, від 27.02.15р. № 01/27-01 та від 24.03.15р. № 01/24-03). Оскільки вказані пропозиції залишені Орендодавцем без задоволення, Відповідач направив Позивачеві листа від 24.03.15р. з пропозицією про звільнення Відповідача від сплати орендної плати на два місці з 25 березня по 25 травня 2015р. та повторну пропозицію щодо зменшення розміру орендної плати, у зв'язку з неможливістю внесення орендної плати, так як істотно змінилися обставини після укладення Договору оренди, зокрема, курс долару зріс з грудня 2014р. до березня 2015р. у понад 3,5 рази, стабільного погіршення купівельної спроможності населення та нарощування збитків від господарської діяльності.

30.03.15р. Орендодавець направив відповідь за № 146, в якій повідомив Відповідача про відключення систем забезпечення орендованого приміщення (постачання електроенергії та водопостачання), а також про припинення роботи підприємства Відповідача з 03.04.15р. до повного погашення боргу перед Орендодавцем.

07.04.15р. Орендодавець надав Відповідачеві листа № 157, в якому повідомив про відключення систем забезпечення та припинення роботи підприємства Відповідача з 10.04.15р. до повного погашення боргу перед Орендодавцем.

З посиланням на неможливість використовувати об'єкт оренди за призначенням та у зв'язку з тим, що всі пропозиції Відповідача щодо внесення змін до Договору в частині розрахунку розміру орендної плати залишені Позивачем без задоволення, а сплачувати в подальшому орендну плату у встановленому Договором розмірі Відповідач не може, Орендар 10.04.15р. звернувся до Орендодавця з листом № 01/10-04 щодо дострокового припинення дії Договору оренди з 25.04.15р. та запропонував до підписання додаткову угоду про припинення дії Договору. В додатковій угоді, крім іншого, Відповідач запропонував оплату боргу з орендної плати, експлуатаційних витрат та витрат на популяризацію за період з 24.03.15р. по 24.04.15р.провести за рахунок банківської гарантії, наданої Орендодавцю під час укладення Договору (гарантія на суму 172 648,80грн. одержана Відповідачем у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та видана Орендодавцю, що підтверджується платіжною гарантією № G0114/6002 від 04.02.14р.).

У листах від 24.04.15р., 28.04.15р. Позивач відмовився у пропозиції Відповідача щодо припинення дії Договору з 25.04.15р., щодо використання банківської гарантії для сплати заборгованості, посилаючись на те, що він понесе матеріальні збитки, пов'язані з розірванням договору з 25.04.15р., зокрема у зв'язку з пошуком нового орендаря та запропонував розірвати Договір з 30.06.15р., про що укласти додаткову угоду.

В результаті, 17.06.15р. Позивач прийняв від Відповідача орендоване ним приміщення, про що сторонами підписано відповідний акт.

За даними Позивача, в порушення умов Договору, Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого у нього виникла прострочена заборгованість з оплати обов'язкових платежів за Договором за період з квітня 2015р. по червень 2015р. в розмірі 415 228,54 грн., яка за розрахунками Позивача складається з:

- 303 876,00 грн. - орендної плати,

- 81 021,24 грн. - боргу з оплати експлуатаційних витрат,

- 20 246,04 грн. - витрат на популяризацію,

- 10 085,26 грн. - комунальних послуг.

Крім того, Відповідачем неодноразово порушувався встановлений Договором порядок та строки оплати обов'язкових платежів за Договором. Згідно з долученим до позову уточненим розрахунком штрафних санкцій за Договором оренди пеня за порушення строків оплати обов'язкових платежів становить - 109 517,13 грн., штраф - 271 252,80 грн.

Всього, Позивач просить стягнути з Відповідача 829 084,24 грн.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, про що зазначено вище.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Статтею 762 ЦК України на орендаря покладено обов'язок щомісячно сплачувати орендну плату. Водночас, згідно з ч. 6 ст. 762 ЦК України, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1,4 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення (ч.2 ст. 616 ЦК України).

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу; надав контррозрахунок стягуваної суми.

Перевіривши доводи сторін, суд погоджується з позицією Відповідача про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Так, чинним законодавством та Договором на Відповідача покладено обов'язок щомісячно сплачувати орендну плату та інші платежі, незалежно від результатів його комерційної діяльності. Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Водночас, згідно з ч. 6 ст. 762 ЦК України, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

За уточненими вимогами Позивача, за квітень 2015р. відповідач мав сплатити: 116 910,00 грн. - орендної плати, 31 176,00 грн. - експлуатаційних витрат, 7 794,00 грн. - витрат на популяризацію, 5 439,06 грн. - компенсації витрат за комунальні послуги.

Як зазначалося вище, відповідно до п. 13.1, 13.3 Договору Орендар зобов'язаний оплатити Орендодавцеві гарантійний платіж в розмірі 172 648,80грн. або надати банківську гарантію. Під банківською гарантією слід розуміти безвідкличну та безумовну гарантію, одержану за власний рахунок орендарем по забезпеченню виконання зобов'язання Орендаря за цим договором, яке може бути безпосередньо виконане і видається від імені Орендаря банком, погодженим з Орендодавцем та за формою, вставленою в Додатку № 1 до Договору, в розмірі орендної плати, експлуатаційних витрат та витрат на популяризацію за три останніх місяця строку договору і повертаються Орендарю на умовах, визначених Договором. Банківську гарантію надано Відповідачем на суму 172 648,80грн., що підтверджується платіжною гарантією № G0114/6002 від 04.02.14р.

Згідно з п. 13.6. Договору Орендодавець має право у будь-який час протягом строку дії Договору стягнути за гарантією будь-яку суму, яка належить до сплати та не була оплачена Орендарем, включно із сумою збитків та потенційних вимог, яку він зобов'язаний сплатити.

Судом встановлено, що Позивач не скористався своїм правом на стягнення виниклої за квітень 2015р. заборгованості за рахунок банківської гарантії, з метою запобігання збитків від прострочення орендної плати Відповідачем, чим сприяв виникненню боргу та припиненню договірних відносин.

При цьому, Позивач скористався своїм правом обмеження доступу в приміщення (п. 32.1 Договору) та відключення системи забезпечення (п.33.1 Договору). Однак, суд вважає, що зазначені умови ущемляють права Орендаря та не сприяють його господарській діяльності, направленій на заробіток коштів, у тому числі на сплату оренди.

У судовому засіданні, що відбулось 29.02.16р., сторони підтвердили, що з 01.05.15р. у орендованому приміщенні Позивачем відключено систему забезпечення (постачання електроенергії). Відповідно, ведення торгівельної діяльності в орендованому приміщенні без електропостачання неможливе, фактично, в результаті припинення Позивачем подачі електроенергії в орендоване приміщення, Відповідач торгівельну діяльність в орендованому приміщенні з 01.05.15р. не вів, приміщенням не користувався.

З наданого до суду листування вбачається, що Відповідач, починаючи з березня 2015р., неодноразово пропонував Позивачеві прийняти назад орендоване приміщення, у зв'язку з неможливістю оплачувати оренду, однак з вини Позивача приміщення було повернуто з оренди лише 17.06.15р.

Згідно з п. 33.1 Договору у разі прострочення Орендарем виконання зобов'язань по оплаті Орендної плати, внесенню і поповненню гарантії по сплаті експлуатаційних витрат, витрат на популяризацію, відшкодуванню витрат на комунальні послуги, сплаті інших платежів передбачених цим Договором впродовж більш ніж 5 робочих днів, а також в інших випадках передбачених цим Договором, Орендодавець має право застосувати обмеження доступу в приміщення згідно зі ст. 32 цього Договору та/або відключити системи забезпечення. (дискримінаційна умова, яка не сприяє заробітку Орендарем коштів, у тому числі на сплату оренди).

Таким чином, у зв'язку з неможливістю використовувати об'єкт оренди за призначенням, Відповідач звільняється від плати за час, протягом якого майно не могло бути використане, тобто з 01.05.15р.

За таких обставин, у зв'язку з тим, що Позивач не скористався своїм правом на використання банківської гарантії для погашення прострочених платежів за квітень 2015р., фактично зупинив роботу Відповідача з 01.05.15р., Позивач не має права на стягнення з Відповідача орендної плати з 01.05.15р. до 17.06.15р. (повернення орендованого приміщення), а також штрафних санкцій та інших нарахувань за квітень - червень 2015р.

На думку суду, за викладених обставин, нарахування неустойки (пені, штрафу) крім іншого, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509, ч.1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у Позивача можливості стягувати з Відповідача надмірні грошові суми як неустойку, спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання, неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для Відповідача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків Позивачем.

Заява Позивача про виникнення збитків через відсутність нового орендаря не підтверджена належними доказами, зокрема суду не надано доказів того, що Позивач зробив усе можливе для уникнення таких збитків.

Щодо заяви Відповідача про погашення боргу за рахунок банківської гарантії, то суд зазначає, що використання банківської гарантії це право Позивача, а питання її використання не є предметом даного позову.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, стягненню з Відповідача підлягають борги з платежів за квітень 2015р., зокрема: 116 910,00 грн. - орендної плати, 31 176,00 грн. - експлуатаційних витрат, 7 794,00 грн. - витрат на популяризацію, 5 439,06 грн. - комунальних послуг; решта позовних вимог задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін пропорційно розміру задоволеним вимог (із розміру ставки судового збору 11 939,98 грн.).

Також, Позивач звернувся із заявою про повернення надмірно сплаченого судового збору в розмірі 496,28 грн. на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.2 ст. 44 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до п. 5.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається в резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом).

В усіх наведених випадках за необхідності відповідний процесуальний документ виготовляється у двох примірниках (оригіналах), один з яких залишається у матеріалах справи, а інший надсилається особі, яка сплатила судовий збір до державного бюджету України.

Суд вважає, що заява Позивача про повернення надмірно сплаченого судового збору підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (51200, АДРЕСА_1, код 312 711 944 7) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТРОПОЛІЯ" (04074, м. Київ, вул. Лугова, буд. 12, код 329 986 98) 116 910,00 грн. - орендної плати, 31 176,00 грн. - експлуатаційних витрат, 7 794,00 грн. - витрат на популяризацію, 5 439,06 грн. - комунальних послуг, 2 419,71 грн. - судового збору.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "МЕТРОПОЛІЯ" (04074, м. Київ, вул. Лугова, буд. 12, код 329 986 98) 496,28 грн. надмірно сплаченого судового збору, про що винести відповідну ухвалу після набрання рішенням законної сили.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту, якщо не буде оскаржено в апеляційному порядку.

Головуючий колегії - суддя С.Г. Юзіков

Суддя Н.Е. Петренко

Суддя О.М. Крижний

Повний текст рішення виготовлено ______________