КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2016 р. Справа№ 910/27250/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Власова Ю.Л.

Корсакової Г.В.

при секретарі судового засідання - Король Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва"

на рішення господарського суду міста Києва від 10.12.2015

у справі № 910/27250/15 (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поступ"

про стягнення 15 275,30 грн.

за участю представників:

від позивача: Яковіщук Я.М.,

від відповідача: Рудницька В.І.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Поступ" про стягнення заборгованості за послуги по утриманню та обслуговуванню нерухомого майна у розмірі, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, 15 275,30 грн. за період з 14.02.2012 по 31.05.2015 за договором № Е10521343 від 01.06.2012, в тому числі: 10 671,51 грн. основного боргу, 4 422,83 грн. інфляційних втрат, 180,96 грн. 3 % річних.

Рішенням господарського суду міста Києва від 10.12.2015 в задоволенні позову відмовлено повністю з огляду на недоведеність позовних вимог.

Не погоджуючись з судовим рішенням Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 10.12.2015 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням обставин справи.

Позивач вважає, що виконав свої зобов'язання по наданню житлово-комунальних послуг відповідачу в повному обсязі, оскільки у позивача не було законних підстав не надавати відповідачу послуг встановлених договором. Підписання ж актів приймання-передачі послуг, а також надання облікових карток (табуляграм) фактичного споживання послуг не передбачено договором № Е10521343 від 01.06.2012, а рахунки на оплату експлуатаційних витрат відповідач не оплатив.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2016 апеляційну скаргу у справі № 910/27250/15 прийнято до провадження. В судовому засіданні 08.02.2016 оголошувалась перерва до 24.02.2016.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача у відзиві та в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги заперечив, вказавши на її безпідставність.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Стаття 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" поділяє житлово-комунальні послуги залежно від функціонального призначення на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Згідно із ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (споруди).

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 01.06.2012 між Комунальним підприємством "Керуюча дирекція" Шевченківської районної у місті Києві ради, правонаступником якого є позивач, (виконавець за договором) та ТОВ "Поступ" (власник або орендар за договором) був укладений договір про відшкодування власником (орендарем) витрат по утриманню та обслуговуванню нерухомого майна № Е10521343, на умовах якого позивач зобов'язався забезпечити обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, частини будівлі, окремого приміщення в будівлі, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 12-14 літ. А, а також утримання будинку та прибудинкової території, а відповідач зобов'язався відшкодувати витрати виконавця на виконання вказаних робіт (послуг) пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі (далі експлуатаційні витрати), якщо інше не випливає з характеру послуг наданих виконавцем за цим договором.

Згідно із пунктом 2.1.1 та додатком № 1 до договору виконавець зобов'язався забезпечити виконання комплексу робіт, пов'язаних з обслуговуванням та утриманням будівлі прибудинкової території, а саме: освітлення сходових клітин, підвалів, підкачка води; прибирання прибудинкової території; обслуговування внутрішньобудинкових систем водо-, теплопостачання водовідведення, зливної каналізації; дератизація; дезинфекція; обслуговування димо-вентиляційних каналів; прибирання підвалів, технічних поверхів та покрівель; поточний ремонт покрівлі, під'їздів, сходових клітин, підвальних приміщень, несучих та захисних конструкцій будинку; поливання клумб, газонів, дворів; підготовка житлового фонду до експлуатації в зимовий період.

Відповідно до п. 2.2.4 договору відповідач несе витрати по утриманню та обслуговуванню будинку та прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, у вигляді відшкодування експлуатаційних витрат пропорційно до займаної площі приміщення.

Відшкодування експлуатаційних витрат на утримання будинку та прибудинкової території та інших витрат загального користування сплачуються відповідно до розрахунків згідно Методики визначення розміру відшкодування власниками нежитлових експлуатаційних витрат пов'язаних з експлуатацією та утриманням нежитлових приміщень та нежитлових споруд в належному стані, затвердженої Рішенням Шевченківської районної у м. Києві ради № 428 від 24.04.2008 і становить на дату укладання договору 2,5316 грн. на місяць за 1 кв.м. площі приміщення (без ПДВ).

Відповідач у листопаді 2013 року відмовився від договору та просив його розірвати з 01.01.2014, оскільки послуги не надаються. Фактично з цієї дати й виникла заявлена позивачем заборгованість.

За результатами розгляду листа, позивач повідомив, що надання послуг не може бути припинено, оскільки ТОВ "Поступ", як власник нежитлового приміщення, яке знаходиться в житловому будинку № 12 на вул. Б. Хмельницького зобов'язано приймати участь в утриманні будинку та прибудинкової території.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, місцевий господарський суд дійшов вмотивованого висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання житлово-комунальних послуг.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до норм статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" серед іншого споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг та зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Нормами частини 1-3 статті 32 "Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою.

Місцевим господарським судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин, а саме: позивачем не надано доказів в підтвердження того, що відповідачу на виконання умов договору договором про відшкодування власником (орендарем) витрат по утриманню та обслуговуванню нерухомого майна № Е10521343 від 01.06.2012 надані послуги освітлення сходових клітин, підвалів, підкачка води, прибирання прибудинкової території, обслуговування внутрішньобудинкових систем водо-, теплопостачання водовідведення, зливної каналізації; дератизація, дезінфекція, обслуговування димо-вентиляційних каналів, прибирання підвалів, технічних поверхів та покрівель, поточний ремонт покрівлі, під'їздів, сходових клітин, підвальних приміщень, несучих та захисних конструкцій будинку, поливання клумб, газонів, дворів, підготовка житлового фонду до експлуатації в зимовий період, зокрема, позивачем не надано суду актів прийняття-передачі наданих послуг, облікових карток (табуляграм) фактичного споживання послуг, які є підставою встановлення факту, обсягу та вартості наданих послуг згідно з договором.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача 10 671,51 грн. згідно з договором про відшкодування власником (орендарем) витрат по утриманню та обслуговуванню нерухомого майна № Е10521343 від 01.06.2012, оскільки позивач не довів, що ним ці витрати понесені, а передбачені договором житлово-комунальні послуги відповідачу були надані.

Згідно із ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України). Належними є докази, що спроможні містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Рахунок на оплату експлуатаційних витрат не містить інформації, яка входить в предмет доказування, а саме про те, що позивач на виконання договору надав відповідачу обумовлені ним житлово-комунальні послуги.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого суду не вбачається.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" на рішення господарського суду міста Києва від 10.12.2015 у справі № 910/27250/15 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 10.12.2015 у справі № 910/27250/15 залишити без змін.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді Ю.Л. Власов

Г.В. Корсакова