ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.03.16р. Справа № 904/83/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СК Петроліум", м. Одеса

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Кривий Ріг

про стягнення 7 385,07 грн. заборгованості з орендної плати, витрат за надані експлуатаційно-сервісні та маркетингові послуги

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: Хлопко А.Ю., довіреність № б/н від 04.01.2016 року, представник

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СК Петроліум" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 7 385,07 грн. заборгованості з орендної плати, витрат за надані експлуатаційно-сервісні та маркетингові послуги за користування об'єктом оренди в квітні 2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором оренди нежилого приміщення № 01/10/2012/ДГ від 01.10.2012 року в частині своєчасної та повної оплати за послуги надані за актом № ОУ-0009982 від 30.04.2014 року здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 14 086,86 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову з наведених у ньому підстав.

Відповідач свого повноважного представника у судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог частини першої статті 64 Господарського процесуального кодексу України за адресою, зазначеною у позові, яка збігається з адресою місцезнаходження відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 06.01.2016 року (а.с. 30 том 1).

Відповідно до підпункту 3.9.1. пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Направлена господарським судом на адресу відповідача кореспонденція повернулася з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 33, 34, 53, 54 том 1).

Відповідно до підпункту 3.9.1. пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

У разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відзиву на позов відповідач суду не надав. За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Ухвалою господарського суду від 06.01.2016 року порушено провадження у справі з призначення справи до розгляду в засіданні на 04.02.2016 року, після чого розгляд справи відкладався до 18.02.2016 року. Ухвалою суду від 16.02.2016 року розгляд справи призначався на 01.03.2016 року.

У судовому засіданні 01.03.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю "СК Петроліум" (далі - орендодавець, позивач) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - орендар, відповідач) укладено договір оренди нежилого приміщення № 01/10/2012/ДГ (далі - договір), з урахуванням додаткових угод, відповідно до п.1.1 якого орендодавець зобов'язався передати орендарю в строкове платне користування частину приміщення (холу) - 67,00 кв.м., приміщення: № 225 - 19,5 кв.м.; № 228 - 6,7 кв.м.; № 229 - 5,1 кв.м.; № 230 - 11,5 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 другий поверх (далі - об'єкт оренди).

Орендодавець передає, а орендар приймає об'єкт оренди по акту прийому-передачі. Акт приймання-передачі повноважними представниками сторін та скріплюється їх печатками і є невід'ємною частиною даного договору (п. 1.4 договору).

На виконання умов договору 01.10.2012 року між позивачем та відповідачем було підписано акт приймання-передачі майна за договором оренди нежитлового приміщення № 01/10/2012/ДГ від 01.10.2012 року щодо передачі майна в оренду (а.с. 14 том 1).

Відповідно до п. 3.1 договору розмір орендної плати за користування 1 кв.м. орендованої площі становить 80,00 грн. у т.ч. ПДВ на місяць. Сума орендної плати складає 8 784,00 грн. у т.ч. ПДВ. Розмір орендної плати змінюється на умовах і в порядку, визначених цим договором, у зв'язку з загальним підвищенням цін на товари і послуги (інфляцією) за офіційними даними Держкомстату України, а бо у зв'язку із збільшенням курсу долару США відносно до гривні, встановленому НБУ; введення та/або збільшення земельного податку, введення нових податків, інших рішень або дій державних органів України або органів місцевого самоврядування, які привели до збільшення витрат орендодавця. Крім того орендодавець має право на власний розсуд самостійно змінювати розмір орендної плати.

Крім орендної плати орендар відшкодовує орендодавцю у разі надання останнім витрати за електропостачання, комунальні послуги, компенсує втрати електричної енергії у зв'язку з її перетіканням в мережах орендодавця на підставі виставлених орендодавцем рахунків. Розмір плати за електропостачання визначається згідно показів лічильників. Покази лічильників фіксується двостороннім актом. У разі, якщо орендар відмовляється або ухиляється підписати зазначений акт, то в акті робиться запис, що орендар відмовився або ухиляється від підпису та акт вважається складеним. У разі відсутності лічильника або неможливості його встановлення орендар компенсує орендодавцю витрати за електропостачання згідно середнього розрахунку споживання електричної енергії. Вказані витрати відшкодовуються орендарем за перший місяць оренди у строк до 15 числа поточного місяця оренди, в подальшому - до 15 числа поточного місяця за наступний місяць (п. 3.4 договору).

Орендна плата сплачується орендарем за перший місяць на підставі договору на умовах передплати не пізніше 10-го числа місяця, за який здійснюється оплата і підлягає щомісячній індексації з врахуванням діючих індексів інфляцій (п.3.5 договору).

Згідно з п.3.8 договору крім вказаних витрат орендар щомісячно сплачує орендодавцю до 10-го числа поточного місяця за поточний місяць експлуатаційно-сервісні послуги (зміст експлуатаційно-сервісних послуг визначається у Додатку до цього договору). Вартість експлуатаційно-сервісних послуг визначається з розрахунку 12,48 грн. за 1 кв.м. у т.ч. ПДВ та становить 1 370,30 грн. у т.ч. ПДВ на місяць.

Крім вказаних витрат орендар щомісячно сплачує орендодавцю до 10-го числа поточного місяця за поточний місяць маркетингові послуги (послуги, що включають в себе послуги з маркетингу в т.ч. внутрішня і зовнішня навігація, робота інформаційної стойки та інформаційного сповіщення). Вартість маркетингових послуг визначається з 1,70 грн. за 1 кв.м. у т.ч. ПДВ та становить 186,66 грн. у т.ч. ПДВ на місяць (п.3.9 договору).

У пункті 7.1. та 7.3. договору сторони погодили, що орендар орендує приміщення з моменту отримання його за актом приймання-передачі строком до 30.06.2014 року. Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

30.04.2014 року між сторонами укладена додаткова угода згідно якої сторони домовились про дострокове припинення дії договору оренди нежилого приміщення № 01/10/2012/ДГ від 01.10.2012 року з 30 квітня 2014 року, який є останнім днем оренди. Орендар зобов'язався протягом 3-х календарних днів з моменту укладання даної додаткової угоди оплатити будь-яку заборгованість перед орендодавцем.

На виконання умов вказаної додаткової угоди 30.04.2014 року між позивачем та відповідачем було підписано акт приймання-передачі майна за додатковою угодою від 30.04.2014 року до договору оренди нежитлового приміщення № 01/10/2012/ДГ від 01.10.2012 року щодо передачі майна зі строкового платного користування (а.с. 21, том 1).

24.03.2014 року виставлено рахунок-фактура № СФ-0000698 за квітень 2014 року на суму 14 086,86 грн. та 30.04.2014 року складено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) за квітень 2014 року на суму 14 086,86 грн.

Позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань по оплаті орендної плати, витрат за надані експлуатаційно-сервісні та маркетингові послуги за користування об'єктом оренди в квітні 2014 року у встановлений договором строк, наявність боргу відповідача у сумі 7 385,07 грн., що і є причиною спору.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами частини 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (частина 1 статті 760 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1, частини 4 статті 286 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

За змістом частини 3 статті 285 Господарського кодексу України орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі вплачувати орендну плату.

Матеріалами справи підтверджується невиконання відповідачем зобов'язань за договором в частині повного та своєчасного внесення орендної плати, оплати експлуатаційно-сервісних послуг та маркетингові послуги за квітень 2014 року у встановлений договором строк, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 7 385,07 грн.

Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Матеріалами справи підтверджується, що всупереч умовам договору оренди, а також порушуючи норми діючого законодавства, відповідач свої зобов'язання у повному обсязі не виконав, орендну плату, експлуатаційно-сервісні послуги та маркетингові послуги за квітень 2014 року у встановлений договором строк не оплатив, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Доказів повної сплати заборгованості за спірний період відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу, шляхом надання належних доказів, не спростував.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у сумі 1 218,00 грн.

Керуючись статтями 4, 22, 32-34, 36, 43-44, 49, 78, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (50048, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СК Петроліум" (65080, м. Одеса, вул. Варнененська, 4, корп. Б, ідентифікаційний код 25417282) заборгованості у сумі 7 385,07 грн., витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 1 218,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09.03.2016 року.

Суддя Е.М. Бондарєв