ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2016 р.Справа № 922/9/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Гончарові В.В.

розглянувши справу

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Продресурс ЛТД" (м. Харків)
до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Континент-Торг" (м. Київ) , ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Фріч-ТОТ" (м. Харків)
про стягнення 40 302,60 грн.
за участю представників сторін:

позивача (ТОВ "Торговий Дім Продресурс ЛТД") - ОСОБА_2 (дов.№ 28-01 від 01.01.2015 року);

відповідача (ТОВ "Фріч-ТОТ") - не з'явився;

відповідача (ТОВ "Континент-Торг") - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Продресурс ЛТД" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд:

1) стягнути солідарно з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ФРІЧ-ТОТ" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Континент-Торг" на користь позивача 3% річних в розмірі 108,62 грн.

2) стягнути з другого ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Континент-Торг" на користь позивача за невиконання покладеного на нього обов'язку всього суму заборгованості у розмірі 8609,93 грн., з яких: сума боргу за договором поставки №П-22/402-13К від 14.10.2013 у розмірі 6415,53 грн., сума пені у розмірі 1951,73 грн., інфляційні витрати у розмірі 242,67 грн. Судові витрати просить суд покласти на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

09.02.2016 до канцелярії господарського суду Харківської області від представника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Континент-Торг" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке відноситься до минулого судового засідання, в зв'язку з чим, суд не розглядав дане клопотання.

22.02.2016 до канцелярії господарського суду Харківської області від представника позивача надійшла заява про припинення провадження у справі на підставі п.1.1 ст. 80 ГПК України, в якій він просить суд припинити провадження у справі в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Континент-Торг" суми боргу за договором поставки №П-22/402-13К від 14.10.2013 у розмірі 6415,53 грн. в зв'язку з відсутністю предмета спору, яка була прийнята судом до розгляду в порядку ст.22 ГПК України як така, що не порушує прав та охоронюваних законом інтересів сторін.

22.02.2016 до канцелярії господарського суду Харківської області від представника відповідача надійшло клопотання, в якому він просить суд долучити до матеріалів справи платіжне доручення №110 від 17.02.2016 та лист ТОВ "Континент-Торг" №1 від 17.02.2016 про оплату заборгованості в розмірі 6415,53 грн.

Суд, дослідивши клопотання представника відповідача про долучення до матеріалів справи платіжного доручення №110 від 17.02.2016 та листа ТОВ "Континент-Торг" №1 від 17.02.2016 про оплату заборгованості в розмірі 6415,53 грн., вирішив за можливе задовольнити його.

Представник позивача в судовому засіданні 23.02.2016 підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про припинення провадження у справі на підставі п.1.1 ст. 80 ГПК України в частині стягнення основного боргу.

Представник відповідача (ТОВ "Континент-Торг") в судове засідання 23.02.2016 не з'явився, про причину неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, яке долучене судом до матеріалів справи.

Представник відповідача (ТОВ "Фріч-ТОТ") в судове засідання 23.02.2016 не з'явився, витребуваних судом документів не надав, про причину неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, яке долучене судом до матеріалів справи.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи й відсутність представників відповідачів не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи те, що норми ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, за можливе розгляд справи за позовною заявою позивача за наявними у справі і додатково наданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

14.10.2013 між ТОВ "Торговий Дім Продресурс ЛТД" (постачальник) та ТОВ "Континент-Торг" (покупець) було укладено договір поставки №П-22/402-13К.

Згідно п. 1.1. договору поставки №П-22/402-13К від 14.10.2013, за умовами даного договору постачальник зобов'язується поставити і передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити на умовах DDP (згідно з правилами ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року) за адресами згідно з додатком №2 до даного договору продукцію торгівельних марок ТМ "Масандра", "Новый Свет", "Солнечная Долина", "к-к "Маглив", "КТВ", "ОКЗ, надалі - товар, згідно із замовленням покупця та товаро-супровідною документацією, які складають невід'ємну частину цього договору.

Згідно п. 1.2. договору поставки №П-22/402-13К від 14.10.2013, покупець надає замовлення постачальнику на підставі специфікації (додаток №1), затвердженої сторонами, в якій наведено перелік товарів, що поставляються за цим договором, та їх ціни. Специфікація складає невід'ємну частину цього договору.

Згідно п. 4.1. договору №П-22/402-13К від 14.10.2013, перехід права власності на товар відбувається в момент підписання уповноваженими особами покупця товарної або товарно-транспортної накладної.

Відповідно до п. 4.3 договору №П-22/402-13К від 14.10.2013 з урахуванням протоколу розбіжностей до договору, оплата за товар здійснюється не пізніше 60 календарних днів з дати поставки товару.

Факт отримання відповідачем ТОВ "Континент-Торг" товару підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями видаткових накладних, які підписані представниками сторін та скріплені печаткою позивача. Також в матеріалах справи наявні товарно-транспортні накладні та податкові накладні до цих видаткових накладних.

Судом встановлено, що позивач виконав свої обов'язки у повному обсязі, проте відповідач ТОВ "Континент-Торг" в порушення норм чинного цивільного та господарського законодавства України та умов договору поставки №П-22/402-13К від 14.10.2013, не в повному обсязі оплатив за отриманий товар, що підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків за період липень 2015 який підписаний представниками сторін та скріплений печатками товариств.

Таким чином, позивач змушений був звернутися до суду за захистом свого порушено права.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

У відповідності до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно п. 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/928/2012 від 17.07.2012 р. "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права", відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Якщо інше не встановлено укладеним сторонами договором або актом цивільного законодавства, перебіг строку виконання грошового зобов'язання, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, починається з моменту прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, і положення частини другої статті 530 названого Кодексу, в якій ідеться про строк (термін) виконання боржником обов'язку, що не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, до відповідних правовідносин не застосовується.

При цьому підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Матеріалами справи підтверджено, що після відкриття провадження у справі відповідачем (ТОВ "Континент-Торг") було сплачено на користь позивача грошові кошти у розмірі 6415,53 грн., що підтверджується платіжним дорученням №110 від 17.02.2016 про оплату заборгованості в розмірі 6415,53 грн. та випискою по рахунку позивача №3 від 17.02.2016.

У зв'язку з повною сплатою відповідачем (ТОВ "Континент-Торг") боргу за договором поставки №П-22/402-13К від 14.10.2013 у розмірі 6415,53 грн., суд вважає за необхідне провадження у справі припинити в цій частині на підставі п. 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору.

Стосовно заявленої до стягнення з ТОВ "Континент-Торг" у позові пені в сумі 1951,73 грн. суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.ст.193, 198 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань", пеня обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 3 статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 5.12. договору поставки №П-22/402-13К від 14.10.2013 з урахуванням протоколу розбіжностей до договору, покупець відповідає за несвоєчасну оплату отриманого товару шляхом сплати постачальнику пені у розмірі за кожен день прострочення, не більше подвійної облікової ставки НБУ до дати повної оплати поставленої партії товару.

Перевіривши зроблений позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача ТОВ "Континент-Торг" пені в сумі 1951,73 грн. підлягає задоволенню як правомірна.

Що стосується заявленої вимоги позивача про стягнення з відповідача ТОВ "Континент-Торг" 242,67 грн. суми інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

В інформаційному листі від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським суд України у розгляді справ окремих норм матеріального права" сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція) (постанова Вищого господарського суду України від 05.04.2011 № 23/466 та лист Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997 № 62-97р). При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (див. постанову Вищого господарського суду України від 01.02.2012 № 52/30). В силу приписів статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат визнав їх вірно розрахованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, та стягненню підлягає сума інфляційних втрат в розмірі 242,67 грн.

Крім того, 25.02.2015 між ТОВ "Торговий Дім Продресурс ЛТД" (кредитор) та ТОВ "ФРІЧ-ТОТ" (поручитель) було укладено договір поруки №25-02/15/2. За цим договором відповідач ТОВ "ФРІЧ-ТОТ" поручився перед позивачем за виконання обов'язку відповідача ТОВ "Континент-Торг" за договором поставки №П-22/402-13К від 14.10.2013, в об'ємі та на умовах, встановлених договором поруки.

Згідно п. 1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за невиконання боржником свого основного зобов'язання в обсязі, який дорівнює сплаті трьох процентів річних від простроченої суми за договором поставки №П-22/402-13К від 14.10.2013.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ст. 543 ЦК України в разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Таким чином, відповідач ТОВ "ФРІЧ-ТОТ" солідарно відповідає з відповідачем ТОВ "Континент-Торг" перед позивачем за виконання зобов'язань за договором поставки №П-22/402-13К від 14.10.2013 в тому обсязі, який передбачений п. 1.2 договору поруки.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми.

Позивачем зроблений розрахунок 3% річних, сума яких складає 108,62 грн., надані розрахунки відповідають вимогам чинного законодавства та відносинам, що склалися між сторонами, а тому нарахована сума 3% річних підлягає солідарному стягненню з відповідачів.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Континент-Торг" витрати по сплаті судового збору в сумі 1216,64 грн., та стягнути солідарно з ТОВ "Фріч-ТОТ" та з ТОВ "Континент-Торг" судовий збір в сумі 1,36 грн. оскільки з їх вини спір було доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 509, 512, 514, 525, 526, 530, 553, 554, 610, 611 ЦК України, ст. 193, 198 ГК України, ст.ст. 1, 4, 12, 33-34, 38, 43, 49, 75, п. 1-1 ч.1 ст. 80, 82-85, Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Континент-Торг" (03148, м. Київ, вул. Якубу Колоса, 15; ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Продресурс ЛТД" (61010, м. Харків, вул. Основ'янська, 55; ) пеню у розмірі 1951,73 грн., інфляційні витрати у розмірі 242,67 грн. та судовий збір в сумі 1216,64 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Фріч-ТОТ" (61010, м. Харків, Червонозаводський р-н., вул. Основ'янська, 55; Код ) та з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Континент-Торг" (03148, м. Київ, вул. Якубу Колоса, 15; ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Продресурс ЛТД" (61010, м. Харків, вул. Основ'янська, 55; ) 3% річних в сумі 108,62 грн. та судовий збір в сумі 1,36 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Континент-Торг" суми боргу за договором поставки №П-22/402-13К від 14.10.2013 у розмірі 6415,53 грн. провадження у справі припинити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.02.2016 р.

Суддя ОСОБА_3