номер провадження справи 13/96/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2016 Справа № 908/2237/15-г

За позовом: Заступника прокурора Донецької області в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах позивач-1: Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, м. Київ

позивач-2: Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до відповідача: Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа, м. Маріуполь Донецької області

про стягнення 142 234 182,77 грн.

Суддя Серкіз В.Г.

Представники:

від позивача 1 не зявився;

від позивача 2 - ОСОБА_1, довіреність № 14-109 від 18.04.2014р.

від відповідача ОСОБА_2, довіреність № 10/01 від 15.02.2016р.

ОСОБА_3, довіреність № 8/01 від 15.02.2016р.

від прокуратури ОСОБА_4, посвідчення № 035881 від 05.10.2015р.

До господарського суду Запорізької області звернувся Заступник прокурора Донецької області в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України із позовною заявою до Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа про стягнення 142 234 182,77 грн. основного боргу за договором купівлі-продажу природного газу № 544/14-ТЕ-7 від 27.11.2013р. за поставлений природний газ.

Ухвалою суду від 03.04.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/2237/15-г, присвоєно справі номер провадження 13/96/15 та призначено судове засідання на 25.05.2015р.

Ухвалою господарського суду від 25.05.2015р. продовжено строк розгляду справи на 15 днів до 17.06.2015 р. та відкладено слухання справи на 08.06.2015р.

Ухвалою суду від 03.06.2015р. виправлено описку, допущену в резолютивній частині ухвали господарського суду Запорізької області від 25.05.2015р., зазначивши дату слухання справи 09.06.2015р.

Ухвалою суду від 09.06.2015р. призначено по справі № 908/2237/15-г судову економічну експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз. Провадження у справі зупинено до закінчення проведення судової економічної експертизи та надходження її висновку та матеріалів справи № 908/2237/15-г до господарського суду Запорізької області.

Ухвалою суду від 02.02.2016р. поновлено провадження у справі № 908/2237/15-г з 18.02.2016р. та призначено судове засідання на 18.02.2016р.

Ухвалою суду від 18.02.2016р. розгляд справи відкладено до 24.02.2016р., у звязку з наданням сторін додаткових доказів по справі.

До початку розгляду справи представники сторін та прокурор заявили клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації судового процесу.

24.02.2016р. справу розглянуто, спір вирішено, прийнято рішення у справі, вступну та резолютивну частини якого оголошено в судовому засіданні згідно із приписами ст. 85 ГПК України.

Прокурор та представник позивача-2 в судових засіданнях підтримали позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві № 05/1-206вих-15 від 27.03.2015р. з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог № 05/1-280вих-15 від 24.04.2015р. та просять суд стягнути з відповідача суму основного боргу за договором купівлі-продажу природного газу № 544/14-ТЕ-7 від 27.11.2013р. за поставлений природний газ в розмірі 138 360 570,24 грн., пені в розмірі 17 561 307,38 грн., інфляційних втрат в розмірі 40 066 268,96 грн. та 3 % річних в розмірі 3 649 134,31 грн. Позовні вимоги засновані на приписах ст. 121 Конституції України, ст.ст. 20, 36-1 Закону України «Про прокуратуру» та ст.ст. 2, 29, 54 ГПК України.

Представники відповідача в судових засіданнях надали пояснення, які викладені у додаткових письмових поясненнях № 136/01 від 17.02.2016р. та просять суд припинити провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 138 360 570,24 грн., у звязку із його оплатою в повному обсязі. Також, представники відповідачів просять суд відмовити прокурору в задоволені позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 17 561 307,38 грн., інфляційних нарахувань в розмірі 40 066 268,96 грн. та 3 % річних у розмірі 3 649 134,31 грн. у повному обсязі.

Позивач-1 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином ухвалою суду, витребувані судом документи не надав. Про причини не явки представник відповідача суд не повідомив.

Суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі представника позивача-1, за наявними у справі матеріалами та поясненнями представників сторін та прокурора в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (Продавець) та Комунальним комерційним підприємством Маріупольтепломережа (Покупець) укладений договір на купівлю-продаж природного газу № 544/14-ТЕ-7 від 27.11.2013р. (далі Договір).

Відповідно до умов п. 1.1 Договору, Продавець зобовязався передати у власність Покупцю у 2014 році природний газ ввезений на митну територію України ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобовязується приймати та оплачувати цей природний газ, на умовах цього Договору.

Згідно п. 1.2 Договору, газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями, національними творчими спілками та їх регіональними осередками (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності).

В пункті 2.1 Договору, Сторони передбачили, що Продавець передає Покупцеві з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. газ обсягом до 159 791,7 тис. куб. м., в тому числі по місяцях кварталів (тис. куб. м.).

При цьому, в п. 2.1.1 Договору Сторони передбачили, що обсяги газу, що планується передати за цим договором, можуть змінюватися сторонами протягом місяця продажу в установленому порядку.

Згідно з п. 3.1.2 Договору, Покупець до 15 числа місяця, що передує місяцю поставки газу, надає Продавцю належним чином оформлену заявку на планові обсяги споживання газу на наступний місяць, підписану уповноваженою особою. Плановий обсяг поставки підтверджуються Продавцем та доводиться до відома газотранспортних підприємств в електронному вигляді оператором ЄГТСУ на відповідний місяць поставки.

За умовами п. 3.3 Договору приймання передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання передачі газу. Обсяги споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця.

Пунктом 3.4 Договору передбачено, що не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобовязується надати Продавцю підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання - передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути Покупцю та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акту, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акт є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Відповідно до п. 5.1 Договору ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи на його транспортування установлюються НКРЕ.

Пунктом 5.2 Договору, Сторони передбачили, що ціна за 1 000 куб. м. газу становить 1 118,974 грн. з урахування збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість.

До оплати за 1 000 куб. м. природного газу 1 118,974 грн., крім того ПДВ 17 % - 190,226 грн., всього з ПДВ 1 309,20 грн.

В п. 5.3 Договору передбачено, що у разі зміни НКРЕ ціни на газ та/або тарифів на його транспортування, розподіл і постачання вони є обовязковими для сторін за цим Договором з моменту введення їх в дію.

За умовами п. 5.5 Договору, загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок газу.

Відповідно до умов п. 6.1 Договору оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 11 Договору визначено, що Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2014 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Позивач (Продавець) належним чином виконав умови Договору та поставив протягом січня-грудня 2014 року природний газ на загальну суму 169 096 673,95 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу (копії в матеріалах справи), які підписано обома сторонами без зауважень

Однак, відповідачем в порушення умов договору та вказаних строків була здійснена часткова оплата за спожитий природний газ на загальну суму 30 736 103,71 грн.

Таким чином, в Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа утворилась заборгованість перед Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України в розмірі 138 360 570,24 грн.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

За своєю правовою природою, договір по даній справі є договором поставки.

Підписавши та скріпивши своєю печаткою договір на купівлю-продаж природного газу № 544/14-ТЕ-7 від 27.11.2013р., відповідач таким чином прийняв пропозицію позивача укласти договір на зазначених у ньому умовах і, відповідно, взяв на себе зобовязання по виконанню умов договору.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно з нормою ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

На виконання умов договору на купівлю-продаж природного газу № 544/14-ТЕ-7 від 27.11.2013р. позивач протягом січня-грудня 2014 року поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 169 096 673,95 грн., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу, які містяться в матеріалах справи.

Весь поставлений товар був прийнятий відповідачем без зауважень, щодо якості та кількості, про що свідчить підпис та печатка відповідача на актах прийому-передачі природного газу за період січень-грудень 2014 року за договором на купівлю-продаж природного газу № 544/14-ТЕ-7 від 27.11.2013р.

Відповідач у встановлений Договором строк за поставлений товар сплатив частково у розмірі 30 736 103,71 грн., чим порушив умови договору на купівлю-продаж природного газу № 544/14-ТЕ-7 від 27.11.2013р.

Таким чином, у звязку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань по своєчасній та повній оплаті поставки газу, в нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 138 360 570,24 грн.

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять п. п. 1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд зазначає, що відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Однак, судом встановлено, що за період з 01.04.2015р. до 23.12.2015р. сума основного боргу за договором № 544/14-ТЕ-7 від 27.11.2013р. сплачена у повному обсязі за рахунок бюджетних коштів, зокрема:

- за рахунок коштів загального фонду державного бюджету відповідно до Постанови КМУ від 11.01.2005р. № 20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» (зі змінами) та на підставі спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання перераховано шляхом взаємозаліку на загальну суму 33 568 870,24 грн. Вказане фінансування надається в рахунок погашення зобов'язань держави по компенсації вартості комунальних послуг, на які надається знижка по оплаті для пільгових категорій громадян;

- з державного бюджету відповідно до Постанови КМУ № 375 від 04.06.2015р. «Про затвердження Порядку та умов надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування», п. 16 ст. 14 та ст. 32 Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» та на підставі договору № 375/375-в про організацію взаєморозрахунків від 14.12.2015р. перерахована 23.12.2015р. сума у розмірі 104 791 700,00 грн.

Таким чином, після порушення провадження у справі, уся сума основного боргу, що є предметом позову у справі № 908/2237/15-г, у розмірі 138 360 570,24 грн. погашена шляхом взаєморозрахунків з бюджету.

Таким чином, відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно п. 4.4. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

В частині стягнення основного боргу в розмірі 138 360 570,24 грн. провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Крім того прокурор та позивач-2 просять суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 17 561 307,38 грн., інфляційні втрати в розмірі 40 066 268,96 грн. та 3 % річних в розмірі 3 649 134,31 грн.

Відповідно до приписів ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку прокурора та позивача-2, розмір інфляційних витрат за договором купівлі-продажу природного газу № 544/14-ТЕ-7 від 27.11.2013р. складає 40 066 268,96 грн. та розмір 3% річних складає 3 649 134,31 грн.

Суд, дослідивши висновок судово-економічної експертизи № 167-15 від 03.12.2015р. встановив, що при дослідженні питання чи відповідає визначений розмір пені, інфляційних збитків та 3 % річних від простроченої суми, експертом встановлено, що інфляційні втрати становлять 35 520 616,25 грн., а 3 % річних становлять 3 646 690,26 грн.

Таким чином, перевіривши правильність розрахунку прокурора та позивача-2, враховуючи висновок судово-економічної експертизи № 167-15 від 03.12.2015р., суд визнав позовні вимоги в частині стягнення з Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа інфляційних витрат та 3 % річних частково обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в наступних розмірах інфляційні втрати в розмірі 35 520 616,25 грн. та 3 % річних 3 646 690,26 грн.

В іншій частині позову, а саме 4 545 652,71 грн. інфляційних втрат та 2 444,05 грн. 3 % річних, суд, відмовляє в задоволені, як не доведені.

Як визначено ст. 230 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити штрафні санкції (неустойку, штраф, пеню) у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

В пункті 7.2 Договору сторони обумовили, що за у разі невиконання Покупцем умов пункту 6.1. цього Договору Продавець має право не здійснювати поставку газу Покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання Покупцем пункту 6.1. умов цього Договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Згідно приписів ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобовязання по сплаті за поставлений товар.

Згідно розрахунку прокурора та позивача-2, розмір пені за договором купівлі-продажу природного газу № 544/14-ТЕ-7 від 27.11.2013р. складає 17 561 307,38 грн.

Суд, дослідивши висновок судово-економічної експертизи № 167-15 від 03.12.2015р. встановив, що при дослідженні питання чи відповідає визначений розмір пені, інфляційних збитків та 3 % річних від простроченої суми, експертом встановлено, що пеня становить 17 559 660,29 грн.

Крім того, пунктом 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України передбачено право господарського суду при прийнятті рішення зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Відповідно до п. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Також, згідно п. 1 ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

А відповідно до п. 2 тієї ж статті, якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з обєктивної оцінки обставин справи, приймаючи до уваги фінансові труднощі, розміру штрафних санкцій (пені) наслідкам порушення господарського зобовязання, суд вважає за можливе скористатись наданим ч. 3 ст. 83 Господарського процесуального Кодексу України правом та зменшити розмір пені до 10 559 660,29 грн. та задовольнити дану суму.

В частині стягнення штрафних санкцій у вигляді пені в сумі 7 000 000,00 грн. відмовити в задоволені.

Відповідно до вимог ст. 44, 49 ГПК України судовий збір в сумі 71 413,77 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст. 44, 49, 75, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Припинити провадження у справі за п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України в частині стягнення основного боргу в сумі 138 360 570 (сто тридцять вісім мільйонів триста шістдесят тисяч пятсот сімдесят) грн. 24 коп.

3. Стягнути з Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа (87518, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Гризодубової, 1, ) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) 10 559 660 (десять мільйонів пятсот пятдесят девять тисяч шістсот шістдесят) грн. 29 коп. пені, 3 646 690 (три мільйони шістсот сорок шість тисяч шістсот девяносто) грн. 26 коп. 3 % річних та 35 520 616 (тридцять пять мільйонів пятсот двадцять тисяч шістсот шістнадцять) грн. 25 коп. інфляційних втрат. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Стягнути з Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа (87518, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Гризодубової, 1, ) на користь Державного бюджету України (отримувач: УДКСУ у м. Запоріжжя (Орджонікідзевський район); банк отримувача: УДКСУ у м. Запоріжжя (Орджонікідзевський район); МФО 813015; ; рахунок № 3007; код бюджетної класифікації 22030001; символ звітності банку 206) 71 413 (сімдесят одна тисяча чотириста тринадцять) грн. 77 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Повне рішення складено 02.03.2016р.

Суддя В.Г. Серкіз