РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2016Справа №910/31003/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Ерідон Буд»
До Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоцентр»
Простягнення 416 100,00 грн
Суддя Спичак О.М.

від позивача: Мажар Л.С. - дов. № б/н від 05.08.2015;

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕРІДОН БУД" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОЦЕНТР" про стягнення 416 100,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2015 порушено провадження у справі № 910/31003/15, розгляд справи призначено на 15.01.2016.

У судовому засіданні 15.01.2016 представник позивача надав оригінали документів, доданих до позовної заяви в копіях, а також надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 15.01.2016 не з'явився, вимоги ухвали про порушення провадження у справі не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, суд відклав розгляд справи на 01.02.2016.

Представник відповідача в судове засідання 01.02.2016 не з'явився, вимоги ухвали про порушення провадження у справі повторно не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 01.02.2016 представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав.

Крім того, представник позивача у даному судовому засіданні подав клопотання про продовження строку вирішення спору, яке судом розглянуто та задоволено.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, суд відклав розгляд справи до 22.02.2016.

Представник позивача через канцелярію суду подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом було розглянуто та задоволено, а в судовому засіданні 22.02.2016 надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в черговий раз в судове засідання 22.02.2016 не з'явився, вимоги ухвали про порушення провадження у справі повторно не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Згідно з абзацом 4 пункту 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-08/140 від 15.03.2010 року «Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 22.02.2016 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕРІДОН БУД» (в подальшому - позивач або замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОЦЕНТР» (в подальшому - відповідач або підрядник) було укладено договір підряду від 12.02.2015 (надалі - договір-1), за умовами якого відповідач зобов'язався виконати роботи по розчистці території від чагарнику та обрізання дерев (сухостою) на території прилеглій до об'єкту будівництва: «Адміністративно-офісна будівля на території Софіївсько-Борщагівської сільської ради (за межами населеного пункту) Києво-Святошинського району, Київської області», (далі - Об'єкт), а позивач зобов'язався прийняти виконані підрядником роботи та сплатити їх вартість у строки та на умовах, визначених договором.

За умовами п. 2.1 договору, загальна вартість робіт згідно п. 1 цього договору та згідно кошторису, що є невід'ємними частинами цього договору, є договірною і складає: 350 000,00 грн., крім того ПДВ 20 % 70 000,00 грн., а разом 420 000,00 грн.

Згідно п. 2.2.1. договору-1 замовник протягом 5 (п'ятьох) банківських днів після підписання цього договору здійснює 100 % попередню оплату за роботи визначені в цьому договорі в розмірі, що встановлений в пункті 2.1. договору.

Згідно з п. 4.1. договору-1 строк виконання робіт становить - 5 (п'ять) робочих днів.

Умовами п. 4.2 договору передбачено, що відлік строку виконання робіт починається з наступного дня після отримання від замовника передбаченого договором авансового платежу та виконання замовником умов договору. При цьому вказаний строк підлягає продовженню у випадку, якщо за ініціативою замовника вносяться зміни або доповнення до предмета договору, про що сторонами укладаються відповідні додаткові угоди до договору, а також у випадку несвоєчасного виконання замовником умов договору.

За твердженнями позивача ним на виконання умов договору було здійснено 100 % попередню оплату за роботи в розмірі 42 000 грн - 20.02.2015року, що підтверджується випискою по рахунку позивача, належним чином засвідчена копія якої міститься в матеріалах справи, отже відповідач мав виконати вказані роботи в строк до 27.02.2015 року.

Разом з тим, роботи передбачені умовами договору відповідач не виконав взагалі, у зв'язку з чим позивачем на підставі ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України надіслано відмову від укладеного між ними договору підряду на виконання робіт № 12/02/15 від 12.02.2015.

Також між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕРІДОН БУД» (в подальшому - позивач або замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОЦЕНТР» (в подальшому - відповідач або підрядник) було укладено договір підряду № 27/02/15 від 27.02.2015 (надалі - договір-2), за умовами якого замовник доручив, а підрядник зобов'язався своїми силами і засобами за рахунок замовника виконати зазначені в договорі роботи, а саме: роботи по розчистці території будівельного майданчика від чагарнику та обрізання дерев (сухостою) на об'єкті будівництва: «Адміністративно-офісна будівля на території Софіївсько-Борщагівської сільської ради (за межами населеного пункту) Києво-Святошинського району, Київської області».

За умовами п. 2.1 договору, загальна вартість робіт згідно п. 1 цього договору та згідно кошторису, що є невід'ємними частинами цього договору, є договірною і складає: 180 000,00 грн., крім того ПДВ 20 % 36 000,00 грн., а разом 216 000,00 грн.

Згідно з п. 2.2.1. договору-2 замовник протягом 5 (п'ятьох) банківських днів після підписання цього договору перераховує підряднику аванс у розмірі 192 00,00 грн.

Згідно з п. 3.1. договору-2 строк виконання робіт становить - 35 (тридцять п'ять) робочих днів.

Умовами п. 3.2 договору передбачено, що відлік строку виконання робіт починається з наступного дня після отримання від замовника передбаченого договором авансового платежу та виконання замовником умов договору. При цьому вказаний строк підлягає продовженню у випадку, якщо за ініціативою замовника вносяться зміни або доповнення до предмета договору, про що сторонами укладаються відповідні додаткові угоди до договору, а також у випадку несвоєчасного виконання замовником умов договору.

За твердженнями позивача ним на виконання умов договору було здійснено попередню оплату за роботи в розмірі 192 000,00 грн - 17.03.2015, що підтверджується випискою по рахунку позивача, належним чином засвідчена копія якої міститься в матеріалах справи, отже відповідач мав виконати вказані роботи в строк до 06.05.2015 року.

Разом з тим, роботи передбачені умовами договору відповідач не виконав взагалі, у зв'язку з чим позивачем на підставі ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України надіслано відмову від укладеного між ними договору підряду на виконання робіт № 27/02/15 від 27.02.2015.

Також між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕРІДОН БУД» (в подальшому - позивач або замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОЦЕНТР» (в подальшому - відповідач або підрядник) було укладено договір підряду від 27.05.2015 (надалі - договір-2), за умовами якого замовник доручив, а підрядник зобов'язався, у строки та на умовах, передбачених цим договором у відповідності до технічного завдання, своїми силами і засобами з використанням власних матеріалів, а також матеріалів замовника виконати ремонтні роботи зовнішніх інженерних мереж на об'єкті: «Адміністративно-офісна будівля на території Софіївсько-Борщагівської сільської ради (за межами населеного пункту) Києво-Святошинського району, Київської області», у відповідності до проекту, креслень технічного завдання.

За умовами п. 2.1 договору, загальна вартість робіт за цим договором складає: 40 000,00 грн., крім того ПДВ 20 % 8 000,00 грн., а разом 48 000,00 грн.

Згідно п. 2.2. договору-2, оплата за цим договором здійснюється замовником на умовах 100 % попередньої оплати протягом 5 (п'яти) банківських днів після підписання цього договору обома сторонами.

Згідно з п. 3.1. договору-1 строк виконання робіт становить - 5 (п'ять) робочих днів.

Умовами п. 3.2 договору передбачено, що відлік строку виконання робіт починається з наступного дня після отримання від замовника передбаченого договором авансового платежу та виконання замовником умов договору. При цьому вказаний строк підлягає продовженню у випадку, якщо за ініціативою замовника вносяться зміни або доповнення до предмета договору, про що сторонами укладаються відповідні додаткові угоди до договору, а також у випадку несвоєчасного виконання замовником умов договору.

За твердженнями позивача ним на виконання умов договору було здійснено 100 % попередню оплату за роботи в розмірі 48 000 грн - 03.06.2015, що підтверджується випискою по рахунку позивача, належним чином засвідчена копія якої міститься в матеріалах справи, отже відповідач мав виконати вказані роботи в строк до 10.06.2015 року.

Разом з тим, роботи передбачені умовами договору відповідач не виконав взагалі, у зв'язку з чим позивачем на підставі ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України надіслано відмову від укладеного між ними договору підряду № 27/05/15 від 27.05.2015.

Враховуючи, що відповідачем роботи за вищезазначеними договорами виконані не були, то позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача 282 000,00 грн збитків у розмірі перерахованих йому коштів за вказаними вище договорами внаслідок невиконання робіт.

Крім того, позивач на підставі п. 5.4 вищезазначених договорів нарахував та просить стягнути з відповідача 134 100,00 грн. договірної неустойки, внаслідок прострочення виконання відповідачем свої зобов'язань за договором підряду на виконання робіт № 12/02/15 від 12.01.2015, договором підряду № 27/02/15 від 27.02.2015 та договором підряду № 27/05/15 від 27.05.2015.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 2 ст. 852 Цивільного кодексу України, за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Судом встановлено, що між позивачем (замовник) та відповідачем (виконавець) були укладені наступні договори: договір підряду на виконання робіт № 12/02/15 від 12.01.2015, договір підряду № 27/02/15 від 27.02.2015 та договором підряду № 27/05/15 від 27.05.2015 за умовами яких відповідач мав виконати роботи передбачені умовами договору, а позивач в свою чергу мав ці роботи прийняти та оплати.

У визначений вищезазначеними договорам строк роботи виконані не були, в матеріалах справи відсутні пояснення стосовно причин неможливості виконання робіт.

02.02.2015 позивач направив відповідачеві листи № 6 від 01.02.2016, № 7 від 01.02.2016 та № 8 від 01.02.2016 щодо порушення визначених договорами строків виконання робіт та на підставі ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України повідомив про відмову від вищезазначених договорів.

Статтею 849 ЦК України встановлено, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Пунктом 4 статті 653 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з приписами статті 22 Цивільного кодексу України, статті 224 Господарського кодексу України для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки; збитків; причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками позивача; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Вимогами статті 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зазнала або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно статті 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України передбачає, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Стаття 225 Господарського кодексу України встановлює, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору підряду на виконання робіт № 12/02/15 від 12.01.2015, договору підряду № 27/02/15 від 27.02.2015 та договору підряду № 27/05/15 від 27.05.2015 було перераховано суму попередньої оплати у розмірі 282 00,00 грн. Разом з тим, відповідачем роботи передбачені умовами договору виконанні не були, у зв'язку з чим з урахуванням умов ст. 849 Цивільного кодексу України суд визнає обґрунтованими та доведеними позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 282 000,00 грн. збитків.

Також позивач на підставі п. 5.4 договору підряду на виконання робіт № 12/02/15 від 12.01.2015, договору підряду № 27/02/15 від 27.02.2015 та договору підряду № 27/05/15 від 27.05.2015 нарахував та просить стягнути з відповідача 134 100,00 грн. договірної неустойки, внаслідок прострочення виконання відповідачем свої зобов'язань по зазначеним договорам.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі статтею 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язань.

Пунктом 5.4. договору підряду на виконання робіт № 12/02/15 від 12.02.2015 встановлено, що за порушення строку виконання робіт за договором підрядник сплачує замовнику штраф в розмірі 2 % від суми договору за кожні три дні прострочення, але не більше 5 % від суми договору.

Пунктом 5.4. договору підряду № 27/02/15 від 27.02.2015 встановлено, що за порушення строку виконання робіт за договором підрядник сплачує замовнику штраф в розмірі 20 % від суми договору за кожні три дні прострочення, але не більше 50 % від суми робіт по договору.

Пунктом 5.4. договору підряду № 27/05/15 від 27.05.2015 встановлено, що за порушення строку виконання робіт за договором підрядник сплачує замовнику штраф в розмірі 20 % від суми договору за кожні три дні прострочення, але не більше 50 % від суми робіт по договору.

Право учасників господарських правовідносин встановлювати інші, ніж передбачено Цивільним кодексом України, види забезпечення виконання зобов'язань визначено частиною другою статті 546 Цивільного кодексу України, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, суб'єкти господарських відносин при укладанні договору наділені правом забезпечення виконання господарських зобов'язань шляхом встановлення окремого виду відповідальності - договірної санкції за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов'язань (зазначена правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 22.11.2010 р. № 14/80-09-2056).

У зв'язку з тим, що відповідач допустив прострочення виконання робіт по договору, господарський суд перевірив розрахунок договірної неустойки та прийшов до висновку, що позовні вимоги в підлягають задоволенню повністю у розмірі 134 100,00 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові збір покладається на відповідача.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоцентр» (місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Басейна, 9, оф. 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ерідон Буд» (місцезнаходження: 08131, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, пров. Чорновола, 3, ) 282 000 (двісті вісімдесят дві тисячі ) грн 00 коп. збитків, 134 100 (сто тридцять чотири тисячі сто) грн 00 коп. штрафу та 6 241 (шість тисяч двісті сорок одну) грн. 50 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

29.02.2016

Суддя Спичак О.М.