РІШЕННЯ

"05" лютого 2016 р.Справа № 921/1202/15-г/10

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Півторака М.Є.

За участю секретаря судового засідання Качунь І.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Екодонресурс", м. Київ, вул. Кутузова,18/7В,

до відповідача: Українсько-російського товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Агробудсервіс", 48713, Тернопільська область, Борщівський район с. Жилинці,

про стягнення 343 180,19 грн.

За участі представників:

Позивача: ОСОБА_1 представника, довіреність № 1 від 04.01.2016 року;

Відповідача: не прибув;

У судовому засіданні 05.02.2016 року суд розяснив представнику позивача процесуальні права та обовязки, становленні статтями 21, 22, 81 ГПК України.

За відсутністю відповідного клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть справи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Екодонресурс", м. Київ подало до господарського суду Тернопільської області позов і просить стягнути з українсько-російського товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Агробудсервіс" с. Жилинці Борщівського району Тернопільської області заборгованість в сумі 343 180,19 грн, судові витрати просить покласти на відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач надав суду Договір №12/02 купівлі-продажу золи-уносу від 12.02.2013р.; 20 копій Видаткових накладних; 10 копій довіреностей на отримання матеріальних цінностей; Акт звірки розрахунків станом на 01.11.2013 року; претензію №02/02 від 02.07.2015 року; відповідь на претензію № 11/19-01 від 19.11.2013 року; інші документи, які знаходяться в матеріалах справи.

Посилається на приписи статей 20, 193, 222 Господарського кодексу України 16, 526, 530, 625, 629 ЦК України.

Ухвалою суду від 28 грудня 2015 року порушено провадження у справі №921/1202/15-г/10 та призначено судове засідання о 11 год. 30 хв. 15 січня 2016 року.

Ухвала суду від 28.12.2015 року про призначення судового засідання була направлена сторонам по справі рекомендованою кореспонденцією за адресами, вказаними у позовній заяві: відповідачу с. Жилинці Борщівського району Тернопільської області.

15.01.2016 року позивач у справі ТОВ "Екодонресурс", м. Київ подало через канцелярію господарського суду письмові Пояснення по суті позовної заяви (вх. № 3571), в якому просить долучити пояснення та надані додаткові матеріали (виписки з банківського рахунку про часткове перерахування коштів до справи та врахувати їх під час розгляду позову по суті.

Відповідач письмового відзиву на позов суду не подав, його представник у судове засідання 15.01. 2016 року не прибув; від українсько-російського товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Агробудсервіс " с. Жилинці Борщівського району клопотань не поступало, а тому в порядку статті 77 ГПК України розгляд справи було відкладено до10 годин 05 лютого 2016 року.

Представник відповідача у судове засідання 05.02.2016 року повторно не прибув, клопотань до суду про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю прибути його представника у судове засідання не заявляв.

Повідомляючи відповідача про розгляд справи в суді, йому направлялися ухвали про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи за вказаною адресою, які

повернулися на адресу господарського суду Тернопільської області, в зв'язку з тим, що "за зазначеною адресою не проживає".

Докази отримання зазначеної кореспонденції наявні у справі (поштові повідомлення про вручення). Отже, суд виходить з того, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Належність повідомлення в такий спосіб підтверджується правовою позицією, викладеною у п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18, де вказано, що у разі, якщо ухвалу про порушення провадження було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а вразі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в ЄДРПОУ) і не повернутою підприємством звязку, або повернуто з посиланням на відсутність адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового повідомлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи.

Оскільки, участь представників сторін у судове засідання не визнавалося обовязковою, надані позивачем документи є достатніми, а тому суд розглядає позов по суті в порядку статті 75 ГПК України за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача у судовому засіданні 05.02.2016 року підтримав заявлені вимоги повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши зібрані по справі докази, господарський суд встановив наступне:

Згідно ст. 1 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності. Майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями (ч. 1 ст. 179 Господарського кодексу України).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Екодонресурс", місцезнаходження органів управління якого, є юридичною особою, яке зареєстроване в установленому законом порядку та включене до ЄДРПОУ, ідентифікаційний код 36145734, що підтверджується Відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій, а тому наділене правом на звернення до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до статті 54 Господарського процесуального кодексу України, звертаючись з позовом до господарського суду, позивач самостійно визначає в позові предмет позову та його підстави, тобто, ті обставини, якими він обґрунтовує поданий позов; розглядаючи справу, господарський суд не може вийти за межі зазначених у позові предмету та підстав, за винятком випадків, прямо передбачених процесуальним законодавством.

Товариства з обмеженою відповідальністю "Екодонресурс", м. Київ визначило предметом позову стягнення з українсько-російського товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Агробудсервіс" 343 180,19 грн. боргу.

Вказавши відповідачем у справі Українсько-російське товариство з обмеженою відповідальністю Фірму "Агробудсервіс" , Тернопільська область, Борщівський район с. Жилинці Тернопільської області ТОВ "Екодонресурс", м. Київ вважає, що вказана юридична особа порушила її права.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між субєктом господарювання та іншими учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Частино. 1 статті 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В силу ст. 11 ЦК України цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина 1 ст. 202 ЦК України).

За змістом приписів статей 205 та 206 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом, однак, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Відповідно до статті 181 ГК України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, тощо, а також підтвердженням прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальної вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Позивач вважає, що між ним і відповідачем у справі виникли зобовязання з договору поставки, згідно якого, в силу ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або у інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним и використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобовязаний оплатити товар після прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Матеріалами справи підтверджується, що між сторонами по справі 12 лютого 2013 року було укладено Договір №12/02 купівлі-продажу золи-уносу, який регулює взаємовідносини сторін, пов'язаних з купівлею-продажем золи-уносу з електрофільтрів на золовідводах і в системах золошлаковидалення відокремлених підрозділів Продавця.

Згідно п. 1.2. Договору Продавець зобовязується продати, а Покупець здійснити оплату і придбання сировини згідно з поданих Покупцем письмових заявок на підставі Специфікації, яка є невід'ємною частиною цього договору.

Найменування, ціна, кількість, якість, територія вантажовідправника та інші характеристики сировини зазначаються в Специфікації (п. 1.3. Договору).

За фактом відвантаження сировини Продавець в особі відокремленого підрозділу надає Покупцю наступні оригінали документів: видаткову накладні (видаткові накладні); товарно-транспорту накладну (товарно-транспорті накладні) (п. 2.2. договору); поставка сировини здійснюється автомобільним транспортом Покупця на умовах FCA золовідвал і система золошлаковидалення ВП Продавця (Зміївська ТЕС) відповідно до Правил "Інкотермс 2000" за реквізитами Вантажовідправників.

Пунктом 4.1. Договору сторони погодили, що розрахунки за сировину здійснюються Покупцем у національній валюті України шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Продавця в наступному порядку: 100% попередня оплата від вартості сировини в обємі згідно поданої Покупцем заявки за ціною, зазначеною в Специфікації, протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання рахунку Продавця.

12.02.2013 року сторони підписали Специфікацію № 1 до Договору в якому вказали, що загальна вартість сировини становить 960 000,00 грн з ПДВ.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до умов договору №12/02 від 12.02.2013 року ТОВ "Екодонресурс" на підставі заявок УР ТОВ фірми "Агробудсервіс" поставило відповідачу в період з 14.02.2013 року по 28.08.2013 року 2 986,97 тон золи-уносу на загальну суму 741 260,99 грн (копії видаткових накладних в кількості 20 шт. знаходяться в матеріалах справи).

Згідно п. 5.1.2. договору №12/02 від 12.02.2013 року поставка золи-уносу здійснюється після проведення відповідачем 100% передплати на протязі трьох банківських днів з моменту отримання рахунку. Рахунки були отримані фірмою "Агробудсервіс" 14.02.2013 року, 18.02.2013 року, 21.02.2013 року, 26.02.2013 року, 28.04.2013 року, 29.04.2013 року, 04.05.2013 року, 30.05.2013 року, 19.06.2013 року, 21.06.2013 року ,26.06.2013 року, 30.06.2013 року, 08.07.2013 року, 16.07.2013 року, 22.07.2013 року ,29.07.2013 року, 31.07.2013 року, 13.08.2013 року,19.08.2013 року, 21.08.2013 року, 23.08.2013 року.

Однак, позивачем у справі ТОВ "Екодонресурс" поставляло відповідачу золу-унос в дні надання рахунку без здійснення відповідачем 100% передплати.

Відповідно до ч. 4 статті 538 ЦК України, якщо зустрічне виконання обовязку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обовязку, друга сторона повинна виконати свій обовязок.

Згідно до п.2.5 договору передача золи-уносу здійснюється уповноваженому відповідною довіреністю представнику покупця і оформляється видатковою накладною. Відповідно до наданих позивачем документів уповноваженою особою на отримання матеріальних цінностей був директор ТОВ фірма "Агробудсервіс" ОСОБА_2 (належним чином довіреності знаходяться в матеріалах справи).

Пунктом 1 статті 692 ЦК України встановлено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзподільних документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З наведеною правовою нормою кореспондуються і положення ч.1 ст. 193 ГК України.

Матеріалами справи підтверджується, що в період з 19.02.2013 року по 27.08.2013 року УР ТОВ фірма "Агробудсервіс" частково сплатила позивачу кошти в сумі 398 080,80 грн, а саме: 29.03.2013 року 9 768 грн, 24.05.2013 року 100 000 грн, 21.06.2013 року - 51 312,80 грн, 25.06.2013 року -18 000 грн, 01.07.2013 року 28 000 грн, 09.07.2013 року 52 000 грн, 17.07.2013 року -25 000 грн, 23.07.2013 року в сумі 30 000 грн, 30.07.2013 року в сумі 22 000 грн, 06.08.2013 року 22 000 грн, 17.10.2013 року 25 000 грн, 18.10.2013 року 15 000 грн.

Перерахування коштів підтверджується банківською випискою по рахунку ТОВ "Екодонресурс", м. Київ.

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України субєкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До вимог господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з врахуванням особливостей, передбачених господарським кодексом України.

У відповідності до ст. 509 Цивільного Кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобовязання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Беручи до уваги доводи позивача, оцінені докази, суд дійшов висновку про те, що, між позивачем та відповідачем виникли зобовязання з договору поставки, згідно якого, в силу ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товари у власність покупця для виконання його підприємницької діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму, що підтверджується документами, копії яких знаходяться у матеріалах справи.

Пунктом 1 статті 202 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобовязання припиняються: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобовязання; у разі поєднання управленої та зобовязаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

Вищевказана заборгованість підтверджується наданим позивачем ОСОБА_3 звірки взаємних розрахунків з контрагентом за період з січня по жовтень 2013р., завірений підписами та скріплений мокрими печатками обох сторін.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що Покупець українсько-російське товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Агробудсервіс" отримало 2 986,97 тони золи-уносу на загальну суму 741 260,99 грн, частково оплатило його вартості в сумі 398 080,80 грн; його борг становить 343 180,19 грн, що в силу ст.ст. 526 та 530 ЦК України є неприпустимим.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Екодонресурс", м. Київ визначило предметом позову стягнення з відповідача українсько-російського товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Агробудсервіс", с. Жилинці Борщівського району Тернопільської області боргу саме в сумі 343 180,19 грн. Вказана вимога є обґрунтована, підтверджена матеріалами справи та такою, що підлягає до задоволення.

Відшкодування витрат позивача по сплаті судового збору підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ч.5 ст. 49 ГПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 129 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 32, 33, 43, 54, 82, 84,85, 116, 117 ГПК України, ст.ст. 20, 193,202,232 Господарського Кодексу України, ст. ст. 11, 207, 241, 546, 625, 712 Цивільного Кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Українсько-російського товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Агробудсервіс", 48713, Тернопільська область, Борщівський район с. Жилинці, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Екодонресурс" м. Київ вул. Кутузова, 18/7В, - 343 180,19 грн боргу; 5 147,70 грн. судового збору. Видати наказ.

3.Рішення набуває законної сили в десятиденний строк з дня його прийняття (підписання).

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання, протягом десяти днів з дня підписання рішення, через місцевий господарський суд.

4.Наказ видати стягувачеві після набрання рішенням законної сили.

5.Повне рішення складене та підписане 05 лютого 2016 року.

Суддя М.Є. Півторак