ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року Справа № 915/74/16

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Гриньової-Новицької Т.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. б/н від 29.02.2016;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. №992, від 29.02.2016,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградпродекспорт»,

25009, м. Кіровоград, вул. Глінки, 3,

до Публічного акціонерного товариства «Первомайський молочноконсервний комбінат»,

55204, Миколаївська область, м. Первомайськ, пр-т Труда, 12,

про стягнення 1191000 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кіровоградпродекспорт» (далі позивач, продавець) звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Первомайський молочноконсервний комбінат» (далі відповідач, покупець) заборгованості за Договором поставки №20/10-01 від 20.10.2015 в сумі 1191000 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у справі.

Ухвалою від 02.02.2016 господарський суд призначив справу до розгляду у судовому засіданні та витребував у сторін низку документів.

На виконання вимог ухвали сторони надали суду всі витребувані матеріали.

Про дату, час і місце судового засідання сторони повідомлені у встановленому ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) порядку.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, яким повністю визнав наявність заборгованості перед позивачем в сумі 1191000 грн., проте просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на скрутний матеріальний стан підприємства-відповідача.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову. Висновок суду ґрунтується на такому:

20.10.2015 між сторонами був укладений договір поставки №20/10-01 (далі - Договір) на закупівлю олії соняшникової нерафінованої.

Відповідно до умов договору позивач зобов'язався поставити, а відповідач - прийняти та оплатити товар на умовах, визначених у Договорі.

На виконання умов Договору, відповідно до ОСОБА_1 прийому-передачі товару від 23.10.2015 та видаткової накладної №КП-0000034 від 23.10.2015, позивач передав відповідачу олію соняшникову нерафіновану у кількості 60 тон вартістю 16541 грн. 67 коп. за тону, на загальну суму 1191000 грн. 00 коп. у т.ч. ПДВ 198500 грн.

Пунктом 3.4 Договору сторони встановили, що розрахунки за товар здійснюються покупцем протягом 10 календарних днів за кожну окрему партію товару з моменту поставки та підписання актів приймання-передачі партії товару.

Всупереч умовам Договору відповідач у встановлений Договором 10-денний строк отриманий товар не оплатив.

Враховуючи, що відповідач тривалий час з моменту отримання товару не здійснює його оплату, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Невиконанням своїх договірних зобовязань відповідач порушує право позивача і вимоги ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) та ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК).

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В судовому засіданні представник відповідача підтвердив факт отримання від позивача товару та наявність заборгованості перед позивачем в сумі 1191000 грн., проте просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки зобовязання не виконано відповідачем з причин важкої фінансової ситуації та відсутністю коштів для розрахунку з позивачем.

Заперечення відповідача не беруться судом до уваги і не можуть бути підставою для відмови у позові, оскільки ч. 1 ст. 625 ЦК встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Первомайський молочноконсервний комбінат» (55204, Миколаївська область, м. Первомайськ, пр-т Труда, 12, ідентифікаційний код 00418107) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградпродекспорт» (25009, м. Кіровоград, вул. Глінки, 3, ідентифікаційний код 39600339) заборгованість за Договором поставки №20/10-01 від 20.10.2015 в сумі 1191000 (один мільйон сто девяносто одна тисяча) грн. та 17865 (сімнадцять тисяч вісімсот шістдесят пять) грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК.

Згідно зі ст. 84 ГПК повне рішення складено та підписано 4 березня 2016 року.

Суддя Т.В. Гриньова-Новицька