ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.02.16р. Справа № 904/523/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Долинський комбікормовий завод", м. Долинська Кіровоградська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО-ІННОВАЦІЯ", м. Підгородне Дніпропетровський район Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 382 160, 00 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача ОСОБА_1, довіреність № 12/02 від 12.02.16р.;

від відповідача не зявився.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Долинський комбікормовий завод" (далі - позивач) звернулось до господарського суду з позовом, у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО-ІННОВАЦІЯ" (далі - відповідач) суму 281 000, 00 грн. передплати товару, 101 160, 00 грн. пені, а всього 382 160,00 грн. заборгованості за порушення виконання зобовязань за договором постачання №15 від 08.04.15р.

Представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, відзив на позов не надав. В матеріалах справи наявний поштовий конверт з ухвалою суду про виклик у судове засідання, яку було направлено на вказану у витягу з ЄДРПОУ адресу відповідача та повернуто до суду за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п.3.9.2 постанови).

Згідно ст. 75 ГПК України суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

08.04.2015 року між позивачем (покупцем) та відповідачем (продавцем) укладено договір постачання №15 (далі - Договір), згідно якого продавець зобовязується передати у власність покупця на умовах, визначених Договором, товар у кількості, асортименті та за цінами, визначеними у Специфікаціях, які підписані уповноваженими особами сторін, скріплені печатками та є невідємними частинами Договору (п.1.1 Договору).

Відносини, що виникли між сторонами на підставі зазначеного вище Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Поставка товару відбувається відповідно до міжнародних правил INCOTERMS-2010 на умовах EXW м. Підгороднє, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область. За домовленістю можливі інші умови поставки, які мають бути вказані у Специфікаціях до Договору. Термін виготовлення та поставки товару здійснюється відповідно до Специфікацій до Договору для кожного окремо випадку (п.п.3.1, 3.2 Договору).

Вартість товару вказується у Специфікаціях до Договору (п.4.1 Договору).

Умовами Специфікації від 08.04.2015 року сторонами погоджено наступне:

- загальна вартість товару складає 281 000,00 грн.(двісті вісімдесят одна тисяча грн. 00 коп.), в т.ч. ПДВ 20% 46 833,33 грн.;

- умови оплати: 70 % - авансовий платіж, 30% - з моменту письмового повідомлення постачальником покупця про готовність продукції;

- термін виготовлення: 30 робочих днів з моменту надходження передоплати на розрахунковий рахунок продавця (підприємство виробника).

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

На виконання умов Договору позивачем здійснено передплату товару на загальну суму 281 000,00 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с.15-17), проте відповідачем зобовязання щодо поставки передплаченого товару не виконані.

На лист позивача (№82 від 03.06.2015р.) щодо прискорення відповідачем поставки товару, відповідач повідомив про те, що поставка одного транспортеру відбудеться 08-09 червня 2015 року, поставка другого транспортеру відбудеться 10-11 червня 2015 року.

В подальшому листом №01-09 від 09.06.2015р. відповідач повідомив позивача про неможливість відвантаження товару 09.06.2015 року.

За умовами частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Оскільки відповідачем не здійснено поставки товару в обумовлені договором строки, позивач звернувся до суду з позовом щодо повернення переплати, сплаченої на користь відповідача.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми заборгованості, обставин наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог не спростував.

Положеннями ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).

Відповідно до п.6.4 Договору за прострочення поставки продавець виплачує пеню покупцю у розмірі 0,2% від вартості непоставленого в строк товару за кожний день прострочення.

Так, позивач нарахував відповідачу пеню за період з 04.06.15р. по 01.12.15р. у розмірі 101 160,00 грн.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування, суд визнає їх обґрунтованими, вірно розрахованими, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосування штрафних санкцій.

Викладене є підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України сплата судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО-ІННОВАЦІЯ" (52001, Дніпропетровська область, м. Підгороднє, вул. Радянська, 104; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Долинський комбікормовий завод" (28500, Кіровоградська область, м. Долинська, вул. Войкова, 1; ) суму 281 000,00 грн. (двісті вісімдесят одна тисяча грн. 00 коп.) заборгованості, 101 160, 00 грн. (сто одна тисяча сто шістдесят грн. 00 коп.) пені, 5 732,40 грн. (пять тисяч сімсот тридцять дві грн.40 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя А.В. Суховаров

Повний текст підписаний 01.03.2016р.