РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2016Справа №910/1726/16
За позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунального підприємства «Київський метрополітен»

про визнання договору продовженим (пролонгованим).

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - не з'явились;

від відповідача - Коломієць В.С. (представник за довіреністю);

від третьої особи - Швед Я.О. (представник за довіреністю).

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги указаного позову про визнання продовженим (пролонгованим) Договору оренди від 18.09.2012 № 686 на той самий термін і на тих самих умовах на підставі ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», оскільки Позивачем не було отримано у встановлений законом строк передбаченої цією нормою заяви про зміну або припинення спірного договору.

Відповідач проти позову заперечує, вказуючи, що така заява ним Позивачу направлялася. Третя особа повністю підтримала позицію Відповідача.

Позивач у засідання представників не направив, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Позивача про призначення справи до розгляду, оскільки ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження Позивача згідно відомостей з ЄДРЮО та ФОП, та була отримана ним, що вбачається зі зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення, а відтак, будь-які несприятливі наслідки такого ненаправлення представників покладаються на Позивача відповідно.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18. Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників Відповідача та Третьої особи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Головним управлінням комунальної власності м. Києва (правонаступником якого у даних правовідносинах є Відповідач), як орендодавцем, Позивачем, як орендарем, та Третьою особою, як Балансоутримувачем, було укладено Договір оренди від 18.09.2012 № 686 (далі - Договір, Договір оренди), за умовами якого в користування Відповідачу за актом від 18.09.2012 було передано визначене Договором майно, а саме об'єкт оренди за адресою: станція метро Харківська (вестибюль №1), Б/Н, який є частиною переходу, визначеною відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, загальною площею 3,7 кв.м. та зазначена в викопіюванні зі схем тимчасового розташування МАФ для змішаної торгівлі продовольчими та непродовольчими товарами, строком користування до 16.09.2015 (строк дії Договору).

Об'єкт оренди належить до комунального майна територіальної громади міста Києва та перебуває на балансі у Третьої особи (п.п. 1.1, 2.4 Договору).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Отже, стаття 17 указаного Закону передбачає два випадки продовження договірних відносин між сторонами договору оренди державного та/або комунального майна, а саме:

- ч. 2 указаної статті передбачає продовження за відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом 1 місяця після закінчення терміну дії договору;

- ч. 3 цієї ж статті передбачає наявність у орендаря, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, переважного права, за інших рівних умов (тобто, коли є інші претенденти на це ж приміщення), на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника.

Позивачем заявлено позов про визнання Договору продовженим на той самий строк та на тих самих умовах на підставі ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (арк. 5 позову).

Так, указана частина ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачає дві умови, за одночасного дотримання (наявності) яких договір вважається продовженим, а саме:

1) відсутність заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору;

2) така заява не повинна бути зроблена протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору.

При цьому, закон не ставить у залежність право сторони здійснити таку заяву про припинення або зміну умов договору від наявності у неї обґрунтування мотивів такого волевиявлення (тобто, чи є по суті обгрунтованою така заява), та натомість саме лише вільне волевиявлення сторони на продовження, припинення або зміну правовідносин за приписами ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» є підставою для відповідного продовження або припинення правовідносин між сторонами по договору оренди, і також за умови, що таке волевиявлення здійснено протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору.

Судом встановлено, що Відповідач листами № 062/07/11-8008 від 17.07.2015 та № 062/07/11-9629 від 31.08.2015, які був надіслані Позивачу 31.08.2015 та 08.10.2015, та отримані Позивачем 21.09.2015 та 12.10.2015 (підтверджено залученими до справи та не спростованими Відповідачем доказами направлення та повідомленнями пошти про вручення поштового відправлення), тобто в межах встановленого ч. 2 ст. 17 указаного Закону місячного строку повідомив Позивачу та останній таке повідомлення отримав щодо волевиявлення Відповідача не продовжувати (не пролонговувати) дію Договору оренди, що кореспондується з наданим йому правом указаною нормою Закону, отже Договір оренди закінчив свою дію 16.09.2015 та продовженим не був, тому підстави для задоволення позову та визнання Договору оренди продовженим (пролонгованим) у суду відсутні.

З огляду на наведене посилання Позивача, що ним не отримувалося повідомлення (рішення) орендодавця (Відповідача) про відмову у продовженні строку дії Договору судом відхиленні. Посилання Позивача, що відмову у продовженні строку дії Договору може бути надано тільки КМДА шляхом прийняття рішення судом також відхилено як нормативно необґрунтовані.

Інші доводи Позивача, викладені ним у позові, судом не приймаються та відхиляються, оскільки на результат вирішення спору (відмова у позові) впливу не мають.

При цьому суд приймає до уваги, що відповідно до п. 2.19 наказу Міністерства Інфраструктури України від 20.06.2012 N 335 «Про затвердження Правил пожежної безпеки в метрополітенах» у метрополітені забороняється розміщувати об'єкти комерційного, торговельного та соціально-побутового призначення на платформах та балконах станцій і в переходах пересадочних вузлів, у підземних і надземних вестибюлях (за винятком автоматів із продажу газет, банкоматів, платіжних терміналів, таксофонів за умови, що вони розміщені поза межами шляхів евакуації), на поверхні землі в межах півкола радіусом 20 м від площини дверей у напрямку евакуації з центром у середині дверної групи, яка включає всі двері з написом "Вхід" та "Вихід", та указана норма діяла станом на час закінчення строку дії Договору оренди, отже подальше розміщення майна Позивача у вестибюлі № 1 станції метро «Харківська» для торгівлі непродовольчими товарами суперечило б указаним нормам пожежної безпеки.

Посилання Третьої особи на наявність фактів, встановлених відповідно до ст. 35 ГПК України рішенням Господарського суду міста Києва від 01.12.2015 у справі №910/27427/15 судом відхилені, оскільки на момент винесення рішення та розгляду даного спору рішення у вказаній справі № 910/27427/15 ще не набрало законної сили.

Судовий збір відповідно до статті 49 ГПК України покладається на Позивача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 04.03.2016

Суддя Сташків Р.Б.