РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2016Справа №910/29931/15

За позовом приватного акціонерного товариства «АВК»

До відповідача публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, публічне акціонерне товариство «Кондитерська фабрика «А.В.К.» м. Луганськ»

Про внесення змін до договору

Суддя Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

від позивача Прудкий О.В. (за дов.)

від відповідача Гіндрюк Т.С. (за дов.)

від третьої особи Невмержицький В.П. (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом приватне акціонерне товариство «АВК» до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про внесення змін до кредитного договору № 010/01-03-3/1616 від 24.12.2013, зокрема:

викласти пункт 1.7 в такій редакції: « 1.7 Останній день строку дії ліміту кредитної операції. На наступний день після спливу трьох місяців з дати втрати чинності Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»;

внести з 15 жовтня 2014 року зміни до кредитного договору № 010/01-03-3/1616 від 24.12.2013 в частині строків (термінів) повернення траншів наданих приватному акціонерному товариству «АВК»:

- за повідомленням про вибірку кредитних коштів № 010/01-03-3/1616/1від 24.12.2013;

- за повідомленням про вибірку кредитних коштів № 010/01-03-3/1616/2 від 03.01.2014;

- за повідомлення про вибірку кредитних коштів № 010/01-03-3/1616/3 від 08.01.2014,

шляхом продовження строків (термінів) повернення таких траншів та строків (термінів) повернення таких траншів та строків (термінів) сплати нарахованих за ними процентів публічному акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» не раніше ніж на наступний день після спливу трьох місяців з дати втрати чинності Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Позовні вимоги мотивовані такими обставинами.

23.12.2013 приватне акціонерне товариство «АВК» та публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» уклали генеральний договір на здійснення кредитних операцій № 012/01-03-3/1615. До цього договору сторони уклали кредитний договір на кредитування траншами для корпоративних клієнтів № 010/01-03-3/1616 від 24.12.2013, яким встановлено графік зменшення ліміту кредитної операції. Позивач, посилаючись на положення ст. 652 ЦК України, вважає що є підстави для внесення змін до кредитного договору в частині строку виконання зобов'язань із повернення кредитних коштів в зв'язку із зміною істотних обставин, якими сторони керувались при укладенні договору. Так, укладаючи у 2013 році кредитний договір, сторони не могли передбачити у майбутньому, з усією обачністю та добросовісністю, різкого погіршення умов ведення господарської діяльності в Донецькій і Луганській областях, а в момент укладення кредитного договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане. В договорах про внесення змін до кредитного договору, які були укладені у 2014 та 2015 роках також, відсутні умови щодо загострення соціальної та економічної ситуації та проведення Антитерористичної операції, тому сторони не могли передбачити затягування проведення АТО та врегулювання ситуації в регіоні.

Суд своєю ухвалою від 30.11.2015 порушив провадження у справі № 910/29931/15.

Суд своєю ухвалою від 25.01.2016 продовжив строк вирішення спору на п'ятнадцять днів, залучив до участі у справі як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, публічне акціонерне товариство «Кондитерська фабрика «А.В.К.».

Відповідач позовні вимоги відхилив у повному обсязі з огляду на таке.

Сторони генерального договору на здійснення кредитних операцій №012/01-03-3/1615 від 23.12.2013 погодили, що зміни в діяльності кредитора чи позичальника, в ситуації в Україні або в законодавстві України, які ставлять під загрозу, унеможливлюють або можуть унеможливити виконання сторонами або окремою стороною своїх обов'язків за генеральним договором, мають як наслідок набуття кредитором певних прав, в тому числі вимагати від позичальника дострокового погашення заборгованості. Отже, всі ризики, пов'язані з істотною зміною обставин, з яких позичальник виходив при укладенні генерального договору та/або договорів, договорів забезпечення (за наявності) позичальник приймає на себе, і такі обставини не є підставою для зміни або розірвання позичальником генерального договору, договорів, договорів забезпечення, а також для невиконання позичальником зобов'язань за вищевказаними договорами. Крім того, обставини, на які посилається позивач є комерційними ризиками сторін та у повній мірі стосуються обох сторін договору, а тому не можуть бути віднесені до обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору і виходили з того, що вони не настануть. Також відповідач зазначив, що вимога позивача внести відповідні зміни до кредитного договору з 15.10.2014 суперечить положенням ч. 3 ст. 653 УК України.

Публічне акціонерне товариство «Кондитерська фабрика «А.В.К.» м. Луганськ» подало клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи.

Суд клопотання відхилив.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

23.12.2013 приватне акціонерне товариство «АВК» (позичальник) та публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» уклали генеральний договір на здійснення кредитних операцій №012/01-03-3/1615 (далі - Генеральний договір)

24.12.2013 до Генерального договору сторони уклали кредитний договір на кредитування траншами для корпоративних клієнтів №010/01-03-3/1616 (далі - Кредитний договір), з яким позичальнику було відкриту кредитну лінію в розмірі 15000000 доларів США.

У розділі «Визначення термінів» Генерального договору наведені такі визначення:

Випадок дестабілізації ринку - це в тому числі зміни в діяльності кредитора чи позичальника, в ситуації в Україні або в законодавстві України, які ставлять під загрозу, унеможливлюють або можуть унеможливити виконання сторонами або окремою стороною своїх обов'язків за Генеральним договором.

Договори - це всі та окремі додаткові договори до Генерального договору, якими ініціюється здійснення кредитних операцій у межах Генерального договору та в яких обумовлюються спеціальні умови здійснення таких кредитних операцій. Договори є невід'ємною частиною Генерального договору.

Відповідно до п. 10.2.8 Генерального договору кредитор вправі скористатись правами, зазначеними в пункті 10.1 Генерального договору та пред'явити позичальнику відповідні вимоги при настанні будь-якої з обставин Дефолту, зокрема настання випадку дестабілізації ринку.

Пункт 10.1 Генерального договору передбачає, в тому числі, право кредитора вимагати дострокового повного/часткового погашення заборгованості (підпункт 10.1.4).

За п. 12.3 Генерального договору всі ризики, пов'язані з істотною зміною обставин, з яких позичальник виходив при укладенні Генерального договору та/або договорів, договорів забезпечення (за наявності) позичальник приймає на себе, і такі обставини не є підставою для зміни або розірвання позичальником Генерального договору, договорів, договорів забезпечення, а також для невиконання позичальником зобов'язань за вищевказаними договорами.

Отже, сторони Генерального договору погодили, що зміни в діяльності кредитора чи позичальника, в ситуації в Україні або в законодавстві України, які ставлять під загрозу, унеможливлюють або можуть унеможливити виконання сторонами або окремою стороною своїх обов'язків за Генеральним договором, мають як наслідок набуття кредитором певних прав, в тому числі вимагати від позичальника дострокового погашення заборгованості, та не є підставою для зміни або розірвання позичальником Генерального договору, договорів, договорів забезпечення, а також для невиконання позичальником зобов'язань за вищевказаними договорами.

Президент України своїм Указом № 405/2014 від 14.04.2014 ввів в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Служби безпеки України у своєму листі № 33/2117 від 13.06.2014 повідомила, що з 07.04.2014, на підставі ст. ст. 10, 11 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» прийнято рішення щодо проведення антитерористичної операції в Донецькій, Луганській і Харківській областях.

На підставі Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» введені в дію деякі заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції.

За твердженням позивача, при укладанні кредитного договору сторони не могли передбачити можливість погіршення умов ведення господарської діяльності в Донецькій області; позивач не має можливості здійснювати господарську діяльність як на території Донецької області, так і на іншій території України поза межами проведення АТО; позивач та відповідач знаходяться в різних економічних умовах; кредитний договір та звичаї ділового обороту не визначають особу, яка несе ризик погіршення умов ведення господарської діяльності в Донецькій області.

Відповідно до норм статті 652 Цивільного кодексу України зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, як значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. При цьому зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин можлива за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

При цьому, норми чинного цивільного законодавства не містять визначення «винятковий випадок», тому це поняття є оціночним.

Відповідно до пункту 2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 № 1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» зміна економічної ситуації та коливання курсу іноземної валюти стосовно національної валюти України є комерційними ризиками сторін договору та не можуть бути підставами для зміни чи розірвання кредитного договору, оскільки це не є істотною зміною обставин у розумінні статті 652 ЦК України.

Приватне акціонерне товариство «АВК» є юридичною особою приватного права, метою діяльності якого є отримання прибутку.

За приписами ст. 62 Господарського кодексу України підприємство - самостійний суб'єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб'єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Підприємництвом за змістом ст. 41 Господарського кодексу України це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Тобто, здійснюючи свою господарську діяльність, приватне акціонерне товариство «АВК» одночасно несе пов'язані з нею ризики, в тому числі й фінансові.

Тому, збитковість підприємницької діяльності приватного акціонерного товариства «АВК» не є винятком у розумінні приписів ст. 652 Цивільного кодексу України, адже, укладаючи господарський договір, кожна зі сторін приймає на себе відповідні ризики можливого погіршення економічної ситуації та фінансового становища свого підприємства, підприємств своїх контрагентів та країни в цілому та, при цьому, учасник договору не має відповідати за негативні наслідки підприємницької діяльності контрагента.

Висновок Торгово-промислової палати України № 8829/03.3-8 від 27.11.2015, який наданий заявником, здійснений поза межами повноважень,оскільки в силу ст. 11 Закону України «Про торгово-промислові палати України» Донецька торгово-промислова палата України не наділена відповідними правами, а тому не може засвідчувати факт настання істотної зміни обставин.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення підписано 03.03.2016.

Суддя С. А. Ковтун