ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" лютого 2016 р.Справа № 916/4908/15

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Збаразький комбінат хлібопродуктів»

Відповідач: Приватне підприємство „АРГУМЕНТ

Про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1- довіреність №1 від 01.12.2015р.

Від відповідача: ОСОБА_2 довіреність від 28.12.2015 р.

Суть спору: Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю (далі- ТОВ) «Збаразький комбінат хлібопродуктів», звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Приватного підприємства (далі- ПП) „АРГУМЕНТ про стягнення помилково отриманих коштів у сумі 5 000 грн. та відсотків за користування чужими грошовими коштами у розмірі 735 грн.

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін , суд встановив:

З метою отримання звіту про незалежну експертну оцінку цілісного майнового комплексу ТОВ „Збаразький комбінат хлібопродуктів» позивач звернувся до ПП „АРГУМЕНТ та отримав згоду на виконання експертної оцінки , у звязку з чим ПП „АРГУМЕНТ виставило для оплати рахунок №23-03 від 23.03.2015р. на суму 10 000 грн. У рахунку підставою для його виставлення зазначено: сплата за незалежну оцінку ЦМК по зберіганню та переробці зерна згідно договору №23-03/2015 Тр від 23.03.2015р.. Але, за даними позивача такий договір сторонами не укладався.

Платіжним дорученням №515 від 25 березня 2015р. ТОВ «Збаразький комбінат хлібопродуктів» перерахувало на рахунок ПП „АРГУМЕНТ грошові кошти у сумі 5 000 грн. із призначенням платежу: сплата за незалежну оцінку нежилих приміщень та земельної ділянки згідно рахунку №23-03 від 23.03.2015р. ( у т.ч. ПДВ 833 грн.).

Позивач у справі зазначає, що зазначені грошові кошти у сумі 5 000 грн. ним було перераховано помилково, без договору та без належним чином оформленого рахунку.

У подальшому, у травні 2015р. між ТОВ «Збаразький комбінат хлібопродуктів» (Замовник) та ПП „АРГУМЕНТ (Виконавець) був укладений Договір №22-05/2015/Тр на проведення незалежної експертної оцінки, згідно якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе виконання робіт з проведення незалежної оцінки наступних обєктів: ЦМК по переробці та зберіганню зерна, який розташований за адресою: Тернопільська обл.., Збаразький р-н, м.Збараж, вул..Грушевського, 90, а Замовник зобовязується прийняти виконану роботу та оплатити її.

Згідно розділу 2 Договору загальна вартість робіт з незалежної оцінки обєкта оцінки (ціна Договору) складає 10 000 грн. (з ПДВ). Оплата сплачується на рахунок Виконавця на підставі рахунку протягом 3-х днів з дати рахунку у повному розмірі ціни Договору.

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору та на підставі виставленого Виконавцем рахунку від 22.05.2015р. , ним було перераховано на рахунок Виконавця грошові кошти у загальній сумі 10 000 грн. , що підтверджується платіжним дорученням №1037 від 14.07.2015р. на суму 5 000 грн. та платіжним дорученням №1076 від 20.07.2015р. на суму 5 000 грн.

За таких обставин, позивач вважає, що грошові кошти у сумі 5 000 грн. платіжним дорученням №515 від 25 березня 2015р. ТОВ «Збаразький комбінат хлібопродуктів» перерахувало на рахунок ПП „АРГУМЕНТ без достатньої правової підстави, адже договору на зазначену суму підписано не було. За таких обставин, з посиланням на ст..1212 Цивільного кодексу України, позивач просить суд стягнути з відповідача помилково отримані на підставі платіжного доручення №515 від 25 березня 2015р. грошові кошти у сумі 5 000 грн.

Крім того, позивач зазначає, що відповідно до п.2 ст.1214 Цивільного кодексу України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (ст..536 Цивільного кодексу України). Відповідно ж до положень ст..536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Враховуючи п.6 ст.231 Господарського кодексу України, позивач вважає, що розмір процентів за користування чужими коштами визначений рівним обліковій ставці НБУ, а саме 22 % річних у період з 31.03.2015р. по 01.12.2015р. , тобто проценти за користування чужими грошовими коштами становлять 0,06% за день. При цьому, відповідно до ст..6 Указу Президента України №227/95 від 16.03.1995р. „Про заходи щодо нормалізації платіжної дисципліни в народному господарстві України підприємства незалежно від форм власності мають повертати у пятиденний строк платникам помилково зараховані на їх рахунок кошти. За таких обставин, враховуючи неповернення ПП „АРГУМЕНТ грошових коштів у сумі 5 000 грн. протягом пятиденного строку, позивач нарахував відповідачу відсотки за користування чужими грошовими коштами у сумі 735 грн. за період з 31.03.2015р. по 01.12.2015р., які також просить суд стягнути з відповідача.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що , дійсно, 22 травня 2015р. між ТОВ «Збаразький комбінат хлібопродуктів» (Замовник) та ПП „АРГУМЕНТ (Виконавець) був укладений Договір №22-05/2015/Тр на проведення незалежної експертної оцінки, згідно якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе виконання робіт з проведення незалежної оцінки наступних обєктів: ЦМК по переробці та зберіганню зерна, який розташований за адресою: Тернопільська обл.., Збаразький р-н, м.Збараж, вул..Грушевського, 90, а Замовник зобовязується прийняти виконану роботу та оплатити її.

На виконання зазначеного Договору Виконавець виконав роботи, які прийняті замовником, що підтверджується актом здачі приймання робіт (надання послуг) від 17.07.2015р. , вартість виконаних робіт становить 10 000 грн. і сторони не мають заперечень та претензій одна до одної.

При цьому, відповідач зазначає, що 23.03.2015р. ТОВ «Збаразький комбінат хлібопродуктів» направило на адресу ПП „АРГУМЕНТ електронною поштою пропозицію щодо укладання Договору на проведення незалежної експертної оцінки №23-03/2015/тр від 23.03.2015р. , яку ПП „АРГУМЕНТ було прийнято , зазначений договір зі сторони Виконавця підписано та надіслано засобами електронного звязку позивачу. Отже, ПП „АРГУМЕНТ було прийнято пропозицію ТОВ «Збаразький комбінат хлібопродуктів» у звязку з чим було виставлено відповідний рахунок на суму 10 000 грн. та отримано за цим рахунком 5 000 грн.

Відповідач зазначає що відповідно до ст..641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття. Згідно ч.2 ст.642 Цивільного кодексу України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. З урахуванням зазначеного, у звязку із прийняттям пропозиції ТОВ «Збаразький комбінат хлібопродуктів» щодо укладання Договору на проведення незалежної експертної оцінки, ПП „АРГУМЕНТ прийняло 5 000 грн. та виконало роботи за Договором на проведення незалежної експертної оцінки №23-03/2015/тр від 23.03.2015р., а саме: звіт про ринкову вартість обєкті оцінки №123347 : будівлі нерухомого майна , що є у власності ТОВ «Збаразький комбінат хлібопродуктів», за адресою: Тернопільська обл.., Збаразький р-н, м.Збараж, вул..Грушевського, 90, станом на 23.03.2015р. Крім того, виготовлено Звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки №123346 щодо земельної ділянки площею 5,8400 га, кадастровий номер :02:002:0200, що розташована за цією ж адресою.

За таких обставин, на думку відповідача, відсутні підстави вважати, що грошові кошти у сумі 5 000 грн. були перераховані помилково та перебувають у ПП „АРГУМЕНТ без відповідної правової підстави. Більш того, за даними ПП „АРГУМЕНТ , за ТОВ «Збаразький комбінат хлібопродуктів» рахується заборгованість у сумі 5 000 грн. за виконані по Договору на проведення незалежної експертної оцінки №23-03/2015/тр від 23.03.2015р. роботи .

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин повноту їх зясування і доведеність, суд доходить до такого висновку :

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз зазначеної статті дає підстави для висновку, що позадоговірні зобовязання з повернення потерпілому безпідставно набутого майна породжують такі юридичні факти: 1). набуття особою майна або його збережння за рахунок іншої особи; 2).відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Відповідно до ст..641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття. Згідно ч.2 ст.642 Цивільного кодексу України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.03.2015р. ТОВ «Збаразький комбінат хлібопродуктів» направило на адресу ПП „АРГУМЕНТ електронною поштою пропозицію щодо укладання Договору на проведення незалежної експертної оцінки №23-03/2015/тр від 23.03.2015р. , яку ПП „АРГУМЕНТ було прийнято , зазначений договір зі сторони Виконавця підписано та надіслано засобами електронного звязку позивачу. Отже, ПП „АРГУМЕНТ було прийнято пропозицію ТОВ «Збаразький комбінат хлібопродуктів» у звязку з чим було виставлено для оплати рахунок №23-03 від 23.03.2015р. на суму 10 000 грн., який позивачем було частково оплачено , що підтверджується платіжним доручення №515 від 25 березня 2015р. на суму 5 000 грн.

За таких обставин, оскільки між сторонами у справі склалися правовідносини за Договором на проведення незалежної експертної оцінки №23-03/2015/тр від 23.03.2015р. , а кошти , які позивач просить стягнути з відповідача, отримано останнім як часткову оплату за роботи, що мали бути виконані за цим Договором та як оплату виставленого відповідачем рахунку №23-03 від 23.03.2015р., то ці кошти набуті за наявності правової підстави і не можуть бути витребувані відповідно до положень ст..1212 Цивільного кодексу України як безпідставне збагачення.

З урахуванням зазначеного, позовна вимога ТОВ «Збаразький комбінат хлібопродуктів» щодо стягнення з відповідача помилково отриманих на підставі платіжного доручення №515 від 25 березня 2015р. грошових коштів у сумі 5 000 грн. задоволенню не підлягає.

Враховуючи зазначене , не підлягає задоволенню і вимога позивача щодо стягнення з відповідача відсотків за користування чужими грошовими коштами у сумі 735 грн.

Крім того, слід зауважити, що помилковим є висновок позивача про те, що за відсутності договірного регулювання визначення розміру процентів за користування чужими грошовими коштами, їх розмір встановлюється відповідно до ч.6 ст.231 Господарського кодексу України. Згідно правової позиції Верховного Суду України, що викладена у постанові №910/14120/14 від 01.07.2015р., позовні вимоги про стягнення процентів за користування грошовими коштами позивача, у разі якщо таке зобовязання не передбачено договором, не підлягають задоволенню, оскільки законом розмір і порядок нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами не визначено.

Згідно ст..33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд доходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Збаразький комбінат хлібопродуктів» не підлягають задоволенню.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Збаразький комбінат хлібопродуктів» відмовити повністю .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02 березня 2016 р.

Суддя Н.В. Рога