ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" березня 2016 р.Справа № 924/108/16

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Олійник Ю.П., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м.Київ

до Публічного акціонерного товариства "Хмельницькгаз" м.Хмельницький

про стягнення 746,14 грн. три відсотки річних

Представники сторін:

від позивача не з'явився

від відповідача - ОСОБА_1 за дов. від 09.02.16.

У судовому засіданні відповідно до ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача 746,14 грн. 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що на виконання укладеного з відповідачем договору купівлі-продажу природного газу від 04.01.13 позивач поставив протягом січня 2013р.- червня 2015р., а відповідач прийняв газ на загальну суму 3433101,86грн. Станом на 19.01.16 відповідачем сплачено суму основного боргу, однак розрахунки за газ ним проводили з порушенням установлених договором строків (п.6.1 договору), тому на підставі ст. 526, 612, 625 ЦК України за прострочення грошового зобов'язання нараховані 3% річних.

Відповідач у відзиві на позов та його представник у судовому засідання проти позову заперечують та зазначають, що 04.01.2013 року між сторонами укладено договір №13-166-РО на купівлю-продаж природного газу. Згідно з п. 4 Додаткової угоди №2 від 31.12.2013р. до договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 20-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі газу. Згідно з п.2 додаткової угоди №3 від 28.04.2014 до договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 20-го числа місяця наступного за місяцем реалізації газу, на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі газу за розрахунковий місяць. ПАТ "Хмельницькгаз" надсилало на адресу позивача підписані відповідачем акти приймання-передачі газу за весь час дії договору. При цьому позивач стягує з відповідача 3% річних та інфляційні втрати за прострочення виконання зобов'язання, не надавши доказів повернення підписаних актів приймання-передачі природного газу, які відповідно до договору є підставою остаточних розрахунків. При цьому обов'язок провести остаточний розрахунок виникає не пізніше 20 числа місяця наступного за звітним за умови, якщо до цього часу товариство отримає підписані обома сторонами акти приймання-передачі природного газу.

Крім того, відповідачем подано додаткові письмові пояснення щодо порядку оформлення та передачі газу, щодо порядку та умов проведення розрахунків, щодо дати порставленої на актах приймання-передачі газу.

Позивач, належним чином повідомлений про розгляд справи (повідомлення 19.02.16) представника для участі не направив, своїми процесуальними правами не скористався. Зазначене не перешкоджає розгляду справи , оскільки судом не визнавалась обовязковою явка представників сторін у судове засідання.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

04.01.13 між сторонами укладений договір на купівлю-продаж природного газу №13-166-РО, за умовами якого позивач як продавець зобов'язується передати у власність відповідачу як покупцю у 2013р. природний газ, а відповідач зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах цього договору.

Згідно з п.2.1 договору визначено, що продавець передає покупцеві у 2013р. газ в обсязі до 830,000тис.куб.м. з розбивкою по місяцях з січня по грудень 2013р., а згідно з п. 2.1.2 договору допускається відхилення місячного обсягу переданого газу в розмірі +-5% від узгодженого сторонами обсягу газу згідно з п. 2.1 договору.

Пунктом 5 договору передбачені ціни на природний газ, що установлюються НКРЕ.

За змістом п. 6.1 договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця з урахуванням положень п.6.2 договору, згідно якого остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20-го числа наступного за місяцем поставки газу на підставі акту приймання-передачі.

Згідно з п. 11 договору договір діє в частині реалізації газу до 31.12.13, а в частині проведення розрахунків за газ до їх повного виконання.

Додатковими угодами №1 від10.07.13, №2 від 31.12.13, №3 від 28.04.14, №4 від 16.06.14, №5 від 07.07.14, №6 від 05.09.14, №7 від 10.11.14, №8 від 08.12.14, №9 від 22.12.14, №10 від 05.02.15, №11 від 10.03.15, №12 від 26.03.15, №13 від 03.04.15, №14 від 07.05.14, №15 від 03.06.15 сторонами визначено обсяг природного газу, який поставляється продавцем протягом 01.01.13 31.06.15, а додатковою угодою від 19.06.15 №16 сторони погодили, що договір №13-166-РО від 04.01.13 припинив свою дію в частині поставки газу з 01.07.15 та виклали п. 11 договору в новій редакції, згідно якої договір діє в частині реалізації газу до 30.06.15, а в частині проведення розрахунків за газ- до їх повного виконання.

На виконання умов договору позивачем передано відповідачу природний газу протягом січня 2013р.-червня 2015р. на загальну суму 3433101,86грн., що підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі природного газу від 31.01.13 за січень 2013р.; від 28.02.13 за лютий 2013р.; від 31.03.13 за березень 2013р.; від 30.04.13 за квітень 2013р.; від 31.05.13 за травень 2013р. , від 30.06.13 за червень 2013р.; від 31.07.13 за липень 2013р.; від 31.08.13 за серпень 2013р.; від 30.09.13 за вересень 2013р.; від 31.10.13 за жовтень 2013р.; від 30.11.13 за листопад 2013р.; від 31.12.13 за грудень 2013р. ; від 31.01.14 за січень 2014р.; від 28.02.14 за лютий 2014р.; від 31.03.14 за березень 2014р.; від 30.04.14 за квітень 2014р.; від 31.05.14 за травень 2014р.; від 30.06.14 за червень 2014р.; від 31.07.14 за липень 2014р.; від 31.08.14 за серпень 2014р.; від 30.09.14 за вересень 2014р.; від 31.10.14 за жовтень 2014р.; від 30.11.14 за листопад 2014р.; від 31.12.14 за грудень 2014р.; від 31.01.15 за січень 2015р.; від 28.02.15 за лютий 2015р.; від 31.03.15 за березень 2015р.; від 30.04.15 за квітень 2015р.; від 31.05.15 за травень 2015р.; від 30.06.15 за червень 2015р.

Відповідачем здійснювались розрахунки за одержаний природний газ, у зв'язку з чим станом на 19.01.16 заборгованість за газ відсутня. Проте розрахунки за природний газ здійснювались відповідачем з порушення установлених п. 6.1 договору строків, у зв'язку з чим позивачем нараховані 3% річних за 23 днів прострочення оплати за період з 20.04.15 по 12.05.15 на суму боргу 394695,42грн. у розмірі 746,14грн.

Для стягнення суми 3% річних позивачем поданий позов до суду.

Досліджуючи надані по справі докази та пояснення сторін, судом приймається до уваги таке :

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За приписами ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.1 ст.692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом враховується, що господарські відносини між сторонами виникли на підставі договору на купівлю-продаж природного газу №13-166-РО від 04.01.13.

При цьому за умовами цього договору у разі, якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки природного газу за цим договором продавець повністю розрахувався за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими продавцю в попередньому місяці остаточний розрахунок за використаний природний газ здійснюється покупцем на підставі акту приймання-передачі до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно у будь-якому випадку незалежно від того, коли підписані акти приймання-передачі газу, остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється покупцем не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу закінчення строку дії договору в частині поставки газу, оскільки умовами договору проведення розрахунків не ставиться в залежність від дати підписання акту-приймання-передачі. Тому саме на відповідачі лежить обов'язок своєчасного здійснення розрахунків, відповідно, саме він повинен був отримати від позивача підписаний акт приймання-передачі газу за відповідний місяць.

Обовязок відповідача сплачувати помісячно за отриманий газ не пов'язаний не тільки з датою надіслання підписаного обома сторонами акту, а й з датою оформлення відповідного акту приймання передачі природного газу, тобто прострочка грошового зобовязання відповідача за договором не повязана з часом підписання відповідного акту. Відповідно відсутні підстави для висновку про те, що час підписання сторонами у справі відповідного акту впливає на момент виникнення прострочки за грошовими зобовязаннями відповідача. Аналогічна правова позиція у постановах Вищого господарського суду України від 13.11.2014р. по справі № 924/943/14 та від 10.04.14р. у справі № 5021/1407/12, що спростовує доводи відповідача у відзиві на позов та додаткових поясненнях з посиланням на попередню судову практику.

Відповідно доводи відповідача щодо затримки позивача і оформленні актів приймання-передачі газу не можуть бути підставою для звільнення від обовязку щодо оплати.

Судом також враховується, що надані позивачем акти приймання-передачі природного газу є первинними документами, відповідно до ст. 1 , ч. 1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. із змінами і доповненнями є документами, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення, фіксують факт здійснення господарської операції. При цьому надані акти відповідають вимогам до первинних документів, зазначених у ч.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», згідно якого останні повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідач, в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вказаним договором, оплатив поставлений природний газ з порушенням строку оплати, який встановлений п.6.1 договору.

Згідно з ч.3 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Така ж правова позиція у Постанові Верховного суду України від 12.12.11 в справі № 07/238-10.

Доводи відповідача щодо затримки позивача і оформленні актів приймання-передачі газу не можуть бути підставою для звільнення від обовязку щодо оплати. Позиваем 3% річних нараховано в межах максимально можливого розміру. Тому позовні вимоги обґрунтовані матеріалами справи, відповідають чинному законодавству і підлягають задоволенню.

У зв'язку із задоволенням позову судові витрати по справі (судовий збір) на підставі ст.49 ГПК України підлягають покладенню на відповідача.

Керуючись ст.ст.1, 2, 45, 12, 13, 33, 43, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м.Київ до Публічного акціонерного товариства "Хмельницькгаз" м.Хмельницький про стягнення 746,14 грн. трьох відсотків річних задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Хмельницькгаз" м.Хмельницький (пр.Миру, 41, код 05395598) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м.Київ ( вул.Б.Хмельницького,6, код 20077720) 746,14 грн. ( сімсот сорок шість гривень 14 коп. ) три відсотки річних, 1378,00 грн. ( одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп. ) відшкодування сплаченого судового збору. Видати наказ.

Повне рішення складено 01.03.2016р.

Суддя Ю.П. Олійник

Віддрук.2 прим. :

1 - до справи, 2 - позивачу ( м. Київ, вул. Б. Хмельницького,6 ) пр.