КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2016 р. Справа№ 910/20854/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гарник Л.Л.

суддів: Доманської М.Л.

Верховця А.А.

за участю представника:

від товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами та адмініструванню недержавних пенсійних фондів "Фінансова компанія "Перша купецька гільдія": Вернер А.І. (довіреність б/н від 07.08.2015);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги

товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адмініструванню недержавних пенсійних фондів «Фінансова компанія «Перша купецька гільдія», товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Київінвестбуд»

на рішення господарського суду міста Києва від 03.11.2015

у справі № 910/20854/15 (суддя Ярмак О.М.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами та адмініструванню недержавних пенсійних фондів "Фінансова компанія "Перша купецька гільдія", що діє від свого імені в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду "Поларінвест" недиверсифікованого виду закритого типу та Пайового венчурного інвестиційного фонду "Нордінвест" недиверсифікованого виду закритого типу

до 1) публічного акціонерного товариства "Дочірний Банк Сбербанку

Росії";

2) товариства з обмеженою відповідальністю Холдингова компанія

"Київінвестбуд"

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 03.11.2015 у справі №910/20854/15 позов товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами та адмініструванню недержавних пенсійних фондів "Фінансова компанія "Перша купецька гільдія", що діє від свого імені в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду "Поларінвест" недиверсифікованого виду закритого типу та Пайового венчурного інвестиційного фонду "Нордінвест" недиверсифікованого виду закритого типу до публічного акціонерного товариства "Дочірний Банк Сбербанку Росії", товариства з обмеженою відповідальністю Холдингова компанія "Київінвестбуд" про визнання договору недійсним залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "Холдингова компанія "Київінвестбуд" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами та адмініструванню недержавних пенсійних фондів "Фінансова компанія "Перша купецька гільдія" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове рішення, яким визнати недійсним договору купівлі - продажу цінних паперів від 19.11.2007 № 13726Д, укладений закритим акціонерним товариством "Банк НРБ" та товариством з обмеженою відповідальністю "Холдингова компанія "Київінвестбуд".

Апеляційні скарги мотивовано неправильним застосуванням та порушенням місцевим господарським судом норм матеріального права, зокрема статей 1, 7, 8, 30 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», статті 178 Господарського кодексу України, статей 633, 1049 Цивільного кодексу України, Положення про порядок здійснення емісії облігацій підприємств та їх обігу, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 17.07.2003 № 322, порушенням норм процесуального права, зокрема пункту 2 частини 1 статті 84 Господарського процесуального кодексу України, недоведеністю та неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю викладених в оскарженому рішенні висновків дійсним обставинам справи.

Заперечуючи правильність висновку суду першої інстанції про недоведеність порушення прав позивача внаслідок укладення оспорюваного договору купівлі - продажу цінних паперів від 19.11.2007 № 13726Д, скаржники зазначають, що позивач є власником цільових облігацій, емітентом яких є товариство з обмеженою відповідальністю Холдингова компанія "Київінвестбуд".

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адмініструванню недержавних пенсійних фондів «Фінансова компанія «Перша купецька гільдія» апеляційні скарги підтримав.

Учасників судового процесу належним чином повідомлено про час і місце розгляду скарги.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши правильність застосування господарським судом при винесенні оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами та адмініструванню недержавних пенсійних фондів "Фінансова компанія "Перша купецька гільдія", що діє від свого імені в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду "Поларінвест" недиверсифікованого виду закритого типу та Пайового венчурного інвестиційного фонду "Нордінвест" недиверсифікованого виду закритого типу (далі - позивач) пред'явлено позов до публічного акціонерного товариства "Дочірний Банк Сбербанку Росії", товариства з обмеженою відповідальністю Холдингова компанія "Київінвестбуд" про визнання недійсним договору купівлі - продажу цінних паперів від 19.11.2007 № 13726Д, укладеного закритим акціонерним товариством "Банк НРБ" та товариством з обмеженою відповідальністю "Холдингова компанія "Київінвестбуд".

Позов мотивовано невідповідністю оспорюваного договору вимогам ч. 4 ст. 30 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" (у редакції від 23.02.2006), пп. 4.5 п. 4 Глави 1, пп. 9 п. 1.4 Глави 2 Розділу 2 Положення про порядок здійснення емісії облігацій підприємств та їх обігу, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 17.07.2003 № 322.

Як встановлено місцевим господарським судом, підтверджується матеріалами справи та не заперечується учасниками судового провадження, в офіційному друкованому виданні Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку "Відомості Державної комісії з цінних паперів з фондового ринку" від 11.09.2007 №174 опубліковано проспект емісії випуску облігацій емітента - товариства з обмеженою відповідальністю "Холдингова компанія "Київінвестбуд".

Пунктом 11.4 названого проспекту емісії випуску облігацій визначено, що фінансові ресурси, залучені від розміщення цінних паперів в сумі 148 638 150 грн., будуть спрямовані на здійснення господарської діяльності емітента по фінансуванню будівництва чотирьохсекційного житлового комплексу по вул. Київський шлях, 28 у місті Бориспіль, Київської області.

Датою початку розміщення всіх серій облігацій визначено 21.09.2007, а датою закінчення - 21.09.2008 (включно).

Розміщення облігацій та оплата за цінні папери здійснюється відповідно до договору купівлі-продажу облігацій, укладеного між покупцем та емітентом в особі уповноваженого андерайтера. Ціна продажу може бути меншою за номінальну вартість облігацій. Оплата облігацій здійснюється у національній валюті України, юридичними особами за рахунок коштів, що знаходяться у їх розпорядженні після оплати податків та обов'язкових платежів, в фізичними особами - за рахунок особистих коштів.

Згідно пункту 14 проспекту емісії випуску облігацій товариства з обмеженою відповідальністю "Холдингова компанія "Київінвестбуд" визначено умови закінчення обігу облігацій, можливість викупу емітентом облігацій у власників після закінчення терміну розміщення та, якщо така можливість передбачена, порядок викупу емітентом облігацій й ціна, за якою здійснюється викуп. Зокрема, наведеним пунктом визначено, що облігації вільно обертаються на ринку протягом всього терміну їх обліку. Власниками облігацій можуть бути фізичні та юридичні особи, резиденти та нерезиденти України, без будь-яких обмежень. Право власності на придбані цінні папери виникає згідно ст.5 Закону України "Про національну депозитарну систему та особливості обігу цінних паперів в Україні" з моменту зарахування облігацій на рахунки власників цінних паперів за умови їх повної оплати. Обіг облігацій всіх серій починається після реєстрації звіту про результати розміщення облігацій та видачі свідоцтва про випуск облігацій Державною комісією цінних паперів та фондового ринку по 30.03.2012р. (включно). Наведеним пунктом передбачено, що викуп облігацій емітентом не здійснюється.

19.11.2007 закритим акціонерним товариством "Банк НРБ" (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Холдингова компанія "Київінвестбуд" (емітент) укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № 13722Д, відповідно до умов якого емітент зобов'язався передати у власність покупця, а покупець - прийняти і оплатити пакет цінних паперів - 848 790 іменних цільових облігацій серії А вартістю 36 073 575 грн.

Відповідно до умов пп. 1, 2, 2.1 покупець зобов'язався оплатити вартість цінних паперів 19.11.2007 на рахунок емітента № 30 в закритому акціонерному товаристві "Банк НРБ".

На виконання пунктів 1, 2, 2.1 названого договору 19.11.2007 закритим акціонерним товариством "Банк НРБ" перераховано на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Холдингова компанія "Київінвестбуд" грошові кошти у розмірі 36 073 575 грн. за іменні цільові облігації згідно витягу з банківського реєстру по рахунку № 30 за період з 02.12.2003 по 12.01.2015.

19.11.2007 закритим акціонерним товариством "Банк НРБ" (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Холдингова компанія "Київінвестбуд" (покупець) укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № 13726Д, відповідно до умов якого продавець зобов'язався передати у власність покупця, а покупець - прийняти та оплатити пакет цінних паперів - 848 790 іменних цільових облігацій серії А вартістю 36 107 526,60 грн.

На виконання пунктів 1, 2, 2.1 названого договору 19.11.2007 товариством з обмеженою відповідальністю "Холдингова компанія "Київінвестбуд" перераховано на рахунок закритого акціонерного товариства "Банк НРБ" 36 107 526,60 грн. за іменні цільові облігації серія А, згідно витягу з банківського реєстру по рахунку № 30 за період з 02.12.2003 по 12.01.2015.

28.11.2007 Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку України видано свідоцтво №555/2/07 про реєстрацію виписку облігацій підприємств, у відповідності до якого засвідчено випуск облігацій серії А, який здійснюється товариством з обмеженою відповідальністю "Холдингова компанія "Київінвестбуд" та анульовано тимчасове свідоцтво про реєстрацію випуску облігацій підприємств від 10.09.2007 № 555/2/07-Т, видане Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку України.

Встановивши, що державна реєстрація товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адмініструванню недержавних пенсійних фондів «Фінансова компанія «Перша купецька гільдія» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців відбулася в 2011 році, після чого позивачем було набуто право власності на цінні папери товариства з обмеженою відповідальністю "Холдингова компанія "Київінвестбуд" на підставі договорів купівлі-продажу цінних паперів від 26.11.2013 № 118-ДД, від 26.11.2013 № 120-ДД, та відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при укладанні у 2007 році оспорюваного договору № 13726Д не могли порушуватись права та законні інтереси суб'єкта господарювання та пайових фондів, які ще не було створено

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду на підставі встановлених обставин справи вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно положень Господарського кодексу України, підставами виникнення господарських зобов'язань, зокрема, є господарський договір (частина 1 статті 174); господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов, істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (частина 1 статті 180).

В силу частини 7 статті 179 названого кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України. При цьому, відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; правочини можуть бути дво- чи багатосторонніми (договори).

Згідно статті 203 названого кодексу зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства (частина1); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (частина 2).

Вирішуючи спір про визнання договору недійсним, господарський суд має встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону, додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони тощо.

Загальні підстави визнання недійсними угод і настання відповідних наслідків встановлені статтями 215, 216 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до частин 1 та 3 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Звертаючись з позовом у даній справі, позивачем не враховано, що за змістом частини 1 статті 207 Господарського кодексу України, він не є ані стороною оспорюваного договору, ані відповідним органом державної влади, наділеним повноваженнями контролювати укладання господарських договорів.

За змістом частини 3 статті 215 Цивільного кодексу України можливість визнання недійсним правочину, недійсність якого прямо не встановлена законом, пов'язується із наявністю заперечень його дійсності на встановлених законом підставах однією із сторін або іншою заінтересованою особою.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 у справі N 1-10/2004 за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України, у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Згідно з частиною другою статті 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України і, відповідно, до застосування судами при вирішенні підвідомчих їм спорів.

Колегія суддів не вбачає цивільного інтересу позивача, який підлягає правовому захисту і у цьому зв'язку може вважатись законним.

Відповідно до частини третьої статті 16 Цивільного кодексу України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу, згідно з частиною третьою якої не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Згідно статті 1 Господарського процесуального кодексу України позивачами є юридичні особи, що звернулися за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Юридична заінтересованість позивача у судовому процесі зобов'язує його довести як наявність спірних матеріальних правовідносин, так і ту суб'єктивну обставину, що його права порушені і на відповідача має бути покладено відповідальність на передбачених законом або умовах договору підставах.

Наявність права на пред'явлення позову не є безумовною підставою для задоволення позовних вимог. Вирішуючи переданий на розгляд господарського суду спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, порушеного чи оспорюваного суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов. Відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність порушеного чи оспорюваного права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов'язку перед особою, якій таке право належить.

Отже, позивач повинен довести, які саме його права та інтереси порушені внаслідок укладення оспорюваного договору та до яких неправомірних наслідків це призвело, чого в даному випадку зроблено не було.

Згідно з ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Позивачем не доведено суду наявності порушеного права або охоронюваного законом інтересу у зв'язку з укладенням оспорюваного договору, а також наявності неправомірних наслідків у результаті укладення зазначеного договору.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що позивач є власником цінних паперів, емітованих товариством з обмеженою відповідальністю "Холдингова компанія "Київінвестбуд", а саме іменних цільових облігацій серії А в кількості 25 890 штук, серії В - 47 081 штук, серії С - 6 726 штук, що підтверджується виписками ПАТ «КБ «Хрещатик» про стан рахунку в цінних паперах станом на 31.08.2015.

Втім, колегія суддів відхиляє не підтверджені належними та допустимими доказами доводи позивача, зміст яких зводиться до припущень відносно того, що реалізацію позивачем права на погашення облігацій товариства з обмеженою відповідальністю Холдингова компанія "Київінвестбуд", власником яких він є, унеможливлено внаслідок неправомірного укладення оспорюваного договору та використання товариством з обмеженою відповідальністю Холдингова компанія "Київінвестбуд" грошових коштів, отриманих від первинного розміщення облігацій, не за цільовим призначенням.

У цьому зв'язку заслуговує на увагу та обставина, що ухвалою господарського суду міста Києва від 24.02.2014 порушено провадження у справі № 910/615/14 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Холдингова компанія "Київінвестбуд" та введено мораторій на задоволення вимог його кредиторів. На теперішній час справа перебуває на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою господарського суду від 10.09.2015, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Шаргалу Р.В.

Крім того, зазначені позивачем підстави недійсності оспорюваного договору можуть бути предметом дослідження в іншій справі про оскарження цього договору, порушеній за позовом ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю "Холдингова компанія "Київінвестбуд".

З урахуванням фактичних обставин справи й викладених норм чинного законодавства, позивач не наділений суб'єктивним правом оскаржувати спірний договір.

З огляду на викладене підстави для задоволення позову відсутні.

Доводи апеляційних скарг, з наведених підстав, правильності висновку суду не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду доходить висновку про те, що порушення норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення по справі відсутні, а мотиви з яких подано апеляційні скарги, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адмініструванню недержавних пенсійних фондів «Фінансова компанія «Перша купецька гільдія», товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Київінвестбуд» залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 03.11.2015 у справі №910/20854/15 залишити без змін.

Справу повернути до господарського суду міста Києва

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя Л.Л. Гарник

Судді М.Л. Доманська

А.А. Верховець