ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.02.2016 Справа № 905/16/16

Господарський суд Донецької області в особі головуючого судді Гринько С.Ю. при секретарі судового засідання Татарині Б.Т., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорськтеплоенерго м.Краматорськ

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 31425,61 грн.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 31425,61 грн. з яких:

- основний борг за надані послуги 17333,31грн.;

- інфляційні втрати в розмірі 8684,39грн., 3% річних в сумі 676,04грн., нараховані відповідно до ст. 625 ЦК України;

- пеня в розмірі 4731,87грн. за неналежне виконання грошових зобовязань по оплаті теплопостачання.

Обґрунтовуючи заявлений позов, позивач посилається на укладений з відповідачем договір купівлі-продажу (постачання) теплової енергії № 948 від 01.07.2009р., відповідно до якого Постачальник (позивач) зобовязується постачати теплову енергію Споживачу (відповідачу) до точки продажу теплової енергії, а Споживач зобовязується приймати та оплачувати надану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в строки та на умовах визначених договором.

01.02.2016 року представником позивача у судовому засіданні надано письмове пояснення, в якому дає обґрунтування заявленій до стягнення сумі позову. Надані постанови НКРЕКП про встановлення тарифів на теплову енергію на дати її споживання відповідачем та розрахунки спожитої відповідачем теплової енергії.

Представники сторін не скористалися своїм законним правом на участь в судовому засіданні, про час і місце якого були належним чином повідомлені, про що свідчать рекомендовані повідомлення с підписом про отримання. Відповідач не надав письмовий відзив на позов з посиланням на норми права, докази належного виконання грошових зобовязань за договором.

Неявка представників сторін не обмежує права суду на вирішення спору по суті в строки, встановлені ст. 69 ГПК України за достатністю документів.

Оцінивши надані позивачем документи і підстави позову, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом позову є стягнення з відповідача заборгованості за послуги з теплопостачання, надані позивачем на підставі договору про постачання теплової енергії № 948 від 01.07.2009р., пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання по оплаті послуг, а також 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України.

Статтею 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

При дослідженні матеріалів справи господарським судом встановлено, що сторонами підписаний договір про постачання теплової енергії № 948 від 01.07.2009р., відповідно до пункту 1.1 якого позивач зобовязується постачати теплову енергію відповідачу до точки продажу (або до точки розподілу у разі відсутності вузлів обліку) теплової енергії згідно додатку № 1 «Межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін», що є невідємною частиною договору, а відповідач зобовязується приймати та оплачувати надану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в строки та на умовах, передбачених цим договором.

Точка продажу (розподілу) теплової енергії зовнішній обріз будівлі вул. Леніна, 12, м. Краматорськ Донецької області. ( пункт 1 додатку №1 до договору).

Пунктом 2.1 договору встановлено, що теплова енергія постачається на обєкти відповідача в обсягах згідно додатку №2 «Перелік обєктів та обсягів постачання теплової енергії», на такі потреби: опалення в опалювальний період, гаряче постачання протягом календарного року, за умовами цього договору. Обєкт опалення відповідача відповідно до додатку до договору знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, площею опалення 71,4 кв. м., обємом опалення 214,2 куб. м.

Розділ 6 договору регулює порядок розрахунків, а саме: споживач здійснює розрахунок протягом 3 робочих днів з дня отримання споживачем акту-рахунку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок теплопостачальною організації.

За п. 11.1 договору він набирає чинності з дня його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє протягом одного календарного року з дня набрання його чинності. Якщо жодна із сторін за 30 календарних днів до дня закінчення строку дії договору не заявила про його розірвання, договір вважається продовженим сторонами на наступний рік (п. 11.2 договору).

Таким чином, договір купівлі-продажу теплової енергії вважається судом укладеним, так як в ньому сторонами передбачені всі істотні умови.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону і укладеного договору. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Господарським судом встановлено, що позивачем послуги з опалення обєкта відповідача надані належним чином у відповідності до умов договору, про що свідчать підписані відповідачем акти-рахунки із зазначенням обєму отриманого опалення (виконаних робіт), тарифи та суми витрат.

Виставлені акти-рахунки позивачем отримані відповідачем на загальну суму 17333,31 грн., що свідчить про отримання відповідачем послуг без будь-яких зауважень.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з п. 6.1 договору споживач здійснює розрахунок за отримані послуги протягом 3 робочих днів з дня отримання споживачем акту-рахунку за умовами цього договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок теплопостачальної організації.

Відповідач, в порушення умов договору, отримані послуги не сплатив в повному розмірі, тому за ним утворилась заборгованість за послуги з теплопостачання на загальну суму 17333,31 грн.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України відповідач вправі довести свої заперечення, але ніяких документів ним не надано в підтвердження сплати отриманих від позивача послуг з опалення приміщення.

Враховуючи вищезазначене, а також доведеність наявності у відповідача заборгованості, господарський суд задовольняє позовну вимогу в повному обсязі.

Враховуючи не в повному обсязі та з порушенням строків сплату відповідачем послуг з теплопостачання, позивач просить стягнути 676,04 грн. 3% річних та 8684,39 інфляційних втрат, які нараховані з 15.10.2013р. по 15.12.2015р. по кожному окремо виставленому рахунку

Вирішуючи ці питання, господарський суд виходить з наступного:

Матеріалами справи доведено, що строки виконання грошового зобовязання відповідачем порушені, так як до предявлення позивачем позову щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат фактично залишилось невиконаним грошове зобовязання відповідача перед кредитором.

Стаття 625 Цивільного кодексу України не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобовязання, за вимогою кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Таким чином, відповідно до частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Господарським судом при розгляді справи встановлено, що відповідачем послуги з теплопостачання не сплачені, тому позивачем нарахована сума річних відсотків та інфляційні втрати.

Враховуючи, що матеріалами справи доведений факт порушення відповідачем строків оплати, господарський суд, перевіривши розрахунок позивача і провівши власний, задовольняє вимоги щодо стягнення з відповідача 676,04 грн. 3% річних та 8684,39 інфляційних втрат в повному обсязі.

Також позивач просить стягнути з відповідача 4731,87 грн. пені, яка нарахована за період з 15.10.2013р. по 15.12.2015р. по кожному розрахунковому періоду окремо відповідно до п. 8.2.4 договору.

Вирішуючи це питання, господарський суд виходить з наступного: відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У відповідності зі ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою. Стаття 549 Цивільного кодексу визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Сторонами в п. 8.2.4 договору узгоджено, що за порушення строків оплати спожитої теплової енергії за умовами цього договору, Споживач сплачує Теплопостачальній організації пеню в розмірі 1% від належної до сплати суми за кожний день прострочення у відповідності з Законом України Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій.

Чинне законодавство не містить вимоги щодо обов'язкового посилання в тексті договору при встановленні відповідальності на норми конкретного нормативного акту. Крім того, як Закон України "Про відповідальність субєктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за споживані комунальні послуги та утримання прибудинкових територій", так і Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" встановлюють межі відповідальності за невчасне виконання грошових зобов'язань.

Оскільки сторони визначились у виді відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобовязання, за яке повинен відповідати споживач, визначились і з нормою закону, який передбачає розмір неустойки за невиконання грошового зобовязання, тому має застосовуватися саме той закон, який регулює передбачені наслідки невиконання договору.

Приймаючи до уваги, що сторонами договором передбачені: а) строк виконання грошового зобовязання (п. 2 специфікацій до договору); б) вид відповідальності за прострочення грошового зобовязання; в) розмір пені (п. 10.6 договору згідно з протоколом розбіжностей від 19.09.2015р.), а також доведено факт прострочення виконання боржником грошового зобовязання, господарський суд, зробивши власний розрахунок, задовольняє вимоги позивача в частині стягнення пені в повному розмірі в сумі 4731,87 грн.

Приймаючи до уваги, що з вини відповідача виник цей спір, на нього покладається оплата витрат по сплаті судового збору в розмірі 1218,00 грн..

На підставі Законів України „Про житлово-комунальні послуги, „Про теплопостачання, Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, ст.ст.525,526,530,546,549,610,611,612,625,714 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 275 Господарського кодексу України та, керуючись статтями 34,75,49,82,81-1,85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» в повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, Донецька область, м. Словянськ - 84107, вул. Тургенєва, 2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», Донецька область, м. Краматорськ - 84305, вул. Орджонікідзе, 5, суму заборгованості в розмірі 17333,31 грн., 3% річних в сумі 676,04 грн., 8684,39 грн. інфляційних втрат, 4731,87 грн. пені, 1218,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду, повний текст якого оголошений та підписаний 22.02.2016 року, може бути оскаржено до Донецького апеляційного господарського суду через місцевий господарський суд в десятиденний термін.

Суддя С.Ю. Гринько