ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2016 р.Справа № 923/1786/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: С.В. Таран,

Суддів: Л.О. Будішевської, М.А. Мишкіної,

при секретарі судового засідання О.М. Шитря,

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність №7 від 15.01.2016;

від відповідача (Головного управління Держгеокадастру у Херсонської області) - ОСОБА_2, довіреність №32-21-0.4-81/2-16 від 05.01.2016;

від відповідача (Каховської районної державної адміністрації) -участі не брали;

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області

на рішення Господарського суду Херсонської області від 17.12.2015

у справі №923/1786/15

за позовом: фермерського господарства Травень

до відповідачів:

-Головного управління Держгеокадастру у Херсонської області;

-Каховської районної державної адміністрації;

про розірвання договору оренди земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 17.12.2015 у справі №923/1786/15 (суддя П.Д. Пригуза) позовні вимоги задоволено повністю: розірвано договір оренди №1/38 земельної ділянки площею 686,05 га (кадастрові номери :05:023:0058, :05:048:0001, :05:047:0001), що знаходиться в землях державної власності (землі резерву) на території Волинської сільської ради Каховського району Херсонської області, укладений 12.07.2007 між Каховською районною державною адміністрацією та фермерським господарством "Травень", зареєстрований у Каховському районному відділі Херсонського регіонального Центру ДЗК, запис у Державному реєстрі земель від 10.10.2007 за №4АА72400164 (а.с. 122-124).

Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Херсонської області від 17.12.2015 у справі №923/1786/15 скасувати та прийняти нове, посилаючись на порушення судом норм матеріального права (а.с. 149-151).

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу висловив заперечення проти її задоволення (а.с. 163-167).

У судовому засіданні 01.03.2016 представник Каховської районної державної адміністрації участі не брав, хоча був належним чином сповіщений про час та місце його проведення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №03797144 від 23.02.2016 (а.с.188); власну позицію щодо апеляційної скарги в письмовому вигляді не висловив.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача (Головного управління Держгеокадастру у Херсонської області), обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування місцевим господарським судом норм права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

12.07.2007 між Каховською районною державною адміністрацією («орендодавець») та фермерським господарством Травень («орендар») укладено договір оренди землі №1/38 (далі договір оренди №1/38 від 12.07.2007), за умовами якого орендодавець здав в оренду орендарю на підставі розпорядження голови Каховської районної державної адміністрації від 08.05.2007 за №315, земельну ділянку площею 686,05 га сільськогосподарського призначення, що знаходиться в землях державної власності (землі резерву), яка розташована на території Волинської сільської ради Каховського району Херсонської області, для вирощування сільськогосподарської продукції строком на 5 років.

Вказаний договір зареєстрований у Каховському районному відділі Херсонського регіонального Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10.10.2007 №4АА72400164.

Земельна ділянка передається в оренду для вирощування сільськогосподарської продукції (пункт 15 договору оренди №1/38 від 12.07.2007).

Відповідно до пункту 5 договору оренди №1/38 від 12.07.2007 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить всього: 2903664,37 грн згідно довідок Каховського районного відділу земельних ресурсів за №2022/03-31 від 07.06.2007, №2023/03-31 від 07.06.2007, №2024/03-31 від 07.06.2007.

Згідно з пунктом 11 договору оренди №1/38 від 12.07.2007 орендна плата вноситься орендарем у вигляді грошової платні на рахунок Волинської сільської ради Каховського району Херсонської області (місцевий бюджет Волинської сільської ради код платежу 13050200 р/р 0201, банк УДК м. Херсон МФО 852010 код 24103779). Орендна плата за земельну ділянку площею 686,05 га становить 102279 грн (в розмірі 150грн/га) щорічно.

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладення або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (пункт 12 договору оренди №1/38 від 12.07.2007).

Пунктом 13 договору оренди №1/38 від 12.07.2007 передбачено, що орендна плата сплачується за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем (податкового) місяця.

У пункті 14 договору оренди №1/38 від 12.07.2007 сторонами узгоджено, що розмір орендної плати переглядається один раз на три роки за домовленістю сторін у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Додатковими угодами №18 від 30.03.2011, №16 від 20.07.2012 до вказаного договору оренди №1/38 від 12.07.2007 сторонами продовжено термін дії договору на 5 років, а також внесено зміни щодо розміру нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки та розміру орендної плати.

Відповідно до пункту 11 договору оренди №1/38 від 12.07.2007 в редакції додаткової угоди №18 від 30.03.2011 орендна плата за земельну ділянку площею 681,86 га становить 238651 грн з розрахунку 350 грн/га щорічно.

17.07.2015 фермерське господарство Травень звернулось до Головного управління Держгеокадастру у Херсонської області з заявою про розірвання договору оренди землі №1/38 від 12.07.2007, яка мотивована тим, що підвищення розміру орендної плати за землю призвело до погіршення фінансового стану фермерського господарства "Травень", що унеможливлює подальше вирощування сільськогосподарської продукції на зазначеній земельній ділянці.

Листом від 01.09.2015 Головне управління Держгеокадастру у Херсонської області повідомило позивача про те, що розгляд питання щодо припинення договору оренди землі буде можливий після звернення фермерського господарства Травень з клопотанням про внесення змін до договору оренди землі в частині перегляду орендної плати.

За таких обставин позивач був змушений звернутись до суду з вимогою про розірвання договору оренди землі №1/38 від 12.07.2007 на підставі статей 651, 652 Цивільного кодексу України, статей 31, 32 Закону України "Про оренду землі", статті 188 Господарського кодексу України.

Задовольняючи позовні вимоги місцевий господарський суд виходив з наявності правових підстав для розірвання договору оренди землі №1/38 від 12.07.2007.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України Про оренду землі договір оренди землі- це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною першою статті 15 Закону України Про оренду землі передбачено, що істотними умовами договору оренди землі є: обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Вимогами частини першої, частини сьомої статті 193 Господарського кодексу України, статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У зв'язку з введенням в дію Податкового кодексу України з 01.01.2011 Закон України "Про плату за землю" втратив чинність, а питання сплати податку на землю та оплати орендної плати за користування земельною ділянкою регулюється виключно цим Кодексом, згідно зі статтею 288.5 якого розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Отже, річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу.

Відповідно до статті 289.1 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати за землю використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Згідно з положеннями додаткової угоди №18 від 30.03.2011 до договору оренди землі №1/38 від 12.07.2007 нормативна грошова оцінка орендованої позивачем земельної ділянки з урахуванням коефіцієнту індексації 3,2 становить 9291725, 98 грн.

Законом України від 28.12.2014 №71-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015, у звязку із проведенням податкової реформи, зокрема, внесено зміни до статті 289.2 Податкового кодексу України, відповідно до якої центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення станом на 1 січня поточного року. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Отже, з 01.01.2015 коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель прямо залежить від індексу споживчих цін за попередній рік.

Відповідно до пункту 289.3 статті 289 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин не пізніше 15 січня поточного року забезпечує інформування центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Згідно з листом Державного агентства земельних ресурсів України від 14 січня 2015 року № 6-28-022-215/2-15 Про індексацію нормативної грошової оцінки земель коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення станом на 01 січня 2015 року становить 1,249. При цьому коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 1996 рік 1,703, 1997 рік 1,059, 1998 рік 1,006, 1999 рік 1,127, 2000 рік 1,182, 2001 рік 1,02, 2005 рік 1,035, 2007 рік 1,028, 2008 рік 1,152, 2009 рік 1,059, 2010 рік 1,0, 2011 рік 1,0, 2012 рік 1,0, 2013 1,0, 2014 рік 1,249. Нормативна грошова оцінка земель за 2002, 2003, 2004 та 2006 роки не індексувалася. Кумулятивне значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель з 1995 року станом на 01 січня 2015 року становить 3,997. Відтак, станом на 01.01.2015 нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що передана в оренду фермерському господарству Травень, становить 20380042,03 грн. Відповідно розмір річної орендної плати за землю за 2015 рік не може бути меншим, ніж 611401,26 грн.

Вказане свідчить про те, що річна орендна плата за орендовану позивачем за договором №1/38 від 12.07.2007 земельну ділянку, порівно з 2011 роком, яка на той час складала 238651 грн, значно, майже в 3 рази, збільшилася та за 2015 рік становить 611401,26 грн на рік.

Із матеріалів справи, зокрема податкових декларацій з плати за землю, вбачається, що річна сума орендної плати, розрахована орендарем самостійно, становила у 2015 році 611401,26 грн та сплачувалась ним щомісячно, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії відповідних платіжних доручень; заборгованості по сплаті орендної плати за договором оренди №1/38 від 12.07.2007 фермерське господарство «Травень» не має, що не заперечується відповідачем та підтверджується довідкою Каховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області від 03.12.2015.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постановах Верховного Суду України від 02.12.2014 №21-274а14, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України. Відтак, позивач зобовязаний вносити плату за користування орендованою земельною ділянкою в розмірі, не меншому, ніж встановлений вказаною нормою.

Позивач у позовній заяві зазначає, що підвищення розміру орендної плати за землю призвело до погіршення його фінансового стану, що унеможливило подальше вирощування сільськогосподарської продукції на зазначеній земельній ділянці.

Відповідно до статті 31 Закону України "Про оренду землі" розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Згідно з пунктом 34 договору оренди землі №1/38 від 12.07.2007 дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної діяльності у власності; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. Умовами розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку є: випадкове знищення чи пошкодження орендованої земельної ділянки, яке суттєво перешкоджає передбаченому у пункті 18 цього договору її використання; не сплата орендної плати протягом 3-х місяців по закінченню останнього звітного (податкового) місяця (пункт 36 договору №1/38 від 12.07.2007).

Відповідно до пункту 35 договору №1/38 від 12.07.2007 дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Статтею 32 Закону України „Про оренду землі встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Частинами першою, другою статті 651 Цивільного кодексу України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до приписів статі 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що укладаючи договір сторони розраховують на його належне виконання і досягнення поставлених ним цілей. Проте, в ході виконання договору можуть виявлятися обставини, які не могли бути враховані сторонами при укладенні договору, але істотно впливають на інтереси однієї чи обох сторін. При укладенні договору та визначені його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, при яких він буде виконуватися.

Інтереси сторін можуть порушуватися будь-якою зміною обставин, що виникають у ході виконання договору, проте, лише істотна зміна обставин визнається підставою для вимоги про зміну чи розірвання договору.

При цьому, закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 Цивільного кодексу України, при істотній зміні обставин.

Місцевим господарським судом правомірно було встановлено, що суттєве підвищення розміру орендної платив в кілька разів, є істотними змінами обставин, оскільки:

- в момент укладення договору оренди №1/38 від 12.07.2007, позивач не міг передбачити те, що в майбутньому, до моменту припинення терміну дії договору, у нього виникне необхідність припинити оренду землі, про що свідчить сам факт укладення договору на 5 років;

- при всій турботливості та обачності позивач не може усунути юридичних наслідків, що виникли на підставі змін до законодавства внаслідок зростання в рази розміру орендної плати;

- з огляду на те, що сплата орендної плати в розмірі, який не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, призведе до збитків, порушується співвідношення майнових інтересів сторін і позивач позбавляється того, на що він розраховував, а саме: вирощувати сільськогосподарську продукцію і, як субєкт господарювання, отримувати відповідний прибуток в результаті використання орендованої земельної ділянки;

- із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни даних обставин повинен нести позивач.

З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про задоволення позовних вимог, а тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Разом з цим колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає помилковим висновок Господарського суду Херсонської області про те, що із змісту статті 141 Земельного кодексу України прямо випливає обовязок уповноваженого органу виконавчої влади прийняти земельну ділянку від особи, яка відмовляється від права оренди та розпорядитися нею відповідно до закону і що при цьому згода орендодавця органу управління не потребується, з наступних підстав.

Відповідно до статті 141 Земельного кодексу України однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою може бути добровільна відмова від права користування земельною ділянкою. Однак зазначене право не є абсолютним і його реалізація не завжди залежить виключно від волевиявлення землекористувача земельною ділянкою.

Так, згідно з приписами статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін; на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом; розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Відтак, якщо б умовами договору №1/38 від 12.07.2007 було передбачено самостійне, без погодження з власником, право землекористувача відмовитися від права користування земельною ділянкою і/або в односторонньому порядку достроково розірвати договір оренди, то він міг би самостійно реалізувати це право. Проте в даному випадку це питання підлягало вирішенню за погодженням з орендодавцем або в судовому порядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що місцевим господарським судом не враховано вимоги частини другої статті 32 Закону України "Про оренду землі", відповідно до якої у разі розірвання договору оренди землі з ініціативи орендаря орендодавець має право на отримання орендної плати на землях сільськогосподарського призначення за 6 місяців, якщо протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки на тих самих умовах, є безпідставними з огляду на таке. По-перше, задоволення позовних вимог у даній справі не позбавляє орендодавця права на звернення до фермерського господарства "Травень" з відповідною вимогою. По-друге, зазначена норма не пов'язує момент розірвання договору з моментом сплати орендної плати, а навпаки надає орендодавцеві право на її отримання лише за умови, якщо протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки на тих самих умовах. Тобто обставини сплати позивачем орендної плати за відповідний період у зв'язку з розірванням договору оренди з його ініціативи не є предметом даного спору, а права орендодавця щодо її отримання, в разі їх порушення, можуть бути захищені у встановленому законом порядку.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області залишити без задоволення, рішення Господарського суду Херсонської області від 17.12.2015 у справі №923/1786/15 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 03.03.2016.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя М.А. Мишкіна