ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.03.16р. Справа № 904/360/16
За позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м.Дніпропетровськ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус", м. Дніпропетровськ

до відповідача-2: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Кіровоград

про стягнення заборгованості у розмірі 52 127,24 грн.

Суддя Крижний О.М.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача-1: не з'явився

Від відповідача-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить стягнути солідарно з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус" заборгованість у розмірі 52 127,24 грн., яка складається з 12 816,53 грн. - заборгованості зі сплати відсотків, 34 068,39 грн. - пені та 5 242,32 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем-2 умов договору банківського обслуговування № б/н від 14.07.2011 року та неналежним виконанням відповідачем-1 договору поруки № 10714KGMDS14J від 11.11.2013 року в частині повного та своєчасного повернення кредитних коштів.

Представник позивача у судове засідання не з'явився. Про день час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали суду від 17.02.2016 року), яка отримана позивачем 23.02.2016 року.

Представники відповідачів-1 та 2 у судове засідання не з'явилися, про день, час, місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до вимог частини 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала господарського суду Дніпропетровської області були надіслані на адресу відповідача-1, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (49019, м. Дніпропетровськ, вул. Метробудівська, 3, оф. 181, ідентифікаційний код 34562954) повернулась на адресу суду з відміткою пошти "Организации в 128 (відділення в'язку) нет".

Відповідно до п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого Господарського Суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підприємницька діяльність фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 припинено, про що 16.12.2015 року внесено відповідний запис.

Відповідно до п.3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відзивів на позов товариство з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус" та фізична особа-підприємець ОСОБА_1 до суду не надали, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами (ст. 75 Господарського процесуального кодексу України).

Розгляд справи був відкладений з 17.02.2016 року на 02.03.2016 року.

У судовому засіданні 02.03.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши наявні матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.07.2011 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" із заявою про відкриття поточного рахунку та карткою зі зразками підписів і відбитка (а.с. 17).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно до ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі.

Відповідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Положеннями ст. 207 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Отже, згідно викладеного, та зважаючи на здійснене волевиявлення сторін, які на власний розсуд обрали форму та спосіб укладання договору, між позивачем та відповідачем-2 шляхом приєднання відповідача-2 до Умов та Правил надання банківських послуг позивача, був укладений Договір банківського обслуговування.

Відповідно до пункту 3.2.1.1.1. Умов та Правил надання банківських послуг кредитний ліміт на поточний рахунок (надалі - кредит) надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту (далі - ліміт). Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлення засоби електронного зв'язку банку та клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms-повідомлення чи інших). Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишку засобів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів у межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо. Кредит надається у обмін на зобов'язання клієнта щодо поверненню кредиту, сплати процентів та винагороди (пункт 3.2.1.1.3. Умов та Правил надання банківських послуг).

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачами, позивачем було встановлено відповідачу кредитній ліміт у розмірі 33 100,00 грн. (довідка про розмір встановлених кредитних лімітів (а.с.34)) .

Згідно з пунктом 3.2.1.1.8 Умов та Правил надання банківських послуг проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/ Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформації, або в будь-які іншій формі - далі "Угода"). При порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбачених "Умов та правил надання банківських послуг", банк на свій розсуд має право змінити умови кредитування, встановивши інший термін повернення кредиту. При належному виконанні клієнтом зобов'язань, передбачених "Умовами та правилами надання банківських послуг", за відсутності заперечень за місяць до закінчення терміну обслуговування ліміту, проведення платежів клієнта у порядку обслуговування ліміту може бути продовжено банком на той самий строк. Термін також може бути змінений банком згідно п. 3.2.1.2.3.4. цього розділу "Умов та правил надання банківських послуг". Згідно статей 212, 651 ЦКУ у випадку порушення клієнтом якого-небудь із зобов'язань по кредиту, банк на свій розсуд, починаючи з 91-ого дня порушення якого-небудь з зобов'язань має право встановити інший строк повернення кредиту. При цьому банк направляє клієнту повідомлення з зазначенням дати строку повернення кредиту на свій вибір або в письмовій формі, або за допомогою засобів електронного зв'язку банка і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms- повідомлення чи інших). При непогашення заборгованості у строк, вказаний в повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, вказаної в повідомленні, вважається простроченою.

Відповідно до частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 28.10.2013 року по справі №912/1519/13 за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 46 029,17 грн. позов задоволено повністю; стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" 32 360,00 грн. заборгованості за кредитом, 8 693,41 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 2 930,42 грн. пені, 2 045,34 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, всього 46 029,17 грн. та 1 720,50 грн. - судового збору.

18.11.2013 року на виконання рішення господарського суду Кіровоградської області від 28.10.2013 року по справі №912/1519/13 видано наказ.

Отже, рішення господарського суду Кіровоградської області від 28.10.2013 року по справі №912/1519/13 набрало законної сили.

Позивач, заявляючи позов, зазначає, що рішення господарського суду Кіровоградської області від 28.10.2013 року по справі №912/1519/13 не виконане, відповідач-2 продовжує користуватися кредитними коштами, а отже має місце нарахування процентів за користування кредитом, комісії та пені.

Відповідно до частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У пунктах 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.1.1, 3.2.1.4.1.2 та 3.2.1.4.1.3 Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційна процентна ставка). Порядок розрахунку процентів: за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати анулювання дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою у розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У випадку необнулювання дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, клієнт сплачує банку за користування кредитом проценти у розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню. У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. У випадку порушення клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення будь-якого з грошових зобов'язань та при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами та Правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня наступного за датою порушення зобов'язань.

Розрахунок відсотків за користування кредитом здійснюється щодня, починаючи з дати утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількістю днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту, на суму залишку заборгованості по кредиту. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати (пункт 3.2.1.4.9 Умов та Правил надання банківських послуг).

За наведеного вбачається, що відповідач-2 за користування кредитними коштами повинен був сплатити відсотки, які згідно розрахунку та банківської виписки за період з 14.02.2013 року по 30.12.2016 року становлять 21 509,94 грн. При цьому позивач віднімає розмір процентів, які було стягнуто рішенням господарського суду Кіровоградської області від 28.10.2013 року по справі №912/1519/13 у розмірі 8 693,41 грн., та заявляє до стягнення проценти за користування кредитом у розмірі 12 816,53 грн. (21 509,94 грн. - 8 693,41 грн.).

Також при перерахуванні клієнтом з поточного рахунку коштів за рахунок кредитного ліміту на будь-які рахунки або пластикові картки, власниками якого є сам власник поточного рахунку або будь-які пов'язані з ним фізичні особи (за виключенням зарахувань заробітної плати), із суми кожного із проведених за рахунок кредитного ліміту перерахувань, стягується комісійна винагорода у розмірі 3% від суми перерахувань; клієнт доручає банку списувати суми такої комісійної винагороди, що підлягають до сплаті банку, зі свого поточного рахунку (пункту 3.2.1.1.17 Умов та Правил надання банківських послуг).

Згідно пункту 3.2.1.4.4 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту у відповідності з пунктами 3.2.1.1.6., 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, існуючого на кінець банківського дня за попередній місяць, у порядку, передбаченому Умовами та Правилами надання банківських послуг. Банк може за своїм розсудом не стягувати зазначену комісію у разі, якщо максимальне сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній календарний місяць не перевищувало 100 гривень.

За викладеного вбачається, що відповідач за користування кредитними коштами повинен був сплатити комісію, яка згідно розрахунку та банківської виписки за вирахуванням розміру комісії стягнутою рішенням господарського суду Кіровоградської області від 28.10.2013 року по справі №912/1519/13 у розмірі 2 045,34 грн. складає 5 242,32 грн. (7 287,66 грн. - 2 045,34 грн.).

Відповідно до пункту 3.2.1.2.3.4 Умов та Правил надання банківських послуг банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого "Умовами", змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

11.11.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус" (поручитель-відповідач-1), Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" (кредитор-позивач) був укладений договір поруки № 10714KGMDS14J (далі - договір поруки), умовами п. 1 якого визначено, що предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ФОП ОСОБА_1 всіх своїх обов'язків за Договором № б/н від 14.07.2011 року (далі - кредитний договір).

Договір поруки вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором (п. 8 договору поруки).

Згідно п.п. 2, 4 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором у тому ж розмірі, що і боржник включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків, зазначених в кредитному договорі. За кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Пунктом 5 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником будь-якого обов'язку, передбаченого п. 1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного(их) обов'язку(ів).

Відповідно до п. 6 договору поруки поручитель зобов'язаний виконати обов'язок(ки), зазначені в письмовій вимозі кредитора впродовж 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього договору.

Сторони прийшли до згоди, що строк в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом 5 років (п.9 договору поруки).

Матеріалами справи підтверджується, що позивач направляв відповідачу-1 претензію Вих. № 10714KGMDS14J від 03.12.2015 року вимогу з проханням погасити прострочену відповідачем-2 заборгованість у розмірі 97 147,31 грн. Дана вимога залишена відповідачем- 1 без задоволення.

Виходячи з того, що за спірним договором вже приймалося рішення про стягнення заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитом, комісії та пені, де і встановлено настання строку повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитними коштами та комісійної винагороди.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами та по комісійній винагороді перед позивачем відповідачами не надано, позовні вимоги не спростовані.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до пункту 3.18.5.1 Умов та Правил надання банківських послуг у випадку порушення клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2,3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А у разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазанченому у п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожний день прострочення; сплата пені здійснюється у гривні. У випадку якщо кредит надається в іноземній валюті, пеня сплачується у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати. Нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язання, передбаченого п.п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане клієнтом (пункт 3.2.1.5.4. Умов та Правил надання банківських послуг).

Позивач надав до суду розрахунок пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за спірним договором банківського обслуговування, відповідно до якого розмір пені за вирахуванням стягнутої пені за рішенням господарського суду Кіровоградської області від 28.10.2013 року по справі №912/1519/13 становить 34 068,39 грн. (36 998,81 грн. - 2 930,42 грн.).

Враховуючи викладені Умови та Правила надання банківських послуг, а також розрахунок позивача, з відповідачів підлягає стягненню пеня у розмірі 34 068,39 грн.

Між тим, згідно даних є Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців підприємницька діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - припинена 16.12.2015 року.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Абзацом 4 п.4.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що громадянин, який мав статус суб'єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратив такий статус, не може бути стороною в судовому процесі у господарському суді, якщо не має визначених законом підстав його участі в такому процесі.

Підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 припинено 16.12.2015 року, тобто до подання позову до суду (26.01.2016 року), у зв'язку з цим провадження у справі щодо стягнення з відповідача-2 заборгованості підлягає припиненню.

У той же час, зобов'язання відповідача-2 за договором кредиту забезпечені порукою, відповідно до договору поруки № 10714KGMDS14J від 11.11.2013 року.

Таким чином, з урахуванням викладеного заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 12 816,53 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 5 242,32 грн. та заборгованість із пені у розмірі 34 068,39 грн. покладається на відповідача-1, Товариство з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус", як на солідарного боржника.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Суд не вбачає підстав для стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судового збору у повному обсязі, як просить позивач, оскільки провадження щодо вказаного відповідача підлягає припиненню, а позивач має кваліфіковану юридичну службу, яка повинна була перевірити наявність запису про припинення фізичної особи-підприємця. У випадку своєчасного з'ясування цього питання не було б необхідності у сплаті судового збору та поданні позову до господарського суду.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус" підлягає стягненню судовий збір у розмірі 689,00 грн. (1378 грн./2), оскільки позовні вимоги до одного з двох відповідачів задоволені у повному обсязі.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Станом на час прийняття рішення по справі такого клопотання від позивача не надходило. Однак, позивач не позбавлений права подати клопотання про повернення судового збору у будь-який час.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 49, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення заборгованості з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - припинити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус" (49019, м. Дніпропетровськ, вул. Метробудівська, буд. 3, офіс 181, ідентифікаційний код 34562954) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ідентифікаційний код 14360570) заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 12 816,53 грн., комісію за користування кредитом у розмірі 5 242,32 грн., пеню у розмірі 34 068,39 грн. та судовий збір у розмірі 689,00 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Повне рішення складено - 04.03.2016 року.

Суддя О.М. Крижний