донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

29.02.2016 справа №905/1858/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін від позивача від відповідача не зявився; не зявився;
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіваш Агро", м. Маріуполь, Донецька область
на рішення господарського судуДонецької області
від08.12.2015 р. (підписано 11.12.2015 р.)
у справі№ 905/1858/15 (головуючий суддя Кучерява О.О., судді Кротінова О.В., Мельниченко Ю.С.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Агротек", м. Дніпропетровськ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіваш Агро", м. Маріуполь, Донецька область
простягнення 86 953,90 грн., з яких сума основного боргу в розмірі 45 173,36грн., інфляційні витрати в розмірі 21 917,47грн., 3% річних в розмірі 1 229,02грн. та пені в сумі 18 632,05 грн.
В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року до господарського суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротек", м. Дніпропетровськ (Позивач) із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіваш Агро", м. Маріуполь, Донецька область (Відповідач) про стягнення суми заборгованості у розмірі 87 491,45грн., з яких: сума основного боргу в розмірі 45 173,54грн., сума індексації у зв'язку з інфляцією в розмірі 22 457,64грн., 3% річних в розмірі 1 228,97грн. та пеня в сумі 18 631,30грн.

В процесі розгляду справи, позивачем у суді першої інстанції в порядку ст. 22 ГПК України було подано заяву про зменшення суми позовних вимог та остаточно він просив стягнути з відповідача 86 953,90 грн., з яких: 45 175,36 грн. основного боргу, сума індексації у зв'язку з інфляцією в розмірі 21 917,47 грн., 3% річних в розмірі 1 229,02 грн. та пеня в сумі 18 632,05 грн. Зазначені вимоги розглянуті господарським судом.

Рішенням господарського суду Донецької області від 08.12.2015 р. позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача суму основного боргу в розмірі 45 173,36грн., суму інфляційних витрат в розмірі 21 917,47грн., 3% річних в розмірі 1 228,96грн. та пеню в сумі 7 566,85 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу в якій просить спірне рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги заявник посилається на те, що рішення судом першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального і процесуального права України та при неповному з'ясуванні судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, заявник апеляційної скарги посилається на те, що судом безпідставно не наведено належного розрахунку і правового обґрунтування виникнення заборгованості по основному боргу в сумі 45 175,36 грн.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про причини неявки не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників сторін, які не скористались правом участі в судовому засіданні, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами укладено договір купівлі-продажу № 539АТ від 23.07.2014р. (далі Договір), за умовами якого позивач зобов'язався продати, а відповідач купити, прийняти та оплатити жниварку John Deere, модель 625F. Відомості про товар та строк його оплати вказані у Додатку №1 до Договору (п.п. 1.1, 1.2 Договору).

За змістом п. 2.1 Договору, умови поставки товару згідно Інкотермс в редакції 2010 року DDP. Товар поставляється протягом 7-ми днів з моменту 30% оплати. Строк поставки не може бути раніше 30.07.2014р.

Відповідно до п.п. 2.2, 2.3 Договору, разом з товаром позивач зобовязаний надати відповідачу видаткову та податкову накладні. З моменту підписання сторонами акту приймання-передачі товару право власності на товар переходить до відповідача.

Згідно п. 2.5 Договору, з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі зобовязання позивача з поставки товару вважаються виконаними в повному обсязі.

Ціна договору складає 525 896,27грн., в тому числі ПДВ 20% у розмірі 87 649,38грн., що в еквіваленті за курсом продажу Євро, встановленому у міжбанківській інформаційний системі "УкрДілінг", сформованим на 16:00 за Київським часом на дату, що передує даті укладання цього Договору, збільшеним на розмір збору на обовязкове державне пенсійне страхування при здійсненні операцій з купівлі іноземної валюти, становить 33 204,72 Євро (п.3.1. Договору).

Пунктом 3.2 Договору сторони встановили, ціна товару являє собою гривневий еквівалент вартості товару в Євро та вказується в Додатку №1 до Договору. Сума оплати за товар в гривнях дорівнює сумі оплати за товар у валюті, наведеної у Графіку оплати товару, помноженої на міжбанківський курс продажу Євро, встановлений у міжбанківський інформаційній системі "УкрДілінг", сформований на 16:00 за Київським часом на дату, що передує даті фактичної сплати відповідачем коштів за товар, збільшений на розмір збору на обовязкове державне пенсійне страхування при здійсненні операцій з купівлі іноземної валюти.

Відповідно до п. 4.1 Договору, оплата товару здійснюється у відповідності з Графіком оплати товару (Додаток № 1 до Договору), відповідно до вимог розділу 3 Договору. Перший платіж є попередньою оплатою відповідача за Договором.

Позивачем на виконання умов Договору було поставлено відповідачу товар Жниварка John Deere, модель 625F, 1H00625FTE0765282, 2014 року випуску, що підтверджується актом приймання-передачі від 29.07.2014р. (Додаток №2 до Договору), який підписаний представниками сторін та скріплений печатками.

Поставлений товар відповідачем оплачено частково у розмірі 544 361,81грн., на підтвердження чого позивачем надана банківська виписка від 24.09.2015р. за вих. № 780/5/53-2 (а.с. 34), тобто товар був сплачений лише на суму 31 466,29 Євро.

Оскільки ціна Договору сторонами встановлена в 33 204,72 Євро, то заборгованість відповідача становить 1 738,43 Євро (33 204,72 Євро 31 466,29 Євро), що у гривневому еквіваленті, на час звернення з позовом до суду, складає 45 175,36 грн., доказів оплати якої суду не надано.

Розрахунок проводився виходячи з курсу продажу Євро, встановленому у міжбанківській інформаційній системі "УкрДілінг", сформованим на 16:00 за Київським часом на дату (останній робочий день), що передував даті складання позову (25.08.2015р.) та становив 25,9863 грн. за Євро.

Через невиконання відповідачем своїх договірних обовязків в повному обсязі позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості в розмірі 45 175,36 грн.

Субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (п. 1 ст. 193 ГК України).

У відповідності до норм ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1. ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки відповідачем договірні зобов'язання в повному обсязі не виконані, доказів на підтвердження оплати заборгованості останнім суду не надано, матеріали справи не містять, судова колегія вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу в розмірі 45 175,36 грн.

Судова колегія вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо відсутності в рішенні суду розрахунку спірної суми заборгованості, оскільки такий розрахунок доданий позивачем до матеріалів справи, перевірений судом першої інстанції та визнаний вірним.

Будь-яких доказів необґрунтованості зазначеного розрахунку або невідповідності взятих до розрахунку складових, відповідач не наводить, власного контррозрахунку не надає.

За таких підстав судова колегія вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги та розцінює їх як спробу відповідача ухилитися від виконання зобовязання по оплаті поставленого товару.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних в сумі 1 229,02грн. за період з 30.09.2014р. по 26.08.2015р. та пені в сумі пені у сумі 18 632,05грн. за період з 30.09.2014р. по 26.08.2015р. на підставі п. 6.1 Договору та ст. 625 ЦК України за порушення строків оплати.

Згідно п.п. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом п. 6.1 Договору встановлено, у випадку порушення відповідачем строків оплати, передбачених Договором, він сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу за весь період прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши, здійснений судом першої інстанції розрахунок, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені в сумі 7 566,85 грн. за період з 30.09.2014 р. по 30.03.2015р. з урахуванням вимог ст. 232 ГК та 3 % річних в сумі 1 228,96 грн. за період з 30.09.2014р. по 26.08.2015р.

Разом з тим, судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат у розмірі 21 917,47грн. за період з 30.09.2014р. по 26.08.2015р. за наступних підстав.

За змістом ст. 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня.

Оскільки ціну товару сторонами визначено в гривневому еквіваленті, що пов'язується з курсом продажу Євро на момент фактичної оплати (п.п. 3.1, 3.2 Договору), спірна сума заборгованості індексації не підлягає.

Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобовязання, визначеного у гривнях, а не у гривневому еквіваленті, що пов'язаний зі зміною курсу продажу іноземної валюти.

Зазначена правова позиція також викладена в Постанові Верховного Суду України від 27.01.2016р. по справі № 6-771цс-15.

За таких підстав висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат у розмірі 21 917,47грн. за період з 30.09.2014р. по 26.08.2015р. є необґрунтованим та таким, що пов'язаний з помилковим застосуванням норм матеріального права.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 08.12.2015 р. по справі № 905/1858/15 в частині стягнення відповідача на користь позивача інфляційних витрат у розмірі 21 917,47грн., а також розподілу судових витрат, підлягає скасуванню на підставі ч. 4 п. 4 ст. 104 ГПК України, невірне застосування останнім норм матеріального права, а саме ст. 625 ЦК України.

В іншій частині рішення господарського суду є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по справі покладаються на сторін, пропорційно задоволеним позовними вимогам, у зв'язку з чим слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви у сумі 1 133,95 грн., а з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги 506,56 грн.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіваш Агро", м. Маріуполь, Донецька область на рішення господарського суду Запорізької області від 04.07.2012р. по справі № 5009/1826/12 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 08.12.2015 р. по справі № 905/1858/15 в частині стягнення інфляційних витрат у розмірі 21 917,47грн., а також в частині розподілу судових витрат скасувати.

В скасованій частині прийняти нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Агротек", м. Дніпропетровськ у задоволенні позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіваш Агро", м. Маріуполь, Донецька область інфляційних витрат у розмірі 21 917,47грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіваш Агро" (87522, Донецька область, м. Маріуполь, пров. Перший Терновий, буд. 11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова, 1, ) судовий збір за подання позовної заяви у сумі 1 133,95 грн.

В іншій частині рішення господарського суду рішення господарського суду Донецької області від 08.12.2015 р. по справі № 905/1858/15 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіваш Агро" (87522, Донецька область, м. Маріуполь, пров. Перший Терновий, буд. 11, ) судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 506,56 грн.

Доручити господарському суду Донецької області видати відповідні накази.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.В. Стойка

Судді К.І. Бойченко

ОСОБА_3

Надр. 5 прим

1 позивачу

2 відповідачу

3 до справи

4 ДАГС

5 ГС