РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2016Справа № 910/12449/13

За позовом Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерськ»

про 126753,19 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Деркач Т.Г. (представник за довіреністю);

від відповідача: Бондар К.В. (представник за довіреністю);

ВСТАНОВИВ:

ДК «Газ України «НАК «Нафтогаз України» звернулось до суду з позовом до ОСББ «Печерськ» про стягнення боргу та штрафних санкцій в розмірі 126753,19 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.08.2011 між позивачем (кредитор) та відповідачем (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги №14/11-431, відповідно до умов якого кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги до боржника кредитора - ТОВ «Житло-Сервіс Сантана» по зобов'язанням за договором №06/10-3248-ТЕ-41 від 27.12.2010, а саме право вимоги сплатити грошові кошти в розмірі 176153,59 грн. За передане право вимоги новий кредитор перераховує кредитору грошові кошти в розмірі 176153,59 грн. в 30 денний термін з моменту укладення договору.

Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором в частині сплати вказаної грошової суми належним чином, утворилась заборгованість в розмірі 111624 грн, яку позивач просить стягнути.

Крім того, на вказану заборгованість позивачем також нараховано відповідно до умов договору пеню в розмірі 8586,68 грн., та у відповідності до положень ст..625 ЦК України 446,50 грн інфляційних втрат і 6096,01 грн 3% річних.

В ході розгляду справи позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач донарахував інфляційні втрати та 3% річних за період розгляду справи в суді та просив стягнути крім суми основного боргу та пені також 63402,45 грн. інфляційних втрат та 13986,14 грн. 3% річних.

Судом вказана заява прийнята до розгляду відповідно має місце нова ціна позову.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, додатково пояснивши, що між сторонам укладено вказаний договір уступки права вимоги. Умовами договору сторони визначили обсяг зобов'язань сторін та строк їх виконання. Відповідач був обізнаний про суму боргу, строки її сплати. Відповідач визнавав вказану заборгованість, про що свідчать наявні в матеріалах справи листи позивача на адресу відповідача. Дійсність вимог за договором підтверджується актами приймання-передачі природного газу, підписаними між позивачем та ТОВ «Житло-Сервіс Сантана». Позивачем виконано умови договору та надіслано боржнику повідомлення про заміну кредитора та передано новому кредитору необхідні документи, проте у зв'язку з реорганізацією позивача, документи, що підтверджують надсилання вказаних документів втрачено.

На підставі викладеного просить задовольнити позов.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивач, всупереч умов укладеного між сторонами договору №14/11-431 про відступлення права вимоги не передав жодних документів ОСББ «Печерськ», які б підтверджували право вимоги, внаслідок чого відповідач не може виконати своє зобов'язання щодо сплати грошової суми за договором. З тих же підстав, вважає безпідставними нарахування позивачем штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання. Крім того, зазначив, що вказана сума боргу є боргом ТОВ «БК «Антар» перед ТОВ «Житло-Сервіс Сантана» за несанкціоновано спожиту офісними приміщеннями ТОА «БК «Антар» теплову енергію на суму 111624 грн. Після створення ОСББ «Печерськ», останнє звернулось до позивача з пропозицією укладення договору постачання природного газу для забезпечення потреб мешканців будинку, проте позивачем було відмовлено в укладенні такого договору до повного погашення заборгованості за спожитий природний газ у попередні періоди. З метою забезпечення постачання мешканців будинку тепловою енергією та гарячою водою, відповідач, під тиском з боку позивача уклав вказаний договір про відступлення права вимоги на умовах, запропонованих позивачем, які не відповідали дійсному волевиявленню сторін.

На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 27.12.2010 між ДК «Газ України «НАК «Нафтогаз України» (постачальник) та ТОВ «Житло-Сервіс Сантана» (покупець) укладено договір №06/10-3248ТЕ-41 поставки природного газу для надання населенню та релігійним організаціям послуг з опалення та гарячого водопостачання, згідно умов якого постачальник зобов'язався поставити покупцю імпортований природний газ, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити природний газ в обсязі, визначеному умовами вказаного договору.

У зв'язку з передачею житлового будинку по вул. Старонаводницькій, 4-в у м. Києві в управління ОСББ «Печерськ», було виявлено заборгованість ТОВ «Житло-Сервіс-Санатна» перед позивачем за поставлений газ у розмірі 176153,59 грн. Вказане підтверджується матеріалами справи та не заперечується представниками сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Частиною 1 ст. 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

01.08.2011 між ДК «Газ України» (кредитор) та ОСББ «Печерськ» (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги №14/11-431 (договір), згідно п.1.1 якого кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги до боржника - ТОВ «Житло-Сервіс Сантана» по зобов'язанню за договором № 06/10-3248-ТЕ-1 від 27.12.2010 між кредитором та боржником.

Пунктом 1.2 договору сторони погодили, що до нового кредитора за даним договором переходить право вимагати від боржника належного виконання зобов'язання - сплатити грошові кошти в розмірі 176153,59 грн.

Пунктом 2.1 договору визначено, що за передане право вимоги новий кредитор перераховує кредитору грошові кошти в розмірі 176153,59 грн. в 30 денний термін з моменту укладання договору.

Як вбачається з пояснень представників сторін та матеріалів справи, відповідачем кошти сплачено частково в розмірі 64529,59 грн., внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 111624 грн.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Розмір вказаної заборгованості за договором підтверджується наданими позивачем розрахунками заборгованості, актом звіряння розрахунків та не заперечується відповідачем.

Враховуючи, що внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором відступлення права вимоги, утворилась заборгованість в розмірі 111624 грн. суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення вказаної заборгованості з відповідача на користь позивача.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що за неналежне виконання п.2.1 даного договору новий кредитор сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі п.3.2 договору та ст.625 ЦК України, позивачем нараховано відповідачу (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) 8586,68 грн. пені за період з 11.02.2011 по 23.02.2012, інфляційні втрати в розмірі 63402,45 грн. за період з 01.09.2011 по 31.07.2015 та 3% річних в розмірі 13986,14 грн. за період з 31.08.2011 по 05.11.2015.

Перевіривши надані позивачем розрахунки, суд прийшов до висновку що вказані нарахування проведені позивачем у відповідності до вимог закону, положень договору, є арифметично правильними та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо заперечень відповідача суд зазначає таке.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що кредитор протягом 5 днів з моменту укладення даного договору зобов'язаний письмово повідомити боржника про відступлення права вимоги боргу та передати новому кредитору необхідні документи, які засвідчують права, що передаються за даним договором.

Позивачем не надано суду доказів передачі вказаних документів відповідачу, з посиланням на їх втрату внаслідок проведення реорганізації позивача.

Разом з тим суд відзначає, що умовами укладеного між сторонами договору про відступлення права вимоги позивач та відповідач погодили обсяг права вимоги, яке перейшло до відповідача та вартість відступлення права вимоги, а також строк сплати вартості відступлення права вимоги.

Відповідач підписуючи договір, був обізнаний з його умовами, вартість відступлення права вимоги та строк її сплати сторонами визначений п.2.1 договору і виконання вказаного пункту договору не залежить від факту повідомлення позивачем боржника та надання відповідачу необхідних документів.

Крім того, частина не погашеної відповідачем заборгованості є вартістю спожитого ТОВ «Житло-Сервіс Сантана» газу для потреб опалення та гарячого водопостачання, який самовільно використано ТОВ «Житло-Сервіс Сантана» для опалення офісних приміщень ТОВ «БК «Антар». Обсяг природного газу, переданого ТОВ «Житло-Сервіс Сантана» та неоплаченого останнім, підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу за період з січня по червень 2011 року.

Також суд зважує на те, що відповідач був обізнаний про вказані обсяги природного газу, їх вартість та наявність вказаної заборгованості, що підтверджується листом відповідача від 2.05.2011 № 54, в якому відповідач гарантував оплату заборгованості за природний газ поставлений до 31.05.2011, листом відповідача до ТОВ «Сантана» та інших від 23.06.2011 № 132, яким відповідач вимагав надання гарантійного листа на погашення вказаної заборгованості.

Разом з цим, як вбачається зі змісту листа відповідача №171 від 2.10.2011 на адресу ТОВ «БК «Антар», між відповідачем та боржником ТОВ «Житло-Сервіс Сантана») 10.08.2011 укладено договір № 2 про відступлення права вимоги, згідно умов якого до відповідача переходить право вимоги від ТОВ «БК «Антар» належного виконання зобов'язання - сплати боргу за поставлений природний газ в розмірі 111624 грн.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність у відповідача всіх необхідних документів та його обізнаність про вказану заборгованість, її розмір, документи, що її підтверджують.

Крім того, як зазначалось вище, невиконання позивачем вимог п.2.2 договору не може бути підставою для несплати відповідачем вартості відступлення права вимоги, але може бути підставою для відповідного звернення відповідач до позивача з вимогою відшкодування збитків, завданих неналежним виконання останнім умов договору.

Щодо посилань відповідача на невідповідність договору вимогам законодавства, укладення його під тиском та на умовах, що не відповідало дійсному волевиявленню сторін, суд зазначає, що рішенням господарського суду м. Києва від 19.05.2015, яке набрало законної сили, у справі № 910/14688/13, предметом розгляду якої було визнання недійсним договору відступлення права вимоги ОСББ «Печерськ» відмовлено у задоволення вказаного позову, таким чином визнано, що спірний договір укладено у відповідності до вимог законодавства, чинного на момент його укладення.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідач не надав суду належних доказів, які б спростовували доводи позивача.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 49 ГПК України, витрати на сплату судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерськ» (01015, м. Київ, вул. Старонаводницька, 4-В; ідентифікаційний код 37102560) на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1; ідентифікаційний код 31301827) 111624 (сто одинадцять тисяч шістсот двадцять чотири) грн. заборгованості, 8586 (вісім тисяч п'ятсот вісімдесят шість) грн. 68 коп. пені, 63402 (шістдесят три тисячi чотириста дві) грн. 45 коп. інфляційних, 13986 (тринадцять тисяч дев'ятсот вісімдесят шість) грн. 14 коп. 3% річних та 2963 (двi тисячi дев'ятсот шістдесят три) грн. 99 коп. витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписаний 09.03.2016

Суддя Я.В. Маринченко