ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2016 р. Справа № 910/26853/15

Розглянувши матеріали справи за позовом Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району»

до Приватного підприємства «ЛАН»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічного акціонерного товариства «Київенерго», Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»

за участю третьої особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора «Сирець» Шевченківського району

про стягнення 65777,21 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 03-Д від 04.01.2015року);

від відповідача: не зявився;

від третьої особи 1: не зявився;

від третьої особи 2: ОСОБА_2 (довіреність № 491 від 11.12.2015 року);

від третьої особи 3: не зявився.

обставини справи:

До Господарського суду Київської області на підставі ст. 15, 17 Господарського процесуального кодексу України з Господарського суду міста Києва за підсудністю надійшли матеріали справи № 910/26853/15 за позовом Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до Приватного підприємства «ЛАН» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічного акціонерного товариства «Київенерго», Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» та за участю третьої особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора «Сирець» Шевченківського району про стягнення 29391,45 грн.

Згідно автоматизованого розподілу справ справу № 910/26853/15 передано до провадження судді Господарського суду Київської області Карпечкіну Т.П. для розгляду справи по суті.

Ухвалою від 18.01.2016 року справу № 910/26853/15 було прийнято до провадження суддею Карпечкіним Т.П. та призначено розгляд справи на 01.02.2016 року.

01.02.2016 року через канцелярію суду від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 18.01.2016 року та заява про зменшення позовних вимог № 96/юр від 26.01.2016 року, якою останній просить стягнути з відповідача 63177,50 грн. заборгованості з яких 56469,36 грн. основного боргу, 4708,45 грн. інфляційних та 1999,69 грн. 3 % річних за заявлений в позові період.

В судове засідання, яке відбулось 01.02.2016 року представники відповідача, третьої особи 1 та третьої особи 3 не зявилися, вимог ухвали Господарського суду Київської області від 18.01.2016 року не виконали, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Розгляд справи відкладався до 22.02.2016 року. Також, позивача було зобовязано надати суду: письмові пояснення та докази перебування Приватного підприємства «ЛАН» (відповідача) в спірному приміщенні та докази отримання останнім комунальних послуг наданих позивачем; письмові пояснення із зазначенням всіх реквізитів Приватного підприємства «ЛАН» (з підтверджуючими доказами); письмові пояснення та докази щодо того на якому праві (оренда, право власності тощо) відповідач користувався спірним приміщенням у яке надавались спірні комунальні послуги; оригінали (для огляду) та копії (для залучення до матеріалів справи) доказів надіслання позивачем відповідачу примірника спірного Договору для підписання; оригінал (для огляду) та копію (для залучення до матеріалів справи) Договору № 140 від 01.04.2007 року.

Позивач в судовому засіданні 22.02.2016 року позовні вимоги підтримав. В судове засідання 22.02.2016 року представники відповідача, третіх осіб 1, 3 не зявились.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та третіх осіб, дослідивши надані сторонами докази, суд

встановив:

Як вбачається з викладених у позові обставин, Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (позивач) відповідно до рішення Київської міської ради від 22.09.2011 року № 24/6240 «Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва» перейменоване з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, зареєстрованого Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 31.10.2001 року.

Відповідно до п. 2.1. Статуту Підприємство позивача створене з метою отримання прибутку від господарської діяльності, спрямованої на задоволення суспільних потреб, надання послуг населенню у сфері житлово-комунального господарства в якості виконавця цих послуг.

Основними напрямками діяльності Підприємства позивача згідно з п.п. 2.2.1-2.2.5 Статуту є забезпечення послугами газопостачання, водопостачання (водовідведення) та централізованого опалення до споживачів по внутрішньо будинкових мережах на підставі договорів, укладених Підприємством з виробниками послуг, а також на підставі договорів, укладених Підприємств безпосередньо зі споживачами послуг; здійснення нарахувань та виготовлення рахунків на сплату житлово-комунальних послуг для споживачів (власників, наймачів) жилих та нежилих приміщень; забезпечення збору платежів від споживачів зазначених послуг на користь виробників послуг; здійснення комплексних заходів по. підвищенню платіжної дисципліни населення; здійснення комплексного обслуговування споживачів, в тому числі проведення прийому споживачів, нарахування споживачам та збір платежі спожиті житлово-комунальні послуги на підставі відповідних ДОГОВОРІВ (доручення, про надання послуг тощо) з виробниками житлово-комунальних послуг (ПАТ «Київенерго», ПАТ «АК «Київводоканал», ПАТ «Київгаз» тощо).

Позивач зазначає, що Приватне підприємство «Лан» є користувачем нежитлового приміщення за адресою м.Київ, вул. Вавілових, буд. 8, та споживає комунальні послуги, які надає виконавець комунальних послуг КП «ЦОС Шевченківського району» (позивач).

Як зазначив позивач, у період із квітня 2007 року по жовтень 2010 року облік, нарахування та збір платежів власників (орендарів) нежитлових приміщень від імені КП УЖГ здійснювали КП «ЖЕКи», що діяли на підставі договорів доручення.

Відповідно до Окремого доручення Першого заступника голови Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 13.09.2010 року № 905 з підвищення контролю за рівнем платіжної дисципліни і недопущенням безоплатного використання теплової енергії та водопостачання КП УЖГ (з 22.09.2011 року - КП «ЦОС Шевченківського району») зобовязано заключити прямі договори з орендарями та власниками нежитлових приміщень Шевченківського району та було зобовязано КП ЖЕКи передати КП УЖГ всю первинну документацію, провести звірку з орендарями та власниками нежитлових приміщень Шевченківського району, скласти акти звіряння станом на 01.10.2010 року.

На виконання вищенаведеного Окремого доручення КП «ЖЕК «Сирець» було складено акт звіряння по споживачу комунальних послуг - ПП «Лан» (вул. Вавілових, 18) та передано до КП УЖГ (виконавця) заборгованість по даному споживачу за комунальні послуги в сумі 13441,19 грн. станом на 01.10.2010 року.

Позивач зазначає, що у період з 14.09.2010 року по 27.06.2014 року відбувалось фактичне споживання комунальних послуг відповідачем, що підтверджується обліковими картками (табуляграмами) від виробників комунальних послуг - ПАТ «Київенерго» та ПАТ «АК «Київводоканал» по факту надання комунальних послуг, однак, відповідачем спожиті комунальні послуги не оплачувались.

Відповідно до розрахунку заборгованості за надані комунальні послуги нежитловому приміщенню, яким користується ПП «Лан» за період з 14.09.2010 року по 27.06.2014 року (включно) заборгованість відповідача складає (згідно уточненого розрахунку) 56469,36 грн. основного боргу.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем житлово-комунальних послуг є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до п. 3 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обовязки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання комунальних послуг, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обовязком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання.

Позивач зазначив, що ним було підготовлено ОСОБА_3 на постачання комунальних послуг відповідно до затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, про укладення якого відповідачу неодноразово надсилались запрошення.

Однак, як зазначає позивач, відповідачем ОСОБА_3 не було підписано, від відповідача не надходило заяв з приводу відмови від споживання комунальних послуг чи актів-претензій з приводу кількості чи якості надання комунальних послуг.

Таким чином, позивач стверджує, що виконав свої зобовязання відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а відповідач, ухиляючись від укладення Договору на постачання комунальних послуг та не розраховуючись за надані комунальні послуги, не виконав свої зобовязання відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Позивач керуючись п. 18. Порядку обліку та оплати послуг Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, який передбачає, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць і плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором, не встановлено інший строк, щомісячно надсилав відповідачу рахунки на оплату, які не були оплачені.

Також, відповідач 16.07.2015 року в черговий раз звертався до відповідача з претензією про сплату заборгованості та запрошенням укласти ОСОБА_3 на постачання комунальних послуг.

В ході розгляду справи на виконання вимог суду позивачем були надані пояснення, що відповідно до Рішення Шевченківської районної у м. Києві ради від 19.02.2007 року № 187 про вдосконалення системи управління житлово-комунальним господарством Шевченківського району м. Києва» балансоутримувачем жилого фонду Шевченківського району м. Києва є Комунальне підприємство «Керуюча дирекція» Шевченківської районної в м. Києі ради. Згідно з додатком № 1 до рішення серед переліку жилих фондів, що передаються Шевченківській районній в м. Києві раді, зазначено буд. 18 по вул. Вавілових в м. Києві.

Для забезпечення послугами централізованого опалення КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (позивачем) як Виконавцем житлово-комунальних послуг, було укладено договори з виробниками житлово-комунальних послух.

Зокрема, позивачем (його правопопердником) було укладено ОСОБА_3 на постачання теплової енергії в гарячій воді № 8252014 від 01.03.2005 року з Акціонерною енергопостачальною компанією «Кнївенерго». Саме в Додатку № 6 до зазначеного Договору визначено серед споживачів комунальних послуг (опалення) за адресою: вул. Вавілових, 18 - ПП «Лан», що займає площу 45,0 кв.м.

Також, для забезпечення споживачів послугами холодного водопостачання, між позивачем (його правопопердником) та ВАТ «АК «Київводоканал» було укладено ОСОБА_3 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі № 05618/2-10 від 20.04.2005 року.

У розрахункових документах за кожний місяць на оплату за холодне водопостачання визначаються вартість та кількість наданих послуг за відповідний період, розмір діючих тарифів, а також субабонент, якому надавалася дана послуга - ПП «ЛАН».

До позовної заяви позивачем було додано за весь спірний період облікові картки (табуляграми) від виробників послуг з централізованого опалення - Публічного акціонерного товариства «Київенерго» та холодного водопостачання - ПАТ «АК «Київводоканал». В табуляграмах відповідно до присвоєного відповідачу особового коду зазначається кількість та вартість спожитих послуг.

Позивач зазначив, що у період із квітня 2007 року по жовтень 2010 року з відповідачем діяв ОСОБА_3 про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників № 140 від 01.04.2007 року.

З жовтня 2010 року розрахунки, облік, нарахування та збір платежів за комунальні слуги проводив безпосередньо позивач і оскільки прямий договір з жовтня 2010 року по червень 2014 року між позивачем та відповідачем укладено не було, позивач зазначає, що нарахування та збір платежів за комунальні послуги здійснювалося по факту надання послуг і бухгалтерією підприємства позивача не було внесено зміну в базу даних по споживачу - ПП «Лан», тому в рахунках на оплату за період фактичного споживання зазначався ОСОБА_3 № 140 від 04.2007 року.

Також, позивач зазначив, що оригінал Договору № 140 від 01.04.2007 року Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна контора «Сирець» Шевченківської районної у м. Києві ради не було передано позивачеві.

Позивач стверджує, що незважаючи на факт відсутності між позивачем та відповідачем договірних відносин щодо надання житлово-комунальних послуг, враховуючи норми ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відповідачем не було надано доказів відключення його від мережі централізованого опалення в установленому порядку або доказів звернення до виробників відповідних послуг із заявою про відключення від надання цих послуг.

У звязку з несплатою відповідачем рахунків за комунальні послуги позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача 56469,36 грн. заборгованості за спожиті комунальні послуги за період з 14.09.2010 року по 27.06.2014 року та на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України також просить стягнути з відповідача 4708,45 грн. інфляційних та 1999,69 грн. 3% річних.

Дослідивши викладені в позові обставини та надані позивачем докази в обґрунтування позовних вимог, судом встановлено, що фактичними доказами того, що відповідач є споживачем комунальних послуг в приміщенні площею 45 кв.м по вул. Вавілових, 18 в м. Києві, в яке позивач надає комунальні послуги за укладеними ним з постачальниками послуг договорами, є Зведений перелік сальдо погоджених актів звірок станом на 01.10.2010 року, між КП «ЖЕК «Сирець» та КП УЖГ Шевченківської районної у м. Києві ради, в якому серед орендарів та/чи власників нежитлових приміщень зазначено ПП «Лан» по вул. Вавилова акад., 18 з заборгованістю в сумі 13441,19 грн.

При цьому, у відповідному Зведеному переліку відсутні всі ідентифікаційні відомості відповідача, його реквізити як юридичної особи: місцезнаходження, ідентифікаційний код, відомості про правові підстави перебування у приміщенні (на підставі власності чи користування), відповідний Зведений перелік не містить підписів осіб, які його склали.

Також, в обґрунтування факту отримання відповідачем комунальних послуг в спірному приміщенні, позивач посилається на зазначення ЧП «Лан» в Додатку № 6 до Договору № 8252014 від 01.03.2005 року, укладеного між Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» та КП УЖГ Шевченківського району. Зокрема, в Додатку № 6, яким є Довідка даних по будинках Шевченківського КП УЖГ по опаленню і гарячому водопостачанню станом на 01.10.2009 року, зазначено ЧП «Лан» серед орендарів в будинку по вул. Вавілових,18 з займаною площею 45 кв.м.

При цьому, у відповідному Додатку № 6 відсутні всі ідентифікаційні відомості відповідача, відсутні його реквізити як юридичної особи: місцезнаходження, ідентифікаційний код, відомості про правові підстави перебування у приміщенні (на підставі якого договору).

В наданих позивачем облікових картках (табуляграмах) зазначено загальні обсяги постачання теплової енергії на будинок по вул. Вавілових, 18, що підтверджує факт відповідного загального теплопостачання, в той же час розшифровки рахунків абонента ґрунтуються виключно на даних Додатку № 6 Договору № 8252014 від 01.03.2005 року, який складений без участі відповідача.

Рахунки на оплату послуг з холодного та гарячого водопостачання ґрунтуються на Договорі № 140 від 01.04.2007 року, укладеного з ПП «Лан». Однак, відповідні рахунки не містять всіх реквізитів, а саме ідентифікаційних відомостей відповідача, його реквізитів як юридичної особи: місцезнаходження, ідентифікаційного коду, відомостей про правові підстави перебування у приміщенні.

Відповідні рахунки на оплату ґрунтуються виключно на факті перебування ПП «Лан» в приміщенні по вул. Вавілових, 18 в той час, як сам факт перебування ПП «Лан» у відповідний проміжок часу в наведеному приміщенні не доведено.

В порушення вимог суду позивачем не надано примірник Договору № 140 від 01.04.2007 року, хоча б в копії, з якого можливо було б встановити факт замовлення та отримання ПП «Лан» відповідних комунальних послуг, і що відповідний споживач має реквізити, встановлені для відповідача у справі Приватного підприємства «Лан» з ідентифікаційним кодом 30839780, місцезнаходження якого 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Богунського, 26.

Позивач посилається на номер особистого рахунку відповідача 8252014, однак не надає доказів відкриття такого рахунку саме ПП «Лан» з визначеними реквізитами і відповідний номер збігається з номером Договору на постачання теплової енергії в гарячій воді № 8252014 від 01.03.2005 року, укладеного позивачем з Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго».

Враховуючи відсутність доказів виникнення між позивачем та відповідачем відносин постачання комунальних послуг (відсутність відповідного укладеного договору) та доведеності позивачем лише факту постачання комунальних послуг на будинок по вул. Вавілових, 18, про отримання відповідачем комунальних послуг в розрахованих позивачем обсягах може слугувати виключно факт перебування відповідача в приміщенні площею 45 кв.м по вул. Вавілових, 18, у м. Києві у відповідний період нарахування з 14.09.2010 року по 27.06.2014 року .

У звязку з чим, судом було витребувано у позивача письмові пояснення та докази щодо того, на якому праві (оренда, право власності тощо) відповідач користувався приміщенням площею 45 кв.м по вул. Вавілових, 18, у м. Києві у яке надавались спірні комунальні послуги.

Однак, позивач не пояснив підстав перебування відповідача у вищенаведеному приміщенні та не надав відповідних доказів повязаності відповідача з таким приміщенням, а з Додатку № 6 вбачається, що ПП «Лан» станом на 01.10.2009 року був орендарем приміщення площею 45 кв.м по вул. Вавілових, 18, у м. Києві, тобто тимчасовим користувачем.

Підставою включення відповідача до переліку споживачів комунальних послуг в приміщенні по вул. Вавілових, 18, у м. Києві ймовірно слугував відповідний договір оренди станом на 01.10.2009 року.

Враховуючи, що оренда є тимчасовим користуванням, тобто надає тимчасові підстави перебувати в орендованому приміщенні, однак, позивачем не надано відповідного договору оренди, що позбавляє суд можливості встановити період, підстави та сам факт перебування ПП «Лан» (відповідача) в приміщенні площею 45 кв.м по вул. Вавілових, 18, у м. Києві у спірний період нарахування заборгованості, факт отримання відповідачем комунальних послуг не доведено.

Всі надані позивачем докази, які свідчать про причетність відповідача чи особи під назвою ПП (ЧП) «Лан» до отримання комунальних послуг датовані станом на 2010 рік і не свідчать про продовження користування відповідачем приміщенням площею 45 кв.м по вул. Вавілових, 18, у м. Києві в період, за який нараховано заборгованість, від так перебування в ньому та отримання комунальних послуг.

Щодо посилань позивача на те, що відповідачем не було надано доказів відключення його від мережі централізованого опалення у встановленому порядку, суд зазначає, що у справі відсутні докази підключення відповідача до мережі централізованого опалення у встановленому порядку, позивачем навіть не надано відомостей щодо підстав такого підключення.

Також суд враховує, що всі вимоги, рахунки та претензії (всі поштові відправлення позивача) надсилались на адресу ПП «Лан» - вул. Вавілових, 18, тобто в орендованому приміщенні, доказів перебування відповідача в якому протягом спірного періоду, суду не надано.

Як передбачено ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Письмовими доказами згідно зі ст. 36 Господарського процесуального кодексу України є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Статтею 38 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

Таким чином, враховуючи, що надані позивачем докази не містять достатніх даних про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, позивачем не доведено факту перебування ПП «Лан», який є відповідачем у справі, в приміщенні площею 45 кв.м по вул. Вавілових, 18, у м. Києві в період, за який нараховано заборгованість, також за відсутності укладеного договору надання комунальних послуг безпосередньо зі споживачем, отримання відповідачем наведеного в позові обсягу комунальних послуг за відповідний період є недоведеним.

Статтею 17 Закону України визначено порядок доступу до житла та іншого володіння для ліквідації аварій, проведення оглядів технічного стану, перевірки показань засобів обліку на підставі якої, позивач міг безпосередньо пересвідчитись в перебуванні ПП «Лан» в спірному приміщенні, встановити підстави такого перебування та складати рахунки на оплату на підставі достовірних відомостей.

Також, позивач вважається таким, що не вжив всіх можливих, залежних від нього та достатніх заходів для доведення позовних вимог, зокрема, позивачем не надано відомостей звернення до КП «Житлово-експлуатаційна контора «Сирець» Шевченківської районної у м. Києві ради з вимогами передати всі відомості та документацію по власниках/орендарях приміщень, в які надавались комунальні послуги. Відповідні вимоги в порушення ст. 38 Господарського процесуального кодексу України також не заявлені і під час розгляду справи.

Таким чином, з наданих позивачем в обґрунтування позовних вимог документів відсутні підстави стверджувати про існування між позивачем та відповідачем фактичних відносин з надання комунальних послуг у спірному періоді, що виключає застосування ст.ст. 509, 525, 526 Цивільного кодексу України і згідно з ч. 2 ст. 14 Цивільного кодексу України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Таким чином, за наслідками розгляду спору позовні вимоги позивачем не обґрунтовані та не доведені належними доказами, тому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 09.03.2016 р.

Суддя Т.П. Карпечкін