РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2016Справа № 910/32953/15

За позовом Державного науково-виробничого підприємства «Електронмаш»

до Приватного акціонерного товариства «Орії»

про стягнення 126171,65 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Безвенюк В.П. (представник за довіреністю);

від відповідача: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ДНВП «Електронмаш» звернулось до суду з позовом до ПрАТ «Орії» про стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна в розмірі 126171,65 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються неналежним виконанням відповідачем (орендарем) умов укладеного з позивачем Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності в частині сплати орендних платежів, внаслідок чого, станом на 21.12.2015 утворилась заборгованість за період з вересня по листопад 2015 року в розмірі 97454,60 грн., яку позивач просить стягнути.

Також позивач просить стягнути відшкодування зі сплати земельного податку за період з 01.01.2012 по 01.11.2015 в сумі 23538,54 грн., відповідно до умов п.5.11 договору.

Крім того на вказану заборгованість позивачем у відповідності до положень ст..625 ЦК України та умов договору нараховано пеню в розмірі 4847,97 грн. та 3% річних в розмірі 330,54 грн. за період з 11.10.2015 по 21.12.2015.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив суд задовольнити позов. Додатково вказав, що між сторонами не укладалось договору на відшкодування витрат балансоутримувача, як це було передбачено умовами п.5.12 договору.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча про час і місце його проведення сповіщений у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 24.06.2009 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець) та Закритим акціонерним товариством «Орії», назву якого було змінено на Приватне акціонерне товариство «Орії» (орендар), укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 4345, відповідно до п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно загальною площею 2757,90 кв.м, а саме: асфальтове покриття (інвентарний № 1617) площею 2480 кв.м., окремо стоячу одноповерхову будівлю корпусу №39 площею 39,0 кв.м, навісну споруду площею 52,90 кв.м (інвентарний №36), нежитлове приміщення першого поверху одноповерхової будівлі корпусу №10 площею 185,60 кв.м, розміщені за адресою: м. Київ, вул. Велика окружна, 4, що перебувають на балансі Державного науково-виробничого підприємства «Електронмаш» (балансоутримувач).

Згідно з п. 2.1 Договору, орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передавання майна.

Положеннями п. 3.1 Договору (в редакції Договору № 4345/04 від 06.08.2012 р. про внесення змін договору оренди нерухомого майна) встановлено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - травень 2012 року - 46246 грн.

Нарахування ПДВ на суму орендної пати здійснюється в порядку, визначеному законодавством (п. 3.2.Договору).

За умовами п. 3.3.Договору, орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

В пункті 3.6 Договору сторони погодили, що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця,не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 24.06.2009 до 24.05.2012 включно. (п. 10.1Договору).

Пунктом 3Договору про внесення змін №4345/04 від 06.08.2012 сторони погодили, що Договір продовжено на 2 роки 11 місяців, до 24.0.2015.

На виконання умов Договору орендодавець передав, а орендар (відповідач) прийняв майно за Договором, що підтверджується актом приймання-передавання орендованого майна від 24.06.2009 року.

Згідно статті 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України, орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Частиною 1 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Положеннями ч. 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та ч.4 ст. 286 Господарського кодексу України передбачено, що строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Відповідно до п. 5.3 Договору, відповідач зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо сплати нарахованої орендної плати утворилась заборгованість в розмірі: за вересень 2015 року в розмірі 23438,01 грн 30% орендної плати та ПДВ від 70% орендної плати в розмірі 9114,78 грн.; за жовтень 2015 року в розмірі 23133,32 грн 30% орендної плати та ПДВ від 70% орендної плати в розмірі 8996,29 грн.; за листопад 2015 року в розмірі 23595,98 грн 30% орендної плати та ПДВ від 70% орендної плати в розмірі 9176,22 грн.

Позивач виставляв відповідачу рахунки-фактури №№1434, 134/1 від 30.09.2015, №№1599, 1599/1 від 31.10.2015, №№1717, 1717/1 від 31.11.2015 на вказані суми, проте зазначені рахунки відповідачем оплачені не були.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні положення викладені у ст. 193 Господарського кодексу України.

Оскільки факт заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 97454,60 грн. за користування орендованим приміщенням за період з вересня 2015 по листопад 2015 року належним чином доведений, документально підтверджений, а матеріали справи не містять доказів своєчасної та повної сплати відповідачем орендної плати за вказаний період, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню.

За умовами п.3.7 Договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок пені та 3% річних, наданий позивачем, встановив його арифметичну вірність, відповідність умовам Договору та вимогам чинного законодавства, а тому вимоги про стягнення пені у розмірі 4847,97 грн. та 3% річних у розмірі 330,54 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про стягнення заборгованості по витратам, понесених позивачем з відшкодування земельного податку за період з 01.01.2012 по 01.11.2015 в сумі 23538,54 грн. задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Відповідно до п. 5.12 Договору, орендар зобов'язаний здійснювати витрати, пов'язані з утриманням орендованого майна. Протягом 15 робочих днів після підписання цього Договору укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Заявляючи вимоги про стягнення суми сплаченого позивачем земельного податку, позивач зазначає, що відшкодування таких сум передбачено п. 5.12 Договору.

Разом з тим, оскільки матеріали справи не містять доказів укладення між сторонами договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю, яким було б передбачено відшкодування вказаного земельного податку, а умови Договору такого обов'язку відповідача не містять, підстави для стягнення вказаної суми з відповідача відсутні.

Також суд зазначає, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що ним за період з 01.01.2012 по 01.11.2015 сплачувався такий земельний податок у зазначеному розмірі.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Орії» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 29; ідентифікаційний код 24095844) на користь Державного науково-виробничого підприємства «Електронмаш» (03180, м. Київ, вул. Кільцева дорога, 4; ідентифікаційний код 14312789) 97454 (дев'яносто сім тисяч чотириста п'ятдесят чотири) грн. 60 коп. заборгованості, 4847 (чотири тисячi вісімсот сорок сім) грн. 97 коп. пені, 330 (триста тридцять) грн. 54 коп. 3% річних та 1539 (одну тисячу п'ятсот тридцять дев'ять) грн. 50 коп. витрат зі сплати судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписаний 29.02.2016

Суддя Я.В. Маринченко