ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.02.2016р. Справа № 905/3221/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Мельниченко Ю.С., суддів: Левшиної Г.В., Кучерявої О.О., при секретарі судового засідання Паюновій Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Метком Інвест», м. Дніпропетровськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест інжиніринг», м. Донецьк

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Публічного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод», м. Маріуполь, Донецька область

про стягнення 453 945 грн. 26 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник за довіреністю № 1 від 04.01.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2 - представник за довіреністю № 73 від 24.12.15р.

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: представник не зявився

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 811 Господарського-процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 25.02.2016р. суд виходив до нарадчої кімнати (каб. 324) для прийняття рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Метком Інвест», м. Дніпропетровськ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до «Метінвест інжиніринг», м. Донецьк, про стягнення заборгованості за договором субпідряду № 274-1/14 від 21.03.2014 року в сумі 436 475 грн. 97 коп., пені в сумі 7 507 грн. 39 коп., 3% річних в сумі 6 170 грн. 45 коп., інфляційних втрат в сумі 3 791 грн. 45 коп., а всього 453 945 грн. 26 коп.

Ухвалою суду від 27.11.2015р. господарським судом Донецької області було прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи призначено на 14.01.2016р. Розгляд справи неодноразово відкладався.

Ухвалою суду від 14.01.2016р. розгляд спору продовжено до 08.02.2016р.

Ухвалою суду від 25.01.2016р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 акціонерне товариство «Єнакієвський металургійний завод».

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 08.02.2016р. з метою розгляду цієї справи було призначено судову колегію у складі: головуючого судді Мельниченко Ю.С., суддів: Левшиної Г.В., Осадчої А.М.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 17.02.2016р. у звязку з перебуванням судді Осадчої А.М. у відрядженні було змінено судову колегію, суддю Осадчу А.М. замінено на суддю Кучеряву О.О.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за вказаним договором щодо оплати вартості виконаних робіт. Нормативно позивні вимоги обґрунтовані ст.ст. 525, 526, 610, 625, 629, 692, 837, 853 Цивільного кодексу України, ст. 231 Господарського кодексу України.

Представник позивача у судових засіданнях 14.01.2016р., 25.01.2016р., 08.02.2016р., 17.02.2016р. та 25.02.2016р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, в обґрунтування своїх вимог посилався на укладання договору субпідряду № 274-1/14 від 21.03.2014 року із відповідачем, невиконання останнім за ним своїх зобов'язань з оплати вартості виконаних робіт, внаслідок чого утворилась заборгованість та виникли підстави для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Представник відповідача у свою чергу у судових засіданнях 14.01.2016р., 25.01.2016р., 08.02.2016р., 17.02.2016р. та 25.02.2016р. заперечував проти задоволення позовних вимог, посилався на те, що акти здачі-прийомки виконаних робіт від 30.04.2015р., які є спірними, не підписані ним, а тому не є належними та допустимими доказами виконання робіт, оскільки порядок прийомки робіт визначений у п.11. договору і цей порядок позивачем порушений. Крім того, спірні акти були надіслані на адресу філії, яка не є стороною договору, а тому ці акти були отримані ним лише 07.07.2015, майже через 2 місяці після їх отримання філією. Акти не були підписані внаслідок виявлених недоліків у виконаних роботах, які не були усунуті позивачем. Також, в порушення договору, позивачем не була передана виконавча документація на виконані роботи. 14.01.2016р. через канцелярію господарського суду надав відзив на позовну заяву.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача про судові засідання 08.02.2016р., 17.02.2016р. та 25.02.2016р. була повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого листу з відміткою про його отримання 08.02.2016р. та 16.02.2016р. та реєстром поштових відправлень від 18.02.2016р., однак у засідання суду представника не направила, про причини неявки суд не повідомила. 08.02.2016р. на адресу господарського суду Донецької області надійшли пояснення Публічного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод», згідно яких роботи зазначені у спірних актах взагалі не виконувались позивачем.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Метінвест інжиніринг» (далі генпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Метком Інвест» (далі субпідрядник) був укладений договір субпідряду № 274-1/14 від 21.03.2014 року (далі за текстом Договір), за умовами якого, з метою виконання робіт по будівництву комплексу установки по вдуванню пиловугільного палива в доменні печі №1, 3, 5 ПАТ «ЄМЗ» генпідрядник доручає, а субпідрядник зобовязується на свій ризик виконати в порядку та на умовах договору роботи в рамках реалізації інвестиційного проекту «Будівництво установок для вдування пиловугільного палива в доменні печі №1, 3 та 5 ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» в повному обємі основних та супутніх робіт в їх комплексі іменовані далі роботи.

Відповідно до п.3.1. договору, вартість робіт складає 5 718 517 грн. 52 коп. без ПДВ. Крім того, генпідрядник сплачує ПДВ по ставці 20% діючої на момент укладання договору, в розмірі 1 143 703 грн. 51 коп. Всього вартість робіт по договору з урахуванням ПДВ складає 6 862 221 грн. 03 коп.

Як визначено п. 4.1. договору, оплата генпідрядником робіт здійснюється поетапно (щомісячно) протягом 30 календарних днів від дати підписання сторонами відповідних актів здачі-приймання виконаних робіт, складених по типовій формі (Додаток № 7), в розмірі 100 % від вартості виконаних робіт у відповідному місяці будівельно-монтажних робіт на підставі наданих субпідрядником рахунків та податкових накладних. При цьому генпідрядник, виконуючи розрахунок, вправі утримувати з платежу суми неустойок та штрафів, передбачених розділом 14 даного договору.

Згідно з п.19.4. та п.19.5., договір вступає у дію з моменту підписання його сторонами, але не раніше вимог установчих документів сторін про необхідність надання згоди на його укладання органами управління сторін, які мають відповідні повноваження (при наявності таких вимог). Договір діє до 31 грудня 2014 року. Закінчення строку дії договору не звільняє сторін від виконання прийнятих на себе зобовязань (в тому числі гарантійних) по договору.

Впродовж 2014-2015 років позивачем виконувались, а відповідачем приймались і оплачувались будівельні роботи, передбачені договором.

Спірними є роботи за актами здачі-прийомки виконаних робіт за квітень 2015 року на суму 436 475 грн. 97 коп., які відповідачем не прийняті і не оплачені, а саме:

- ОСОБА_4 № 3 здачі-приймання виконаних робіт за квітень 2015 року від 30.04.2015р. на суму 80 579 грн. 66 коп., у тому числі ПДВ 13 429 грн. 94 коп.;

- ОСОБА_4 № 4 здачі-приймання виконаних робіт за квітень 2015 року від 30.04.2015р. на суму 3 239 грн. 90 коп., у тому числі ПДВ 539 грн. 98 коп.;

- ОСОБА_4 № 6 здачі-приймання виконаних робіт за квітень 2015 року від 30.04.2015р. на суму 159 061 грн. 18 коп., у тому числі ПДВ 26 510 грн. 20 коп.;

- ОСОБА_4 № 7 здачі-приймання виконаних робіт за квітень 2015 року від 30.04.2015р. на суму 193 595 грн. 23 коп., у тому числі ПДВ 32 265 грн. 87 коп.

На виконання умов договору за наслідками господарських операцій позивачем складені податкові накладні, які містяться у матеріалах справи.

Порядок здачі і прийняття робіт обумовлений сторонами у розділі 11 договору.

Відповідно до п.11.4 договору, щомісячна здача-прийомка виконаних робіт за звітний період здійснюється на підставі інформації, зазначеної в Журналі обліку виконаних робіт (форма КБ-6), акті виконаних робіт (надається на паперовому та електронному носіях, в форматі Exel), і рахунку-фактурі. Прийомка робіт здійснюється у наступній послідовності: до двадцятого числа поточного місяця ОСОБА_4 підписує у кураторів Генпідрядника обсяги виконаних за поточний місяць робіт, надаючи повний комплект виконавчої документації на будівельно-монтажні роботи згідно переліку, визначеного нормативними документами, документи, що свідчать про відповідність використаних матеріалів, конструкцій, виробів і обладнання встановленим вимогам нормативних документів (у т.ч. сертифікат або паспорт якості ОСОБА_4 або виробника (у випадку, якщо ОСОБА_4 не є виробником), сертифікат санітарно-гігієнічного висновку і сертифікат радіологічної безпеки, у передбачених законодавством випадках), протоколи випробувань матеріалів, у відповідності з вимогами нормативної документації; на підставі підписаних обсягів робіт в журналі КБ-6, ОСОБА_4 готує акти виконаних робіт та надає їх Генпідряднику. Генпідрядник протягом 5-ти робочих днів з моменту отримання актів виконаних робіт, рахунків-фактур проводить їх перевірку і підписує їх, або повертає їх з мотивованою відмовою. У випадку отримання ОСОБА_4 відмови від приймання виконаних робіт, останній зобовязаний у строки, передбачені Генпідрядником, усунути зауваження, з яких отримана відмова від приймання робіт, і повторно надати відкориговані документи.

Згідно з п.11.6. договору Генпідрядник має право не приймати неналежним чином оформлені документи від ОСОБА_4.

За умовами п.11.7. договору Генпідрядник зобовязаний впродовж 5-ти робочих днів з моменту отримання актів виконаних робіт, провести огляд результатів виконаних робіт ОСОБА_4 і при відсутності недоліків прийняти їх, підписав надані ОСОБА_4.

Відповідно до п.11.8 договору, якщо при прийманні робіт будуть виявлені недоліки, що виникли з вини ОСОБА_4 (в частині невідповідності проектної документації і діючих норм), Генпідрядник не ОСОБА_5 виконаних робіт, оформлює дефектний акт, в якому зазначає перелік недоліків у виконаних роботах і строки їх усунення. ОСОБА_4 зобовязаний протягом 5-ти календарних днів з моменту отримання дефектного акту підписати його і направити Генпідряднику. Сторони визначили, що не підписання, не направлення або несвоєчасне направлення ОСОБА_4 дефектного акту дорівнюється до безумовної згоди ОСОБА_4 зі змістом дефектного акту, складеного Генпідрядником.

Відповідно до п.11.11 договору, у разі виникнення між Генпідрядником і ОСОБА_4 спору стосовно недоліків виконаних робіт або їх причин, на вимогу будь-якої зі сторін повинна бути призначена експертиза. Експертна організація і умови проведення експертизи визначаються за згодою сторін. Витрати на проведення експертизи несе ОСОБА_4. У випадку, якщо експертизою встановлено відсутність порушень Договору або причинного звязку між діями ОСОБА_4 і виявленими недоліками, на яких наполягав Генпідрядник, понесені ОСОБА_4 витрати на проведення експертизи компенсуються Генпідрядником.

В порушення умов договору, дефектний акт відповідачем не складався, експертиза щодо якості виконаних робіт не призначалась.

За поясненнями позивача, спірні акти передавались з рук в руки без відповідної позначки, внаслідок чого у нього відсутні докази передачі актів, тому ці акти були надіслані відповідачу повторно листом № 30/05ю від 30.04.2015, які були отримані ним 06.05.2015, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Посилання відповідача на те, що ці акти були отримані його філією, яка не є стороною за договором і отримані ним фактично лише 07.07.2015, судом не приймаються до уваги з огляду на наступне.

Згідно з договором, адреса відповідача зазначена: м. Донецьк, вул. Постишева, 117.

Іншої адреси відповідач позивачу не надавав.

У звязку з проведенням на території м. Донецька АТО, поштова кореспонденція яка адресована в м. Донецьк була переадресована у м. Дніпропетровськ, вул. Ленінградська, 53.

Зазначена обставина підтверджена конвертами пошти з відповідними позначками.

Кореспонденція була отримана філією відповідача, про що відповідальна особа поставила свій підпис.

Враховуючи, що відповідач і його філія знаходились в одному приміщенні, відповідач мав змогу отримати цю кореспонденцію своєчасно, а не з затримкою у 2 місяці.

Поряд з тим, суд зазначає, що відповідач змінив юридичну адресу лише 17.12.2015, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, позивач не мав іншої адреси для відправки кореспонденції ніж та, яка була зазначена в договорі, а зволікання філії з передачею отриманої кореспонденції відповідачу не може бути поважною причиною, оскільки філія є структурним підрозділом відповідача і підпорядковується йому.

За приписами ч.4 ст.882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Мотиви відмови відповідача від підписання спірних актів суд вважає необґрунтованими, оскільки вони не доведені належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

У договорі сторони передбачили порядок прийняття виконаних робіт, який передбачає складення дефектного акту у разі виявлення недоліків.

Відповідачем не подані суду дефектні акти, які мають бути підписані повноважними представниками сторін із зазначенням виявлених при прийманні робіт дефектів, строків і порядку їх усунення.

З приводу недоліків виконаної роботи сторонами не вирішено питання про призначення експертизи.

За пропозицією суду про призначення експертизи жодна зі сторін на її призначення не погодилась.

Відсутність дефектних актів та(або) акту експертизи позбавляє відповідача права посилатися на недоліки, оскільки необхідність підтвердження недоліків саме цими доказами обумовлено сторонами у договорі.

Згідно зі ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи, що відповідачем належними та допустимими доказами не доведений факт виконання робіт з недоліками, роботи за спірними актами вважаються прийнятими по закінченню 5-ти робочих днів з моменту отримання актів виконаних робіт, тобто 14.05.2015р.

Проаналізувавши укладений сторонами договір субпідряду № 274-1/14 від 21.03.2014 року, суд дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є договором підряду, отже, правовідносини сторін підпадають під регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України.

Статтею 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 838 Цивільного кодексу України встановлено, що підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку.

Згідно із ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав у відповідача для ухилення від виконання свого обовязку за договором стосовно оплати робіт, як це визначено п. 4.1. договору, протягом 30 календарних днів від дати підписання сторонами відповідних актів здачі-приймання виконаних робіт.

Граничним строком оплати виконаних робіт, встановленим п. 4.1. договору, за актами здачі-приймання виконаних робіт за квітень 2015 року від 30.04.2015р. є 13.06.2015р.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.ст. 525, 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається здійснення відповідачем розрахунку з позивачем впродовж вказаного строку, тобто до 13.06.2015р. включно. Вказане призвело до порушення відповідачем зобовязання з оплати робіт як боржником, який прострочив виконання, у розумінні ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором субпідряду № 274-1/14 від 21.03.2014 року у сумі 436 475 грн. 97 коп. обґрунтованими та доведеними матеріалами справи, отже, такими, що підлягають задоволенню.

Крім стягнення основної заборгованості позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3% річних за період з 30.05.2015р. по 17.11.2015р. у сумі 6 170 грн. 45 коп., оцінюючи правомірність нарахування яких суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку, що фактично розмір 3% річних за період з 14.06.2015р. по 17.11.2015р. складає 5 632 грн. 33 коп., у звязку з чим, позовні вимоги в цій частині суд вважає обґрунтованими та доведеними матеріалами справи, отже, такими, що підлягають задоволенню, а в частині стягнення 538 грн. 12 коп. - безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Позивачем також відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України нараховані інфляційні втрати за прострочення оплати вартості робіт за період з 30.05.2015р. по 17.11.2015р. у розмірі 3 791 грн. 45 коп.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що він є методологічно та арифметично невірним, оскільки в розрахунках позивача період нарахування не відповідає вимогам п.3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань», відповідно до якого розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Крім того, індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

На підставі цього суд зробив власний розрахунок інфляційних втрат обчислених за актами здачі-приймання виконаних робіт за квітень 2015 року від 30.04.2015р. за період з липня 2015р. по жовтень 2015р.

Судом встановлено, що за період з липня 2015р. по жовтень 2015р. індекс інфляції становить 0,992, тобто в даному випадку має місце дефляція, на підставі чого позовні вимоги в частині стягнення 3 791 грн. 45 коп. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення пеню на суму 7 507 грн. 39 коп., в розмірі 0,01% від несплаченої суми за період з 30.05.2015р. по 17.11.2015р.

Оцінюючи правомірність нарахування якої суд зазначає наступне.

Приписами ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею).

Аналогічні норми містяться в ст. 549 Цивільного кодексу України, згідно з якими штрафом/пенею визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання, зокрема, в разі прострочення виконання.

Пунктом 14.2.1. договору сторони передбачили відповідальність за порушення строків виконання робіт, згідно з яким Генпідрядник сплачую ОСОБА_4 пеню у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період за який нараховується пеня. У випадку порушення строку оплати виконаних робіт Генпідрядником, ОСОБА_4 має право коригувати строки виконання робіт на ту кількість днів, на яку була затримка оплати виконаних робіт Генпідрядником.

Разом з тим, ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок позивача суд дійшов висновку, що він є арифметично не вірним, на підставі чого суд зробив власний розрахунок пені. Фактично розмір пені за актами здачі-приймання виконаних робіт за квітень 2015 року від 30.04.2015р. за період з 14.06.2015р. по 17.11.2015р. становить 6 852 грн. 68 коп.

З огляду на вищевикладене позовні вимоги в частині стягнення пені у сумі 6 852 грн. 68 коп. підлягають задоволенню, а в частині стягнення 654 грн. 71 коп. безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Розрахунок 3% річних, інфляційних втрат та пені було здійснено за допомогою програмного забезпечення «Ліга Закон».

Вирішуючи питання про розподіл господарських витрат зі сплати судового збору, суд зазначає, що витрати зі сплати судового збору за вимогами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Зважаючи на викладені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись ст.ст. 525, 526, ч.1 ст. 530, ст.ст. 546, 549, 610, 612, 615, 625, 629, 837, 838, ч.1 ст. 853, ч.4 ст. 882 Цивільного кодексу України; ч. 1, 7 ст. 193, ч.1 ст.230, ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 42-47, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест інжиніринг» (, місцезнаходження 87524, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Карпинського, будинок 90) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метком Інвест» (, місцезнаходження 49000, АДРЕСА_1) заборгованість за договором субпідряду № 274-1/14 від 21.03.2014 року в сумі 436 475 грн. 97 коп., пені у сумі 6 852 грн. 68 коп., 3% річних в сумі 5 632 грн. 33 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 6 734 грн. 42 коп.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Метком Інвест» в частині стягнення пені у сумі 654 грн. 71 коп., інфляційних втрат у сумі 3 791 грн. 45 коп. та 3% річних у сумі 538 грн. 12 коп. відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У судовому засіданні 25.02.2016р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 01.03.2016р.

Головуючий суддя Ю.С. Мельниченко

Суддя Г.В. Левшина

Суддя О.О. Кучерява