ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року Справа № 922/3563/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М., - головуючого (доповідач у справі),
Коваленка В.М.,
Короткевича О.Є.,
розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фарватер Інвест", м. Харків
на постановувід 26.11.2015 Харківського апеляційного господарського суду
у справі№ 922/3563/14 господарського суду Харківської області
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Фарватер Інвест",
до товариства з обмеженою відповідальністю "Пріоритет-інтер", смт. Нова Водолага Харківської області
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача публічне акціонерне товариство "ОТП Банк", м. Київ
про розірвання договору купівлі-продажу нежитлових приміщень
в судовому засіданні взяли участь представники:

відповідача третьої особиРозпаченюк А.С., довір.; Юрченко В.Я., довір.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фарватер Інвест" (далі - ТОВ "Фарватер Інвест", позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Пріоритет-інтер" (далі - відповідач) про розірвання договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 14.08.2007 відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, а саме внаслідок істотного порушення відповідачем умов договору щодо оплати придбаного майна.

Рішенням господарського суду Харківської області від 03.10.2014 у справі №922/3563/14, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.12.2014, позов задоволено повністю, розірвано договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 14.08.2007, укладений між позивачем та відповідачем, здійснено розподіл судових витрат. Рішення мотивовано істотним порушенням відповідачем умов договору, яке полягає у нездійсненні останнім оплати за придбане майно.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.04.2015 вказані судові рішення скасовані з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Суд касаційної інстанції вказав на необхідність дослідження при вирішенні даного спору обставин, пов'язаних із порушенням щодо відповідача справи про банкрутство, з урахуванням передбачених спеціальним законодавством про банкрутство правових наслідків визнання боржника банкрутом та відкриття щодо нього ліквідаційної процедури.

При новому розгляді справи ухвалою господарського суду Харківської області від 12.10.2015 (судді: Яризько В.О. - головуючий, Інте Т.В., Макаренко О.В.) провадження у справі припинено на підставі п.п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК УКраїни).

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.11.2015 (судді: Барабашова С.В. - головуючий, Білецька А.М., Слободін М.М.) зазначену ухвалу скасовано, справу передано на розгляд до суду першої інстанції. Суд апеляційної інстанцій встановив обставини відсутності згоди відповідача на розірвання спірного договору, що свідчить про існування спору між сторонами стосовно припинення правовідносин за договором та, відповідно, виключає можливість припинення провадження у справі з посиланням на п.п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.

Касаційна скарга мотивована порушенням судом норм матеріального та процесуального права, а саме, ст. 651 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 80 ГПК України. Позивач зазначає, що спірний договір є припиненим внаслідок односторонньої відмови позивача від договору з підстав, передбачених ст.ст. 651, 695 Цивільного кодексу України.

Під час здійснення касаційного провадження у справі виникла необхідність у дослідженні обставин, пов'язаних із правовим статусом керівника позивача, а також чинністю довіреностей представників позивача, виданих від імені ТОВ "Фарватер Інвест". У зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне зазначити про таке.

Як вбачається, касаційна скарга від імені ТОВ "Фарватер інвест" була підписана представником ОСОБА_10 із вказівкою на те, що його довіреність знаходиться в матеріалах справи. З наявного в матеріалах справи оригіналу довіреності позивача від 25.03.2013 вбачається, що вона підписана від імені позивача ліквідатором ОСОБА_11, який діє на підставі постанови господарського суду Харківської області від 20.03.2013 у справі № 922/932/13-г про банкрутство ТОВ "Фарватер Інвест" (а.с. 183, том 3).

Після порушення ухвалою Вищого господарського суду України від 02.02.2016 касаційного провадження за скаргою ТОВ "Фарватер Інвест" представником вказаної юридичної особи ОСОБА_10 було подано до суду ряд заяв та клопотань, а саме: клопотання від 09.02.2016 про фіксацію судового засідання технічними засобами, пояснення до касаційної скарги від 10.02.2016, заява про відвід колегії суддів (подана в судовому засіданні 10.02.2016), заява про уточнення вимог касаційної скарги від 16.02.2016, заява про відвід колегії суддів (надана в судовому засіданні 17.02.2016), додаткові пояснення до касаційної скарги від 17.02.2016. При цьому до жодного із зазначених документів не було долучено довіреностей представника ОСОБА_10, а лише містилась вказівка в самих клопотаннях про те, що відповідна довіреність представника міститься в матеріалах справи.

Також від імені ТОВ "Фарватер Інвест" у період з 11.02.2016 по 26.02.2016 було подано ще ряд клопотань та заяв, які підписані представником ОСОБА_12 на підставі довіреності від 25.01.2016, виданої директором ТОВ "Фарватер Інвест" ОСОБА_11 на підставі Статуту.

У судовому засіданні 17.02.2016 судовою колегією з'ясовано (згідно з поясненнями представника відповідача), що ТОВ "Фарватер Інвест" ще до порушення провадження у даній справі перебувало у процедурі банкрутства на стадії ліквідації і в січні 2016 року провадження у справі про банкрутство ТОВ "Фарватер Інвест" припинено у зв'язку із затвердженням мирової угоди.

Враховуючи вказані обставини, для з'ясування повноважень представника позивача в судовому засіданні 17.02.2016 на підставі ст. 77 ГПК України було оголошено перерву з 10.10 год. до 14.30 год.

Після оголошеної перерви ОСОБА_10 надано суду та долучено до матеріалів справи три оригінали довіреностей, виданих йому від імені ТОВ "Фарватер Інвест", а саме: від 01.11.2012 - підписана директором/керівником ОСОБА_11 на підставі Статуту (строк дії довіреності - п'ять років); від 25.03.2013 - підписана ліквідатором ОСОБА_11 на підставі постанови господарського суду Харківської області від 20.03.2013 у справі № 922/932/13-г (строк дії довіреності - три роки); від 25.01.2016, підписана директором ОСОБА_11 на підставі Статуту (строк дії довіреності - один рік). При цьому у довіреностях від 01.11.2012 та від 25.03.2013 вказано, що вони є безвідкличними і ОСОБА_10 в судовому засіданні суду касаційної інстанції пояснив, що, на його думку, усі видані йому ТОВ "Фарватер Інвест" довіреності є чинними та продовжують свою дію.

Отже, до матеріалів справи долучено чотири довіреності, видані від імені ТОВ "Фарватер Інвест" представникам ОСОБА_10 та ОСОБА_12, які містять суперечливі відомості стосовно правового статусу керівника позивача та його повноважень. Тому всі оригінали довіреностей ТОВ "Фарватер Інвест" підлягають залученню та повинні знаходитись в матеріалах справи.

У зв'язку з чим суд касаційної інстанції ухвалою від 17.02.2016 зобов'язав позивача надати додаткові документи з метою з'ясування наявності у ОСОБА_10, ОСОБА_12 повноважень на вчинення процесуальних дій від імені ТОВ "Фарватер Інвест", а також правового статусу керівника позивача. При цьому явку керівника позивача ОСОБА_11 в судове засідання касаційної інстанції визнано обов'язковою.

На виконання вимог ухвали суду в судове засідання 02.03.2016 з'явився керівник позивача ОСОБА_11 та надав наступні документи:

- оригінал витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "Фарватер Інвест" станом на 01.03.2016 № 21739956;

- належним чином засвідчені копії постанови господарського суду Харківської області від 20.03.2013 у справі № 922/932/13-г про визнання ТОВ "Фарватер Інвест" банкрутом та відкриття щодо нього ліквідаційної процедури та ухвали від 21.01.2016 у цій же справі про припинення провадження у справі про банкрутство у зв'язку з затвердженням мирової угоди;

- витяг з договору про надання правових послуг адвоката від 17.09.2012, укладений між адвокатом ОСОБА_10 та ТОВ "Фарватер Інвест" в особі директора ОСОБА_11 на підставі Статуту, а також виданий на його виконання ордер адвоката ХВ №53000008 від 02.03.2016;

- засвідчену копію Статуту ТОВ "Фарватер Інвест";

- засвідчену копію протоколу №35 загальних зборів засновників (учасників) ТОВ "Фарватер Інвест" від 21.01.2016.

Крім того, на запит Вищого господарського суду України господарським судом Харківської області надіслані належним чином засвідчені копії процесуальних документів у справі № 922/932/13-г: постанови господарського суду Харківської області від 20.03.2013 про визнання ТОВ "Фарватер Інвест" банкрутом та відкриття щодо нього ліквідаційної процедури, ухвали від 21.01.2016 про припинення провадження у справі про банкрутство у зв'язку з затвердженням мирової угоди (з відмітками канцелярії суду про дату направлення копій процесуальних документів на адресу учасників провадження), а також повідомлення про вручення поштового відправлення № 001618 - ухвали від 21.01.2016 про припинення провадження у справі представнику ТОВ "Фарватер Інвест".

За результатами дослідження вищезазначених документів колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", яка визначає статус відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР), передбачено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до ЄДР, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до ЄДР, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Згідно з відомостями, внесеними до ЄДР щодо ТОВ "Фарватер Інвест", державна реєстрація вказаного підприємства відбулася 12.02.2004, при цьому позивач був зареєстрований у Печерському районі м. Києва. Проте 30.01.2012 до ЄДР внесено запис про зміну ТОВ "Фарватер Інвест" свого місцезнаходження у м. Харків, Майдан Конституції, 1, а 20.11.2012 - запис про прийняття засновником позивача рішення про припинення юридичної особи шляхом ліквідації.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.03.2013 у справі № 922/932/13-г (суддя Міньковський С.В.) порушено справу про банкрутство ТОВ "Фарватер Інвест" за процедурою банкрутства, передбаченою ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI, далі - Закон про банкрутство), і постановою від 20.03.2013 боржника було визнано банкрутом, відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором голову ліквідаційної комісії ОСОБА_11, зобов'язано останнього виконати ліквідаційну процедуру в строк до 14.09.2013. Запис про порушення щодо позивача справи про банкрутство внесено до реєстру 25.03.2013.

Отже, провадження у справі про банкрутство позивача порушено за спрощеною процедурою банкрутства боржника, що ліквідується власником, тобто процедурою, направленою виключно на припинення юридичної особи. Проте справа про банкрутство ТОВ "Фарватер Інвест" припинена не у зв'язку з затвердженням ліквідаційного балансу банкрута, а внаслідок відновлення його платоспроможності шляхом затвердження мирової угоди між кредиторами та боржником, яким раніше вже було прийнято рішення про самоліквідацію.

Проте суд касаційної інстанції в межах даного позовного провадження позбавлений можливості надати правову оцінку процесуальним актам у справі про банкрутство позивача, оскільки вони стосуються зовсім іншого судового провадження.

Статтею 237 Цивільного кодексу України встановлено, що представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

У даному випадку представник ОСОБА_10 не перебуває з позивачем у трудових відносинах та відсутні докази виникнення у нього представницьких функцій на підставі закону, тому його правовідносини з позивачем засновані на договорі доручення.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 38 Закону про банкрутство, яка визначає наслідки визнання боржника банкрутом, безумовним наслідком визнання боржника банкрутом є припинення його підприємницької діяльності та, відповідно, автоматичне припинення у зв'язку з цим його договірних правовідносин в силу закону (у т.ч. заснованих на договорах доручення), а також припинення повноважень органів управління банкрута, окрім випадків, прямо передбачених в Законі про банкрутство.

Таким чином, довіреність ТОВ "Фарватер Інвест" від 01.11.2012, яка підписана директором/керівником ОСОБА_11 на підставі Статуту, з моменту визнання боржника банкрутом автоматично втратила чинність в силу закону (ст. 38 Закону про банкрутство, ст. 609 ЦК України). Відновлення дії правочинів (договорів, угод, довіреностей), вчинених керівником боржника до порушення справи про банкрутство, після припинення такої справи чинним законодавством не передбачено.

Що стосується довіреності представника ТОВ "Фарватер Інвест" ОСОБА_10 від 25.03.2013, то з її змісту вбачається, що вона видана ліквідатором ОСОБА_11, який діє на підставі постанови господарського суду Харківської області від 20.03.2013 у справі № 922/932/13-г. Строк дії довіреності встановлено у три роки з моменту видачі. Враховуючи особливості правового режиму процедури банкрутства, видача ліквідатором такої довіреності від імені боржника може мати місце виключно для забезпечення та в межах його повноважень, встановлених Законом про банкрутство (зокрема, ст. 41 цього Закону). Строк повноважень ліквідатора обмежується строком ліквідаційної процедури, який відповідно до імперативних приписів ч. 1 ст. 37 Закону про банкрутство встановлений у 12 місяців. Тому ліквідатор вправі видавати довіреності від імені боржника виключно зі строком дії, що співпадає зі строком ліквідаційної процедури у справі про банкрутство.

Зі змісту резолютивної частини постанови господарського суду Харківської області від 20.03.2013 у справі № 922/932/13-г вбачається, що її було введено судом на шість місяців. У зв'язку з чим ліквідатор ОСОБА_11 був не вправі видавати довіреність на строк, який перевищує встановлений судовим рішенням строк процедури ліквідації, оскільки з припиненням ліквідаційної процедури припиняються як повноваження ліквідатора, так і видані ним на виконання цих повноважень від імені боржника довіреності.

Системний аналіз норм статей 206, 208, 237, 1008 Цивільного кодексу України свідчить, що представництво за безвідкличною довіреністю не може грунтуватися на усному договорі доручення, а потребує виключно письмової форми такого правочину. У цьому випадку недотримання письмової форми договору доручення, в якій регламентується обсяг та порядок існування правовідносин між довірителем та повіреним, фактично унеможливлює реалізацію довірителем прямо передбаченого ч. 2 ст. 1008 Цивільного кодексу України права відмови від договору доручення у будь-який час.

Як було зазначено вище, справа про банкрутство позивача порушена за наслідками реалізації процедури добровільної ліквідації юридичної особи (ст.ст. 110, 111 ЦК України) та була припинена у зв'язку з затвердженням мирової угоди між боржником та кредиторами. Наслідком припинення справи про банкрутство у такий спосіб є відновлення статусу ТОВ "Фарватер Інвест", який існував до порушення справи про банкрутство, тобто процедури добровільної ліквідації юридичної особи у порядку норм загального цивільного законодавства та, відповідно, перехід повноважень від ліквідатора, призначеного судом, до обраного засновниками позивача голови ліквідаційної комісії (ч. 7 ст. 81 Закону про банкрутство).

Як вбачається з витягу з ЄДР, внесення до реєстру судового рішення про припинення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Фарватер Інвест" відбулося 05.02.2016. Отже, саме з цієї дати повноваження органу управління позивача у відносинах з третіми особами виконує голова ліквідаційної комісії, оскільки в судовому рішенні про припинення провадження у справі про банкрутство (ухвала від 21.01.2016) не було встановлено іншого порядку набуття головою ліквідаційної комісії таких повноважень. При цьому відповідні повноваження, разом із усією документацією щодо боржника, повинні бути передані голові ліквідаційної комісії у встановленому порядку від ліквідатора.

У свою чергу внесення до ЄДР запису про рішення засновників (учасників) ТОВ "Фарватер Інвест" про відміну рішення про припинення юридичної особи було здійснено 29.02.2016. Це означає, що у період з 05.02.2016 (запис про припинення справи про банкрутство) до 29.02.2016 (запис про відміну рішення про припинення юридичної особи) повноваження керівника позивача повинен був виконувати голова ліквідаційної комісії.

Проте у підтвердження своїх повноважень на представлення інтересів ТОВ "Фарватер Інвест" після припинення справи про банкрутство представниками ОСОБА_10 та ОСОБА_12 були надані довіреності від 25.01.2016, підписані директором ТОВ "Фарватер Інвест" ОСОБА_11, який діє на підставі Статуту.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

У якості єдиного доказу набуття повноважень керівника боржника після припинення провадження у справі про банкрутство ОСОБА_11 надано протокол №35 загальних зборів засновників (учасників) ТОВ "Фарватер Інвест" від 21.01.2016 згідно з яким засновником позивача були прийняті рішення про: скасування рішення загальних зборів учасників товариства від 20.11.2012 про припинення ТОВ "Фарватер Інвест" у зв'язку з ліквідацією, припинення ліквідаційної комісії та процедури ліквідації товариства; поновлення роботи виконавчого органу товариства шляхом призначення на посаду директора товариства ОСОБА_11 з 21.01.2016.

У той же час із долученої до матеріалів справи ухвали господарського суду Харківської області від 21.01.2016 про припинення провадження у справі № 922/932/13-г про банкрутство ТОВ "Фарватер Інвест" вбачається, що її копія була завірена судом та направлена на адресу учасників провадження тільки 25.01.2016. При цьому ОСОБА_11 в судовому засіданні, у якому було оголошено ухвалу від 21.01.2016, участі не приймав, тобто з її змістом обізнаний не був. Повідомлення про вручення поштового відправлення № 001618 від 26.01.2016 свідчить, що копія ухвали від 21.01.2016 була отримана ТОВ "Фарватер Інвест" лише 01.02.2016.

Вищезазначені документально підтверджені факти свідчать, що засновник позивача, не будучи обізнаним зі змістом судового рішення у справі про банкрутство та не маючи на руках його копії, уже в день винесення ухвали від 21.01.2016 прийняв рішення про припинення процедури добровільної ліквідації та відновлення повноважень директора позивача. При цьому таке рішення було прийнято до внесення відповідного запису до ЄДР (який здійснено тільки 05.02.2016), а також в обхід процедури передачі повноважень від ліквідатора боржника до голови ліквідаційної комісії товариства.

Більше того, запис про припинення добровільної ліквідації позивача був внесений до ЄДР лише 29.02.2016, тобто через місяць і вже після зобов'язання позивача Вищим господарським судом України ухвалою від 24.02.2016 надати докази передачі повноважень його керівнику. З огляду на допущене грубе порушення порядку передачі повноважень керівника та відсутність будь-яких інших доказів, що підтверджують такі повноваження позивача, навіть внесений до ЄДР 29.02.2016 запис не дає підстав для висновку суду про існування у ОСОБА_11 повноважень керівника позивача, оскільки остаточну оцінку відповідним обставинам надає саме суд шляхом дослідження всіх обставин справи та доказів у сукупності за правилами ст. 43 ГПК України.

За таких обставин довіреність від 25.01.2016 представника ОСОБА_10 видана від імені ТОВ "Фарватер Інвест" особою, яка на момент її видачі не мала правових підстав для набуття повноважень директора позивача, тобто неуповноваженою особою, тому така довіреність не може підтверджувати повноваження представника юридичної особи, а всі вчинені ним від імені юридичної особи дії не можуть мати жодних правових наслідків.

Наданий ОСОБА_10 у підтвердження його повноважень ордер адвоката ХВ №53000008 від 02.03.2016 також не може підтверджувати його повноважень представника, оскільки виданий на підставі укладеного з позивачем договору про надання правових послуг адвоката від 17.09.2012, який припинив свою дію ще 20.03.2013 у зв'язку з визнанням ТОВ "Фарватер Інвест" банкрутом.

Встановивши вищевикладені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що всі подані після порушення касаційного провадження у справі документи від імені ТОВ "Фарватер Інвест" підлягають залишенню без розгляду як такі, що підписані неуповноваженими особами ОСОБА_10 та ОСОБА_12

Також особи, які з'явились в судове засідання касаційної інстанції в якості представників ТОВ "Фарватер Інвест" (ОСОБА_10 та ОСОБА_11.), не можуть бути допущені до участі в судовому засіданні з підстав, наведених вище.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 14.08.2007 між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень загальною площею 1 309,60 кв.м. за адресою: м. Харків, майдан Конституції, 1 (далі - договір). Згідно з п.п. 2.1, 2.2 договору його ціна становить 25 250 000 грн. та сплачується покупцем двома платежами: 15 150 000 грн. - у момент підписання договору, а 10 100 000 грн. - протягом семи календарних днів з дня підписання договору.

У п. 4.1 договору передбачено, що право власності на нежитлові приміщення виникає у покупця з моменту державної реєстрації договору.

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.12.2009 у справі № 38/335-09 задоволено позов ТОВ "Фарватер Інвест", розірвано вищевказаний договір та одночасно визнано за позивачем право власності на нежитлові приміщення, що були відчужені за цим договором. Рішення мотивоване істотним порушенням відповідачем умов договору, яке полягало у несплаті повної вартості придбаного майна, що відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України є підставою для його розірвання.

У зв'язку з прийняттям та набранням законної сили судовим рішенням про розірвання договору, що має наслідком припинення правовідносин між сторонами за цим договором, позивач самостійно повернув відповідачу всю суму коштів, сплачену останнім за договором.

Проте в подальшому постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.11.2013 рішення господарського суду Харківської області від 18.12.2009 у справі № 38/335-09 скасовано з прийняттям нового рішення про відмову в позові.

Однак після скасування судового рішення про розірвання договору та, відповідно, відновлення зобов'язань сторін за цим договором, відповідач повторно так і не сплатив позивачу раніше повернені ним кошти за придбане майно, що і стало підставою для звернення з даним позовом про розірвання договору відповідно до приписів ч. 2 ст. 651 ЦК України, у зв'язку з істотним порушенням відповідачем умов договору.

Припиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач скористався наданим йому ч. 2 ст. 695 ЦК України правом на односторонню відмову від договору, про що свідчить його лист від 23.08.2007, який отриманий відповідачем 24.08.2007. Саме з моменту отримання відповідачем такого листа спірний договір є припиненим, а відповідно припиненими є всі правовідносини сторін за цим договором внаслідок встановленої законом односторонньої відмови позивача від договору.

Згідно з ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець повинен виконати свій обов'язок щодо оплати одразу в повному обсязі, тобто сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Однак сторони можуть відійти від цього положення, застосувавши розстрочення платежу (ч. 2 ст. 692 ЦК України), що мало місце за умовами спірного договору.

У випадку, якщо договором купівлі-продажу передбачена оплата товару через певний час після його передачі покупцю, покупець повинен провести оплату в строк, передбачений договором.

Якщо покупець не виконує свого обов'язку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк, продавець набуває право вимоги такої оплати (ч. 3 ст. 692 ЦК України), або розірвання договору з підстав, передбачених ст. 651 ЦК України.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.06.2012 у справі № 6-46цс12, яка в силу ст. 11128 ГПК України повинна враховуватись усіма судами України.

Відсутність предмета спору в розумінні п.п. 11 ч. 1 ст. 80 ГПК України означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами, у т.ч. відсутність неврегульованих між сторонами питань у зв'язку із зазначеним спором.

Проте у даному випадку судом апеляційної інстанції встановлено, що за умовами п. 8.1 спірного договору зміна умов договору, його розірвання або припинення можливі лише за письмовою угодою сторін.

Отже, умовами договору сторони погодили порядок його припинення (розірвання) виключно за взаємною письмовою згодою.

Зі змісту листа відповідача від 27.08.2007 вбачається, що згоди на його розірвання останній не давав, за відсутності інших доказів оформлення сторонами письмової угоди про розірвання договору, як це передбачено умовами договору. Зазначене свідчить про наявність між сторонами спору стосовно припинення договору.

За відсутності доказів дотримання сторонами встановленого порядку розірвання договору, законним та обгрунтованим є висновок суду апеляційної інстанції про те, що у цьому випадку розірвання договору за ініціативою однієї із його сторін може мати місце тільки в судовому порядку.

За таких обставин внаслідок ухвалення судового рішення про припинення провадження у справі місцевий господарський суд неправильно застосував положення ст. 80 ГПК України, чим фактично ухилився від вирішення спору по суті, не з'ясувавши наявність правових підстав для розірвання договору відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, на яку посилався позивач у позовній заяві.

Враховуючи вищевикладене, оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Крім того, колегія суддів зазначає, що місцевому господарському суду при розгляді справи по суті слід також врахувати обставини щодо повноважень керівника ТОВ "Фарватер Інвест" та чинності виданих їм від імені позивача довіреностей, зокрема представнику ОСОБА_10 При цьому суду слід перевірити, якою особою підписана позовна заява у даній справі та якими документами підтверджені повноваження такої особи саме у момент звернення з позовом від імені ТОВ "Фарватер Інвест".

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 651, 692, 695 Цивільного кодексу України, ст. ст. 80, 1115 - 1117, 1119 - 11111, 11128 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фарватер Інвест" залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.11.2015 у справі №922/3563/14 залишити без змін.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді В.М. Коваленко

О.Є. Короткевич