ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2016 р.Справа № 916/3870/15

Господарський суд Одеської області у складі :

судді Никифорчука М.І.

при секретареві Горбатюку Р.О.

за участю представників сторін :

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 14.11.2014р.;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю від 19.06.2015р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 916/3870/15:

За позовом: Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт";

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Сервіс";

про стягнення 835697,52 грн., -

в с т а н о в и в :

Державне підприємство „Одеський морський торговельний порт» (далі Позивач, Порт) звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Сервіс» (далі Відповідач) із позовом про стягнення 835697,52 грн. збитків, посилаючись на те, що відповідач фактично користується земельною ділянкою (далі Земельна ділянка) площею 0,3777 га, розташованою під нежитловими будівлями під літ. «А» та під літ. «Б», загальною площею - 198,8 кв.м., по вул. Дача Ковалевського, 16. м. Одеса, за яку Одеський порт сплачує плату за землю у вигляді орендної плати.

Проте Відповідач відмовляється добровільно компенсувати Позивачу плату за землю у вигляді орендної плати за вказану Земельну ділянку, сплачену Портом у 2012-2014 рр.

З підстав ст.ст. 11, 15, п. 2 ч. 2 ст. 22, ч. 4 ст. 319, 322, 509, 525, ч. 1 ст. 530, ст. 610, ст. 611, ч. 1 ст. 612, ст. 1166 Цивільного кодексу України, підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14, підпункту 14.1.72 пункту 14.1 статті 14, п. 16.1.4, ч. 1 ст. 269, ст. 270, п. 286.1. ст. 286, п. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України, ст.ст. 193, 222, 225 Господарського кодексу України позивач просить позов задовольнити

Відповідач з вимогами не згоден, про що зазначив у відзиві на позов. Зокрема зазначає, що позивачем не доведено фактукористування відповідачем вказаній земельній ділянки.

В засіданні суду оголошувалась перерва з 2411.2015р. по 01.12.2015р. за правилами ст. 77 ГПК України.

В засідання суду 22 лютого 2016р. за правилами ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, вислухавши представників сторін, проаналізувавши приписи законодавства, що регулюють правовідносини по даному спору, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами.

Як випливає із змісту позову, у справі йдеться про стягнення з відповідача збитків у вигляді компенсації плати Порту за фактично користування вказаної Земельної ділянки за яку Порт сплачує оренді плату.

Як встановлено судом та випливає з матеріалів справи, рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради №357 від 27.04.99 р. було надано Державному підприємству «Одеський морський торговельний порт» фактично займану земельну ділянку по вул. Дача Ковалевського, 16, загальною площею 1,4572 га, для експлуатації дитячого оздоровчого табору «Юний моряк», затверджено паспорт земельної ділянки №46 (додаток №1) та затверджено договір між Виконавчим комітетом Одеської міської ради та Державним підприємством «Одеський морський торговельний порт» (додаток №2).

23.12.1999 р. між Одеською міською радою (далі - Виконком) та Державним підприємством «Одеський морський торговельний порт» (далі - Землекористувач, Одеський порт) було укладено договір на право тимчасового користування землею №КД- 145 (далі - Договір), згідно до п. 1.1. якого Одеська міська рада на підставі ст. 3, 10 Земельного кодексу України надає, а Землекористувач приймає у тимчасове користування земельну ділянку, загальною площею 14572 кв.м. по вул. Дача Ковалевського, 16, за рахунок земель міста згідно до плану тимчасового користування, який додається до Договору.

У відповідності до п. 1.2. Договору земельна ділянка, загальною площею 14572 кв.м., в тому числі:

- земельна ділянка площею 12941 кв.м. по вул. Дача Ковалевського, 16, надається у тимчасове довгострокове користування, строком до 25 років, для експлуатації дитячого оздоровчого табору;

земельна ділянка площею 1631 кв.м. надається у тимчасове короткострокове користування строком до 3 років, але не пізніше початку розвитку реконструкції транспортних магістралей по вул. Дача Ковалевського (загальною площею 1385 кв.м.) та по вул. Довга (площею 246 кв.м.) для експлуатації дитячого оздоровчого табору «Юний моряк».

У відповідності до чинного податкового законодавства Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт» здійснює плату за земельну ділянку, площею 12941 кв.м. по вул. Дача Ковалевського, 16, м. Одеса, що підтверджується відповідними податковими деклараціями за 2012-2014 рр.

На вищезазначеній земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомості, які належать ТОВ «Євро-Сервіс» на праві приватної власності, а саме: нежитлові будівлі номер 16 по вул. Дача Ковалевського в м. Одесі, які складаються з: нежитлові будівлі під літ. «А», нежитлові будівлі під літ. «Б», загальною площею - 198,8 кв.м., які розташовані на земельній ділянці 0,3777 га кадастровий номер :41:019:0015.

Листом за вих. №41-11/770 від 25.06.14 р. Одеський порт звернувся до ТОВ «Євро-Сервіс» з пропозицією укласти договір компенсації витрат на сплату «плати за землю» у вигляді орендної плати за земельну ділянку по вул. Дача Ковалевського, 16, площею 0,3777 га, на якій знаходяться нежитлові будівлі під літ. «А», нежитлові будівлі під літ. «Б», загальною площею - 198,8 кв.м.

Позивач вказує, що зазначений лист з двома екземплярами договору компенсації ТОВ «Євро-Сервіс» було отримано 26.06.2014 р., проте станом на теперішній час погодження щодо укладення зазначеного договору на адресу Одеського порту не надходило.

Бухгалтерією Одеського порту було проведено розрахунок суми компенсації плати за землю у вигляді орендної плати, згідно до податкових декларацій за 2012, 2013, 2014 роки для укладання договору компенсації плати за землею з ТОВ «Євро-Сервіс», а саме:

Об'єкт оподаткування - земельна ділянка площею 3777,0 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 16.

Позивач зазначає, що річна плати за земельну ділянку з 2012-2014 рр. складає 835697,52 грн.(розрахунок у матеріалах справи).

Згідно до ст. 206 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу (далі ПК) України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно до підпункту 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток і паїв), а також постійних землекористувачів.

Стягування плати за землю здійснюється відповідно до ПК України з урахуванням критеріїв, визначених в розділі XIII "Плата за землю".

У відповідності до ч. 1 ст. 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно до ст. 270 ПК України об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, а також земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Відповідно до п. 286.1. ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Згідно до п. 16.1.4 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності до п. 287.1 ст. 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Позивач зазначає. що ТОВ «Євро-Сервіс» фактично користується земельною ділянкою площею 0,3777 га, розташованою під нежитловими будівлями під літ. «А» та під літ. «Б», загальною площею - 198,8 кв.м., по вул. Дача Ковалевського, 16. м. Одеса, за яку Одеський порт сплачує плату за землю у вигляді орендної плати.

Статтею 287 ПК України встановлено обовязок Одеського порту, як землекористувача, сплачувати земельний податок.

Ст. 228 ГК України закріплено обовязок державного підприємства вжити заходів щодо стягнення в порядку регресу збитків з інших субєктів господарювання.

Згідно до ст. 7 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК У країни) претензія розглядається в місячний строк, який обчислюється з дня одержання претензії. Підприємства та організації, що одержали претензію, зобов'язані задовольнити обгрунтовані вимоги заявника. Відповідно до ст. 8 ГПК України про результати розгляду претензії заявник повідомляється у письмовій формі.

Таким чином, з метою недопущення несення державним підприємством безпідставних витрат на здійснення плати за землю, якою фактично користується інший субєкт господарської діяльності Одеський порт звернувся до ТОВ «Євро- Сервіс» претензією №20/1-1243 від 16.07.15р. з вимогою провести оплату компенсації плати за землю у розмірі 835 697,52 грн., яка була сплачена Одеським портом до державного бюджету у період з 2012-2014 рр. Проте вазана претензія залишено без відповіді.

Позивач грунтуючи свої вимоги зазначає про наявність у діях відповідача всіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення, як це передбачно ст. 1166 ЦК УКраїни.

Так позивач зазначає, що протиправна поведінка відповідача полягає у тому, що даному випадку, Відповідач фактично користується земельною ділянкою за яку Позивач сплачує плату за землю у вигляді орендної плати по договору на право тимчасового користування землею №КД-145 від 23.12.1999 р., проте Відповідач відмовляється добровільно компенсувати Позивачу плту за землю у вигляді орендної плати за земельну ділянку, площею 0,3777 га, якою фактично користується Відповідач для обслуговування нежитлових будівель літ. «А» та під літ. «Б», загальною площею - 198,8 кв.м., по вул. Дача Ковалевського, 16, м. Одеса, сплачену за 2012-2014 рр.

Збитки полягають у наступному.

За 2012-2014 рр. Позивачем по договору на право тимчасового користування землею №КД-145 від 23.12.199 р. було проведено оплату орендної плати за земельну ділянку, площею 12941 кв.м. по вул. Дача Ковалевського, 16, м. Одеса. Відповідач фактично користується земельною ділянкою площею 0,3777 га, розташованою під нежитловими будівлями під літ. «А» та під літ. «Б», загальною площею - 198,8 кв.м., по вул. Дача Ковалевського, 16, м. Одеса. Отже, якщо Відповідач не компенсує Позивачу плату за землю, площею 12941 кв.м., по вул. Дача Ковалевського, 16, м. Одеса, то державне підприємство несе витрати на плату за землю, якою фактично користується інший субєкт підприємницької діяльності, таким чином зазначені витрати державного підприємства, по суті, є збитками.

Причинний звязок між протиправною поведінкою Відповідача та збитками.

За умови добросовісного виконання з боку Відповідача положень земельного та податкового законодавства в частині платного використання землі та обовязкового загальнодержавного податку, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за землі комунальної власності, а саме за умови проведення Відповідачем добровільної оплати компенсації орендної плати Позивачу фактично сплаченої останнім за період з 2012-2014 рр. за вказану земельну ділянку. Позивачем не було би понесено витрат у вигляді збитків у сумі 835 697,52 грн.

Вина Відповідача, на думку позивача, полягає у порушенні останнім приписв ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, у якій закріплюється принцип презумпції вини: учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Аналізуючи приведене суд не погоджується з твердженнями позивача про наявність протиправної поведінки відповідача, яка полягає у фактичному користуванні ним вказаної земельної ділянки з тих підстав, що позивачем не наданого доказів користування відповідачем вказаною земельною ділянкою.

На думку суду в матеріалах справи відсутні такі докази. Це випливає з наступного.

ТОВ «Євро Сервіс» 05.07.2012 року за договором купівлі-продажу купило нежилі будівлі номер 16, по вулиці Дача Ковалевського, в місті Одесі, які складаються з нежитлової будівлі під літ «А», нежитлової будівлі під літ «Б»; загальною площею - 198,8 кв. м., які розташовані на земельній ділянці 0,3777 за кадастровий номер :41:019:0015.

Відповідно до ч. 4. ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

На підставі приведеного ТОВ «Євро Сервіс» зареєструвало право власності на вищенаведене майно 01.07.2015 року.

Відповідно до ч.І ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на І житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить І право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, І без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для І попереднього землевласника (землекористувача).

Враховуючи приведене, за законом право користування земельною ділянкою розміром 0,3777 га перейшло до ТОВ «Євро Сервіс» з дня державної реєстрації права власності на нежитлові будівлі, які розташовані на земельній ділянці, а саме 01.07.2015 року.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки вникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до п. 287.1. ст. 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Відповідно до вищенаведеного право користування земельною ділянкою розміром 0,3777га у ТОВ «Євро Сервіс» не виникло у звязку з відсутністю державної реєстрації зазначеного права, згідно з вимогами ст. 125 ЗК України.

ТОВ «Євро Сервіс» не може укласти з Одеською міською радою договір оренди земельної ділянки 0,3777 га та провести державну реєстрацію права користування земельною ділянкою, у звязку з тим, що Договір на право тимчасового користування землею № КД-145 від 23.12.1999 року, який укладено між Одеською міською радою та ДП «ОМТП» не припинено.

Фактично дана земельна ділянка розміром 0,3777 га перебуває в користуванні ДП «ОМТП» відповідно до Договору на право тимчасового користування землею № КД-145 від 23.12.1999 року.

Даний договір не є припиненим, дана земельна ділянка розміром 0,3777 га не вилучена з користування ДП «ОМТП» та в користування ТОВ «Євро Сервіс» не передавалась. Також ДП «ОМТП» не повертало дану земельну ділянку Одеській міській раді.

Не погоджуючись з цим, ТОВ «Євро Сервіс» звернулось до ДП «ОМТП» з листом вих№ 19 від 09.10.2015 року(додаток №3), яким просить надати згоду на вилучення даної земельної ділянки 0,3777 га кадастровий номер :41:019:0015 з користування Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт».

Також ТОВ «Євро сервіс» звернулось до Господарського суду з позовом до ДП «ОМТП» та Одеської міської ради про визнання Договору на право тимчасового користування землею № КД-145 від 23.12.1999 року, відповідно до якого земельна ділянка площею 0,3777 га знаходиться в користуванні ДП «ОМТП» припиненим.

Тобто ані юридично, ані фактично дана земельна ділянка в користування ТОВ «Євро Сервіс» не перейшла.

Позивач зазначає, що ТОВ «Євро Сервіс» фактично користується земельною ділянкою площею 0,3777 га, розташованою під нежитловими будівлями під літ «А» та під літ «Б», загальною площею 198,8 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 16, але це не відповідає дійсності тому що

На території табору «Юний моряк» за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 16, до якої входить земельна ділянка площею 0,3777 га, здійснюється охорона, відповідно до договору № КД-19016 від 05.05.2014 року кладеного між ДП «ОМТП» та ТОВ «МАКС-БЕЗПЕКА». (Додаток №4)

ТОВ «Євро Сервіс» не може користуватися даною земельною ділянкою, у звязку з тим, що не має допуску на дану територію.

З метою захисту своїх прав ТОВ «Євро Сервіс» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом про зобовязання ДП «ОМТП» не винити перешкоди в користуванні майном нежитловими будівлями під літ «А» та Діл літ «Б», загальною площею 198,8 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Дача Іовалевського, 16, розташованим на даній території.

На даній земельній ділянці площею 0,3777 га за адресою: м. Одеса, вул. Дача Іовалевського, 16, окрім нерухомих обєктів, які належать ТОВ «Євро Сервіс» зареєстровані обєкти, які належать на праві власності Міністерству інфраструктури України та знаходяться на балансі ДП «ОМТП», а саме навіс - 1,2,3,4 згідно з технічним паспортом наданим портом.

Тобто земельна ділянка площею 0,3777 га використовується ДП «ОМТП» Іщя обслуговування своїх обєктів.

Щодо стягнення з ТОВ «Євро Сервіс» на користь порту коштів Позивач зазначає, що |що ТОВ «Євро Сервіс» порушило зобовязання перед ДП «ОМТП».

Відповідно до ст. 11 ЦК України

1) Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

2) Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:

1. договори та інші правочини;

2. створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3. завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4. інші юридичні факти.

3) Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

4) У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

5) У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

6) У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

ТОВ, «Євро Сервіс» угоди щодо компенсації орендної плати ДП «ОМТП» не укладало, інших законних обовязків перед ДП «ОМТП» не має, тому і порушити зобовязання не може.

Вказана земельна ділянка відноситься до земель комунальної власності, даною земельною ділянкою розпоряджається Одеська міська рада.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: в) дання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

Обовязок оплати права користування земельною ділянкою може виникнути інше перед орендодавцем, яким є Одеська міська рада.

Відповідно до ст. 15 ЦК України у разі порушення своїх цивільних прав та інтересів кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу.

У відповідності з вимогами п. 4 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, юкрема, у вигляді відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. (постанова Верховного суду України від 07 жовтня 2015 року у справі № 916/3371/14)

З приведеного, на думку суду, випливає відсутність протиправної поведінки відповідача, так як факт користування ним вказаною земельною ділянкою за яку Позивач сплачує плату за землю у вигляді орендної плати за вказаним Договором. не доведений.

Таким чином, згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України, на яку посилається позивач ґрунтуючи своїх вимоги, відсутність протиправної поведінки відповідача виключає настання цивільної відповідальності.

Аналізуючи приведене господарський суд вважає вимоги позивача не обгрунтованими, не підтвердженими наявними у справі доказами і тому не підлягаючими задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" відмовити повністю.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 29 лютого 2016 р.

Суддя М.І. Никифорчук