ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2016 р. Справа № 923/2011/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Черковій О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ОСОБА_1, м. Кам'янецьк-Подільський Хмельницької області

до: ОСОБА_2, м.Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на

стороні позивача: Приватне підприємство "Теплобудінвест", м. Херсон

про виключення учасника

за участю представників сторін:

від позивача - не прибув;

від відповідача - ОСОБА_3 представник за довіреністю від 27.01.2016р.;

від 3-ї особи - не прибув

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (відповідач) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ПП "Теплобудінвест" про виключення учасника.

Позивач та третя особа в судове засідання не прибули, причини неявки не повідомили.

27.02.2016 р. до суду надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи та продовження строку вирішення спору.

Суд відмовляє в задоволенні вищевказаного клопотання, оскільки саме за клопотанням позивача розгляд справи відбувається поза межами строку, встановленого ст..69 ГПК України. Строк розгляду справи (з урахуванням продовження строку) закінчується 29.02.2016 р., тому відкладення розгляду справи неможливе.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

З огляду на викладене, суд, керуючись ст..75 ГПК України, дійшов висновку розглядати справу за наявними матеріалами, яких достатньо для розгляду справи та винесення обґрунтованого рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (відповідач) є учасниками Приватного підприємства «Теплобудінвест» (третя особа).

Матеріалами справи підтверджується, що розмір статутного капіталу ПП «Теплобудінвест» складає 150000,00 грн., позивач та відповідач володіють статутним капіталом у рівних частинах, що складає 50%.

Згідно статті 1 Закону України «Про господарські товариства» - господарським товариством є юридична особа, статутний капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарськими товариствами цим законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку.

За нормами ст..113 ГК України приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці. Приватним також є підприємство, що діє на основі приватної власності суб'єкта господарювання - юридичної особи.

Таким чином, ПП «Теплобудінвест» створене фізичними особами, майно яких не знаходиться у спільній власності, статутний фонд такої юридичної особи є поділеним на визначену кількість часток, що свідчить про корпоративність устрою такого приватного підприємства. Підтвердженням цього також є приписи ч.1 ст.100 ЦК України - право участі у товаристві є особистим немайновим правом і не може окремо передаватися іншій особі.

Статтею 97 ЦК України передбачено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до Статуту Приватного підприємства «Теплобудінвест» - підприємство є приватним підприємством, заснованим на власності окремої фізичної особи з правом найму робочої сили (п.1.4. Статуту). Згідно п.1.3. Статуту засновниками підприємства є громадяни України ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Відповідно до п.4.4. Статуту початковий Статутний фонд підприємства є його власністю, створюється за рахунок коштів вкладень засновників і складає 150000,00 грн.

Згідно п.4.7., п.4.8. Статуту підприємство відповідає за своїми зобов'язаннями всім закріпленим за ним майном, на яке відповідно до Закону може бути звернене стягнення на вимоги кредиторів. Засновники не відповідають за зобов'язаннями підприємства, а підприємство не відповідає за зобов'язаннями засновників.

Виходячи із аналізу вищевказаних норм та Статуту ПП «Теплобудінвест» - приватне підприємство «Теплобудінвест» за своєю правовою природою є товариством з обмеженою відповідальністю.

У відповідності до ч.4 ст.145 ЦК України до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить, зокрема, виключення учасника із товариства.

Статтею 64 Закону України «Про господарські товариства» передбачено, що учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере.

Позивач вважає себе позбавленим можливості вирішити питання про виключення відповідача зі складу учасників ПП «Теплобудінвест» в порядку, передбаченому статутом та чинним законодавством, оскільки рішення зборів, на якому буде присутній лише один учасник, що володіє 50% голосів є неправомірним (неправомочним).

Позивач просить суд виключити ОСОБА_2 зі складу учасників ПП «Теплобудінвест», оскільки відповідачем вчиняються дії, які зумовлюють повне зупинення діяльності ПП «Теплобудінвест», позивач посилається на неможливість здійснення останнім господарської діяльності щодо отримання прибутку. На підтвердження своєї правової позиції звертає увагу на наступне.

Відповідно до Протоколу від 25 березня 2015 року №7 загальних зборів учасників ПП «Теплобудінвест», на якому присутні учасники підприємства - позивач та відповідач, та які у сукупності мають 100% голосів від загальної кількості часток статутного фонду, учасниками товариства прийнято рішення про призначення директором ПП «Теплобудінвест» ОСОБА_1. Проте, відповідач неодноразово звертається до господарського суду Херсонської області з позовною заявою про визнання вищевказаного рішення недійсним. На думку позивача, відповідач таким чином намагається заблокувати можливість виконавчого органу ПП «Теплобудінвест» на внесення до ЄДР відомостей про юридичну особу, як-то зміна статутного фонду, зміна директора, зміна місцезнаходження підприємства. Позивач стверджує, що протиправні дії відповідача направлені на блокування діяльності товариства. В позовній заяві позивач стверджує, що відповідачем в якості директора вчиняються дії по відшукуванню товарно-матеріальних цінностей ТОВ «ПУСК» та намаганню їх реалізації, а саме - вчинено дії по розшуку зернових, сої на елеваторах, інших місцях для зберігання з метою реалізації по заниженим цінам, що в свою чергу, позбавить можливості ТОВ «ПУСК» засіяти земельні ділянки на наступний рік власним посівним матеріалом; вчиняються дії по розшуку дощувальних машин, без наявності яких ТОВ «ПУСК» не буде мати можливість вирощування зрошуваних сільськогосподарських культур. Своїми діями відповідач перешкоджає досягненню цілей ПП «Теплобудінвест».

Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до статті 58 Закону України «Про господарські товариства» вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників, які складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів (ст..60 Закону України «Про господарські товариства»).

Відповідно до ст..59 Закону України «Про господарські товариства» - до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю, крім іншого, належить повноваження щодо виключення учасника з товариства. Щодо вирішення питання про виключення учасника з товариства - рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. З решти питань рішення приймається простою більшістю голосів.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами корпоративних спорів" №13 від 24.10.2008р., при вирішенні спорів, пов'язаних з виключенням учасника з товариства, господарські суди повинні дослідити всі обставини, пов'язані з виключенням учасника з товариства, дати оцінку його поведінці, встановити наявність негативних для товариства наслідків у зв'язку з діями (бездіяльністю) учасника. Якщо негативні наслідки не настали, потрібно правильно визначити відповідність їх настання. Необхідно встановити причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) учасника товариства та негативними наслідками для товариства, а також дослідити мотиви поведінки учасника, форму вини тощо. Вирішуючи питання про наявність факту перешкоджання учасником своїми діями досягнення цілей товариства, необхідно встановити, що поведінка учасника суттєво ускладнює діяльність товариства чи робить її практично неможливою.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено відповідними доказами обставини, на які останній посилається в позовній заяві, а тому відсутні підстави щодо задоволення позову.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до положень ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

В силу ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного рішення.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1.Відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

(Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом).

Повне рішення складено 29.02.2016 р.

Суддя В.В.Литвинова