ГОСПОДАРСЬКИЙ С У Д
Кіровоградської області
УХВАЛА

04 березня 2016 року справа № 912/17/16

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Шевчук О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про вжиття заходів до забезпечення позову у справі №912/17/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Креатив-Трейд", м. Кіровоград

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Приватного акціонерного товариства "Креатив", м. Кіровоград

про стягнення 10377463,34 дол. США та 142408432,60 грн

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 010-01/ 5434 від 10.08.2015; ОСОБА_2, довіреність № 010-01/834 від 23.02.2016; ОСОБА_3, довіреність № 010-01/835 від 23.02.2016;

від відповідача - ОСОБА_4, довіреність № 72Д-10 від 10.02.2016;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулося до господарського суду з позовною заявою (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 24.02.2016) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Креатив-Трейд", як з поручителя, заборгованості в розмірі 10377463,34 доларів США та 142408432,60 грн за Кредитними договорами: № 151213К17 від 21.08.2013, № 151214К12 від 10.06.2014 та № 151214К16/ЕЕР-17-ЕХІМ від 19.09.2014, укладеними в рамках Генеральної кредитної угоди № 151308N2 від 17.11.2008 між позивачем та третьою особою.

Ухвалою від 06.01.2016 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, порушив провадження у справі, справу призначив до розгляду у судове засідання 28.01.2016 о 14:30.

Цією ж ухвалою господарський суд на підставі статті 27 Господарського процесуального кодексу України залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Приватне акціонерне товариство "Креатив" та зобов'язав сторони до дня судового засідання надати суду в повному обсязі докази в обґрунтування своїх доводів.

Розгляд справи неодноразово відкладався ухвалами від 28.01.2016, 11.02.2016, 24.02.2016 до 11.02.2016, 24.02.2016, 04.03.2016, відповідно, в зв'язку з неподанням витребуваних доказів та необхідністю витребування нових доказів, необхідних для розгляду справи по суті.

03.03.2016 позивач подав заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Креатив - Трейд" (, просп. Промисловий, 19, м. Кіровоград, 25014), де б воно не знаходилось в межах суми позовних вимог.

У судовому засіданні 04.03.2016 представник позивача просив задовольнити заяву про забезпечення позову, представник відповідача просив господарський суд відмовити в її задоволенні у зв'язку із необґрунтованістю.

Заява мотивована значним розміром заявленої до стягнення заборгованості, а також тим, що відповідач не акумулює достатній розмір грошових коштів на своїх рахунках, який був би співрозмірним розміру існуючого боргу, при цьому у нього в наявності є майно у вигляді нерухомості, арешт якого не призведе до припинення господарської діяльності.

За твердженням позивача, про ухилення відповідача від виконання зобов'язань свідчить також, що під час розгляду справи відповідач не надав відзив на позов, а надав низку клопотань про зупинення провадження у справі, тобто відповідач при розгляді спору продовжує вчиняти дії по затягуванню вирішення питання щодо розрахунку з позивачем.

У зв'язку з викладеним позивач вважає, що уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову може бути забезпечено шляхом накладення арешту на майно відповідача у межах суми позовних вимог.

При розгляді заяви про забезпечення позову господарський суд враховує таке.

Господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 Господарського процесуального кодексу України заходів до забезпечення позову (частина 1 статті 66 Господарського процесуального кодексу України).

Стаття 67 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, передбачає, що позов забезпечується накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

При цьому, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (пункт 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову").

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову та навести суду обґрунтування, належним чином доведене, необхідності застосування заходів забезпечення позову та мотивування того, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Всупереч зазначеному позивач не надає доказів на підтвердження своїх припущень, що майно, яке є у відповідача може зникнути чи зменшитись. Доказів реалізації відповідачем майна чи здійснення підготовчих дії до його реалізації, витрачання коштів, укладення договорів застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання позивачем господарському суду не подано.

Згідно статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона за допомогою належних та допустимих доказів повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, заява про забезпечення позову повинна бути обґрунтована з поданням належних і допустимих доказів, що підтверджують можливість виникнення в подальшому ускладнень при виконанні судового рішення.

Заява позивача не містить фактичних даних, на підставі яких можна зробити висновок про те, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання в подальшому рішення господарського суду.

За викладених обставин заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Поряд з тим, господарський суд звертає увагу та не, що згідно пункту 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

У пункті 6 вищевказаної постанови звернуто увагу, що статтею 106 Господарського процесуального кодексу України передбачено можливість оскарження ухвал про забезпечення позову, скасування забезпечення позову. Відтак ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову або в задоволенні клопотання про скасування заходів до забезпечення позову оскарженню не підлягають.

Судовий збір відповідно до вимог статті 6 Закону України "Про судовий збір" та статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на заявника.

Керуючись статтями 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про забезпечення позову у справі № 912/17/16.

Ухвала набирає законної сили з моменту винесення та не підлягає оскарженню.

Копію ухвали направити Приватному акціонерному товариству "Креатив" (м. Кіровоград, проспект Промисловий, 19).

Суддя О.Б. Шевчук