Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" березня 2016 р. Справа № 906/19/16.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Костриці О.О.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Корнинське" (смт.Корнин, Попільнянський район, Житомирська область)

До: Публічного акціонерного товариства "Корнинський цукровий завод" (смт.Корнин, Попільнянський район, Житомирська область)

про визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення від 05.01.2015

Присутні:

від позивача: Корольчук С.О. - довіреність №2 від 08.02.2016, Трубій О.З. - директор

від відповідача: Горук В.А. - ліквідатор

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення №7 від 05.01.2015.

02.03.2016 до суду від Корнинської селищної ради надійшов лист №187/02-23 від 01.03.2016, в якому селищна рада повідомляє відому їй інформацію про приміщення по спірному договору.

Представники позивача в засіданні суду позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в засіданні суду в усних поясненнях заперечив щодо позовних вимог, також, надав для долучення до матеріалів справи копію переліку нерухомого майна, що передається у власність ВАТ "Корнинський цукровий завод" №12 від 14.07.2001, копію листа Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №4/6-900 від 14.05.2004, копію листа РВ ФДМУ по Житомирській області №08/2964 від 24.09.2004.

Окрім того, ліквідатор повідомив, що ним позивачу по справі надіслані повідомлення про припинення договору оренди нежитлового приміщення №7 від 01.01.2014 на підставі п.9.4 вказаного договору та у зв'язку з відкриттям ліквідаційної процедури щодо орендодавця.

Представники позивача в засіданні в усних поясненнях підтвердили несплату платежів за оренду приміщення відповідно до договору більш ніж за три місяці.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши уповноважених представників сторін, судом уважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, позивач просить суд визнати недійсним договір оренди нежитлового приміщення площею 51,5 кв.м., що знаходить за адресою смт. Корнин, вул. Фрунзе 1, укладений 05.01.2015 між ТОВ "Корнинське" та ПАТ "Коровинецький цукровий завод".

Відповідно до положень ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі визнання недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з ч. 3 ст. 207 Господарського кодексу України (яка кореспондується зі ст. 236 ЦК України) виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

За змістом ст.ст. 651, 653 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 ЦК України).

Із правової природи такого зобов'язання вбачається, що фактичне користування майном на підставі договору оренди в разі визнання його недійсним унеможливлює застосування наслідки недійсності правочину відповідно до ст. 216 ЦК України, оскільки використання майна - "річ" безповоротна, і відновити первісне положення сторін практично неможливо. Тому, визнаючи договір оренди недійсним, необхідно серед іншого встановити обставини, пов'язані з виконанням договору, та визначити момент, з якого вважаються припиненими зобов'язання за цим договором.

Судом встановлено, що 05.01.2015 між ПАТ "Корнинський цукровий завод" (орендодавець - відповідач по справі) та ТОВ "Корнинське" (орендар - позивач по справі) було укладено договір оренди нежитлового приміщення №7.

Згідно п.1.1 даного договору, орендодавець передає в оренду (тимчасове оплатне користування) нежиле приміщення, площею 51,5 кв.м., що знаходиться за адресою смт. Корнин, вул. Фрунзе (предмет договору) з метою використання під продаж продуктів харчування.

Пунктом 6.1. договору передбачено, що орендар зобов'язаний щомісячно сплачувати вчасно суму оренди, відповідно до п.3.1. договору.

Дія договору припиняється, зокрема, з ініціативи орендодавця, у разі прострочення орендарем платежів, передбаченим цим договором більш ніж 3-х місяців (п.9.4 договору).

Як зазначалось вище, ліквідатор в засіданні суду повідомив, що ним позивачу по справі (орендарю) надіслані повідомлення про припинення договору оренди нежитлового приміщення №7 від 01.01.2014 на підставі п.9.4 вказаного договору та у зв'язку з відкриттям ліквідаційної процедури щодо орендодавця.

Представники позивача в засіданні в усних поясненнях підтвердили несплату платежів за оренду приміщення відповідно до договору більш ніж за три місяці.

Слід зазначити, що позов ТОВ "Корнинське" грунтується на вимозі про визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення №7 від 05.01.2015, при цьому, у зв'язку з припиненням між сторонами по справі дії даного, зобов'язання за спірним договором є припиненими.

Ураховуючи встановлені судом у справі обставини, визнання договору оренди недійсним є неможливим, оскільки предмет спору припинив існування (постанова Верховного Суду України від 23.12.2015).

Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК господарський суд припиняє провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Пунктом 4.4. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, припинення дії договору відбулось після подання даного позову до суду та порушення провадження у справі.

Ураховуючи вищевикладене, провадження у справі про визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення №7 від 05.01.2015., слід припинити у зв'язку з відсутністю предмета спору.

Керуючись п.1-1 ч.1 ст. 80, ст. 86 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі припинити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку передбаченому чинним законодавством.

Суддя Костриця О.О.

1 - в справу

2,3 - сторонам (реком.)