ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.02.16р. Справа № 904/175/16

За позовом Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОПСІТІ", м. Дніпропетровськ

про стягнення 29000,00 грн.

Суддя Кеся Н.Б.

При секретарі судового засідання Хавіна О.С.

Представники:

Від Позивача: представник ОСОБА_1, довіреність № 2332/2-04 від 31.12.2015 р.

Від Відповідача: представник ОСОБА_2, довіреність № б/н від 09.09.2015 р.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Адміністративно-технічне управління" Дніпропетровської міської ради (далі-Позивач) звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОПСІТІ" (далі-Відповідач), в якому просить господарський суд стягнути з Відповідача на свою користь суму у розмірі 29000,00 грн. та судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Відповідач не здійснив демонтаж власного рекламного засобу на виконання рішення органу місцевого самоврядування та за письмовою вимогою Позивача, тому має відшкодувати витрати останнього, понесені у зв'язку з примусовим демонтажем рекламного засобу Відповідача.

В підтвердження обґрунтованості позовних вимог Позивач надав до позову:

копію договору №1120 від 01.10.2011р. про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів;

копію рішення Дніпропетровської міської ради від 30.04.2015р. №275;

копію договору №0106/16 від 04.06.2015 про демонтаж спеціальних конструкцій (рекламних засобів) з Додатком №1 до догвоору;

копію акту примусового демонтажу рекламних засобів від 04.06.2015 б/н;

копію акту приймання-передачі робіт від 04.06.2015;

копію листів про демонтаж рекламного засобу від 05.05.2015 №2347/1-05, від 26.05.2015 №2853/1-05;

копію претензії від 25.11.2015 №2210/2-04;

копії правовстановлюючих документів Позивача.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позов вказує про те, що Позивач не зазначає, на якій саме підставі було демонтовано рекламну конструкцію, не надає й обґрунтування законності власних дій щодо демонтажу, а також обраний ним спосіб проведення демонтажу. До того ж, постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2015р. по справі №200/17381/15-а, задоволено позов ТОВ "Топсіті" та визнано рішення виконкому Дніпропетровської міської ради від 30.04.2015р. №275 "Про затвердження схем розташування великогабаритних рекламних засобів по вул. Набережній Перемоги, вул. Космічній та демонтаж рекламних засобів" незаконним, а також скасовано рішення виконкому Дніпропетровської міської ради від 30.04.2015 №275 "Про затвердження схем розташування великогабаритних рекламних засобів по. вул. Набережній Перемоги, вул. Космічній та демонтаж рекламних засобів". Таким чином, у Позивача відсутні правові підстави для проведення демонтажу, а так і відсутні правові підстави для стягнення грошових коштів. Також, враховуючи той факт, що висота рекламної конструкції, яка була демонтована, складає 18,7 метрів, то демонтаж даної рекламної конструкції повинен бути здійснений спеціалізованою організацією, тобто, організацією, що має дозвіл на проведення висотних робіт, як того вимагає пп.8.1.3 п. 8.1 розділу 8 Порядку розміщення зовнішньої реклами та п.6 порядку №1107. Таким чином, у Позивача відсутній відповідній дозвіл на проведення висотних робіт, що також, додатково підтверджує незаконність проведення демонтажу.

До відзиву на позов Відповідач подав:

копію довіреності;

копію постанови суду;

докази направлення відзиву на адресу Позивача.

Представник Позивача подав клопотання про долучення до матеріалів справи наступних документів (а.с. 61-74):

копію банківської виписки КП "Адміністративно-технічне управління" Дніпропетровської міської ради з 11.06.2015 по 11.06.2015;

копію дозволу 1220/395 на розміщення зовнішньої реклами ТОВ "Топсіті".

Під час судового засідання представник Відповідача подав додаткові пояснення (а.с. 75-78), в яких вказує про те, що демонтаж рекламної конструкції, що належить на праві власності ТОВ "Топсіті" було демонтовано протиправно, тобто з порушенням норм чинного законодавства, особами, які не мали законних підстав та права на його проведення. до того ж, КП "Адміністративно-технічне управління" Дніпропетровської міської ради не надано доступ до рекламної конструкції з метою її ідентифікації, як такої, що є власністю ТОВ "Топсіті". Посадовими особами Позивача, з перевищенням меж службових повноважень було укладено договір про виконання підрядних робіт від 04.06.2015 року з організацією, що не мало законного права здійснювати зазначені роботи, а також порушено під час укладення вказаного договору приписи пп. 8.1.3 п. 8.1 Розділу 8 Порядку розміщення зовнішньої реклами.

До пояснень Відповідач подав копію листа Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та примусової безпеки України у Київській області та м.Києві від 14.09.2015року (а.с.78).

Також представник Відповідача подав клопотання про долучення до матеріалів справи копії постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська по справі №200/17381/15-а від 14.12.2015р. (а.с. 79-84).

В судовому засіданні 04.02.2014р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та враховуючи пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2011 року між Комунальним підприємством "Адміністративне-технічне управління» Дніпропетровської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОПСІТІ" був укладений договір №1220 про Тимчасове користування місцями розміщення рекламних засобів (далі-Договір) (а.с. 11-14).

Відповідно до п. 1.1 ОСОБА_3 підприємство на підставі дозволів на розміщення зовнішньої реклами, наданих Розповсюджувачу зовнішньої реклами рішеннями виконкому міської рада надає Розповсюджувачу зовнішньої реклами в тимчасове користування місця для розташування рекламних засобів, які перебувають у комунальній власності, а Розповсюджувач зовнішньої реклами розташовує рекламні засоби згідно з виданими дозволами та, здійснює оплату за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів.

Строк тимчасового користування місцями розташування рекламного засобу відповідає строку дії дозволу (п.1.3 ОСОБА_3).

Обставини справи свідчать про те, що Відповідачем було отримано дозвіл на розміщення зовнішньої реклами від 25.05.2006року №1220/395, виданого на підставі рішення виконкому міської ради від 18.05.2006року №19999 на зовнішню рекламну конструкцію. Строк дії вказаного дозволу спливає 25.05.2016року.

Відповідно до п. 3.8 укладеного з Позивачем ОСОБА_3 Розповсюджувач (Відповідач) зовнішньої реклами за власний рахунок у встановлений строк та у встановленому порядку зобов'язався проводити демонтаж рекламних засобів по закінченню строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами, при скасуванні дозволу, розірванні цього договору, а також в інших випадках, передбачених цих договором, Порядком розміщення зовнішньої реклами в місті Дніпропетровську (рішенням виконкому міської ради від 16.02.04 №325, зі змінами за рішенням міської ради 31.08.11 №11/48) та Положенням про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпропетровську (рішенням виконкому міської ради від 16.02.04 №325, зі змінами за рішенням міської ради 31.08.11 №11/48). За власний рахунок усувати (у тому числі шляхом демонтажу) виявлені Підприємством порушення у строк (*термін), зазначений у вимозі (попередженні) Підприємства.

Відповідно до п. 6.1 ОСОБА_3 демонтаж рекламного засобу після закінчення строку тимчасового користування місцем розташування, у разі дострокового розірвання договору, а також в інших випадках, зазначених у Порядку розміщення зовнішньої реклами в місті Дніпропетровську, Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпропетровську та/або у цьому договорі (в тому числі рекламного засобу, розміщеного з недодержанням зазначених у дозволів місця розташування рекламного засобу та/або конструкції рекламного засобу, рекламного засобу у разі тривалого або неодноразового порушення правил благоустрою території міста тощо), здійснює Розповсюджувач власними силами (за свій рахунок) в передбачений термін.

Пунктом 6.2 ОСОБА_3 передбачено, що разі невиконання самостійно демонтажу в цей термін та невиконання вимоги Підприємства щодо демонтажу Підприємство має право здійснити демонтаж примусово в порядку, встановленому виконкомом міської ради.

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 30.04.15 №275 вирішено:

затвердити схему розташування великогабаритних рекламних засобів по вул.Набережній Перемоги від Мерефо-Херсонського моста до пл.перемоги, вул.Космічній від пл.Перемоги до Запорізького шосе;

розповсюджувачам зовнішньої реклами, великогабаритні рекламні засоби яких не відповідають схемі (п.1 цього рішення) за місцем розташування та видом, забезпечити демонтаж великогабаритних рекламних засобів протягом 3 днів з дати прийняття цього рішення. У подальшому розташування великогабаритних рекламних засобів можливе тільки відповідно до затвердженої схеми;

встановити, що у разі не проведення демонтажу розповсюджувачами зовнішньої реклами у визначений у рішенні термін, не демонтовані рекламні засоби підлягають примусовому демонтажу на підставі цього рішення (без прийняття додатвокеого рішення про примусовий демонтаж);

КП "Адміністративне-технічне управління" у разі не виконання демонтажу рекламних засобів розповсюджувачами зовнішньої реклами у визначений у цьому рішення термін, здійснити примусовий демонтаж цих рекламних засобів власними силами або із залученням сторонніх організацій.

Так, на виконання зазначеного рішення та відповідно до п. 7.3 Порядку та п. 28 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 №2067 Позивач листом вих.№2347/1-05 від 05.05.2015р. (а.с. 23) повідомив Відповідача про необхідність демонтажу рекламного засобу разом з фундаментним блоком, розташованого за адресою: вул.Набережній Перемога (коло) в строк до 11.05.2015 року.

Демонтаж рекламної конструкції Відповідач не виконав.

На підставі зазначеного рішення виконавчого комітету Комунальним підприємством "Адміністративне-технічне управління", із залученням підрядної організації ТОВ "Аркада ОСОБА_4", 04.06.2015 року було проведено примусовий демонтаж рекламного засобу по вул.Набережна Перемоги (коло), про що складено акт примусового демонтажу від 04.06.15р. (а.с. 21).

Вартість витрат Позивача за проведення демонтажу рекламного засобу склала 29000,00 грн., що підтверджується актом приймання-передачі робіт №08/06 від 04.06.15р. (а.с.22).

25.11.15р. на адресу Відповідача була направлена претензія про стягнення збитків за примусовий демонтаж на суму 29000,00 грн. (а.с. 25), яка останнім була залишена без відповіді та задоволення.

Наведені обставини призвели до звернення Позивача до суду.

Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська по справі №200/17381/15-а від 14.12.2015 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОПСІТІ» до Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення виконкому Дніпропетровської міської ради №275 від 30.04.2015 року, визнано рішення виконкому Дніпропетровської міської ради №275 від 30.04.2015 року «Про затвердження схеми розташування великогабаритних рекламних засобів по вул.Набережна Перемоги, вул.Космічна» - незаконним. Скасовано рішення виконкому Дніпропетровської міської ради №275 від 30.04.2015 року «Про затвердження схеми розташування великогабаритних рекламних засобів по вул.Набережна Перемоги, вул.Космічна».

Постанова Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська по справі №200/17381/15-а від 14.12.2015 року набрала законної сили 05.02.2016р.

В силу положень ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська по справі №200/17381/15-а встановлено, що виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради рішення № 275 від 30.04.2015р. «Про затвердження схеми розташування великогабаритних рекламних засобів по вул. Набережній Перемоги, вул. Космічній» прийнято без належного дотримання процедури оприлюднення повідомлення, проекту регуляторного акту і відповідного аналізу, без обговорення, без врахування громадської думки, та відповідачем (виконкомом) не надано відомості про оприлюднення в установленому законом порядку проекту Рішення та про проведення аналізу Рішення щодо регуляторного впливу, що не відповідає положенням статті 9 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». У зв'язку з цим рішення виконкому Дніпропетровської міської ради №275 від 30.04.2015 року визнано судом незаконним та скасовано.

Зважаючи на встановлені обставини, суд керується наступним.

Згідно з ч.1 ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим порушенням збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків, причинного зв'язку між порушенням права та збитками, наявність винної поведінки.

З огляду на положення ст. 22 ЦК України та ст.224 ГК України для застосування такої міри відповідальності як стягнення майнової шкоди (збитків) потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

На позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Так, матеріали справи свідчать про відсутність з боку Відповідача протиправної поведінки у вигляді порушення вимог здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч. 2 ст. 14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Частиною другою ст. 4 ГПК України передбачено що господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України.

Так, наявна у справі постанова Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська по справі №200/17381/15-а від 14.12.2015 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОПСІТІ» до Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення виконкому Дніпропетровської міської ради №275 від 30.04.2015 року свідчить про незаконність вимог до Відповідача про демонтаж його рекламного засобу, оскільки ці вимоги ґрунтуються на незаконному рішенні органу місцевого самоврядування.

У зв'язку з цим суд погоджується із запереченнями Відповідача про те, що проведений Позивачем демонтаж рекламного засобу Відповідача є незаконним.

Заперечення Позивача про те, що суд визнав незаконним рішення органу місцевого самоврядування вже після демонтажу, суд відхилює, оскільки визнання судом цього рішення незаконним означає його недійсність з моменту прийняття. Отже, невиконання цього акту Відповідачем не можна вважати протиправною поведінкою.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог Позивача про стягнення збитків за обставинами, викладеними у позові.

За результатами розгляду спору судові витрати у справі покладаються на Позивача в порядку ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту і може бути оскаржено протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя ОСОБА_5

Повне рішення складено-29.02.16р.