РІШЕННЯ

22 лютого 2016 року Справа № 913/1269/15

Провадження №6/913/1269/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", в особі філії Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк",

м. Сєвєродонецьк Луганської області,

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Племінний завод імені Літвінова", с. Сміле Луганської області

про стягнення 1 953 306 грн. 90 коп.

Суддя Василенко Т.А.

Секретар судового засідання Жданова Е.А.

У засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_2, довіреність б/н від 16.07.2015;

від відповідача - представник не прибув.

ВСТАНОВИВ:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредитної лінії №4 від 11.03.2011 в розмірі 1 953 306 грн. 90 коп., в тому числі: борг по кредиту з 02.02.2015 по 30.09.2015 в сумі 1 200 000 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками щодо користування кредитом з 06.08.2014 по 30.09.2015 в сумі 300 492 грн. 90 коп., три відсотки річних по простроченому основному боргу з 02.02.2015 по 30.09.2015 в сумі 22 253 грн. 42 коп., три відсотки річних по прострочених відсотках з 06.08.2014 по 30.09.2015 в сумі 5 118 грн. 90 коп., інфляційні нарахування по простроченому основному боргу з 02.02.2015 по 30.09.2015 в сумі 354 400,34 грн., інфляційні нарахування по прострочених відсотках з 06.08.2014 по 30.09.2014 в сумі 71 041,34 грн.

Позивачем до суду надані додаткові пояснення по справі з розрахунком інфляційних, які судом прийняті до розгляду та долучені до матеріалів справи.

Відповідач відзив на позовну заяву та інші витребувані судом документи не представив, правом на участь повноважних представників у судових засіданнях не скористалися.

Так, ТОВ «Племінний завод імені Літвінова» зареєстроване за адресою Луганська область, Словяносербський район, с. Сміле, вул. Первомайська, буд. 29.

В ухвалах суду від 24.12.15, 11.01.16, 08.02.16 явка учасників процесу в судові засідання не визнавалася обовязковою.

При цьому, відповідачем не заявлялося клопотання про відкладення розгляду справи з наведенням відповідного обґрунтування необхідності такого відкладення та доданням доказів поважності неприбуття у дане судове засідання.

Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 05.06.2014 № 01-06/745/2014 "Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" розяснено, що учасник судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за умов, зазначених у підпунктах 1-4 пункту 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції" (у редакції Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 № 01-06/2052/14). Так, учасник судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за таких умов:

1) Якщо відповідну ухвалу господарським судом надіслано поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. При цьому слід мати на увазі, що згідно із статтею 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, вони вважаються достовірними, доки до них не внесено відповідних змін.

2) У разі коли учасник судового процесу не значиться у згаданому реєстрі, - якщо названу ухвалу господарським судом надіслано поштою за адресою, яку зазначено в заяві (скарзі), або за місцем проживання фізичної особи, або за місцезнаходженням відокремленого підрозділу юридичної особи (коли заяву повязано з його діяльністю).

3) Якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством звязку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, то суд не вчиняє дій, зазначених у підпунктах 1 і 2 цього пункту. У такому разі, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством звязку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. У такому разі на примірнику переданого тексту, що залишається у матеріалах справи, зазначаються дата і година його передачі і прізвища та ініціали осіб, які передали і прийняли текст. У матеріалах справи мають міститися документи, що підтверджують отримання учасником судового процесу повідомлення (завірений судом витяг з журналу реєстрації телефонограм, журналу реєстрації електронних поштових відправлень тощо).

4) За неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Згідно відомостей, розміщених на офіційному сайті УДППЗ Укрпошта зазначено, що відповідно до Указу Президента України від 14.11.2014 № 875/2014 Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення (зі змінами), органи поштового зв'язку не здійснюють пересилання поштових відправлень до вказаного населеного пункту тимчасово не здійснюється.

Так, позовна заява та процесуальні документи у справі направлялися відповідачу на електронну адресу, вказану позивачем у позові().

В той же час, інформація про час і місце проведення судових засідань була тричі розміщена на сторінці господарського суду Луганської області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), про що свідчить роздрукована сторінка з мережі Інтернет.

Таким чином, судом вжито відповідні заходи щодо повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території, тому у суда вищої інстанції відсутні підстави для скасування прийнятого судового рішення з посиланням на пункт 2 частини третьої статті 104 або пункт 2 частини другої статті 111-10 ГПК (аналогічна позиція викладена в Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14).

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Тому, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування вимог за позовом, позивач посилається на наступне.

11.03.2011 між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ТОВ «Племінний завод імені Літвінова» був укладений договір кредитної лінії № 4 з додатками та змінами.

Відповідно до п.п 2.2 - 2.4 договору кредит надано у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) на проведення весняно-польових робіт, придбання кормів та поповнення обігових коштів з остаточним терміном повернення не пізніше 10 березня 2015 року. Максимальним ліміт кредитування становить 1 200 000,00 грн.

За умовами договору відповідач зобовязався використати кредит за цільовим призначенням та здійснити погашення кредиту відповідно до графіку та сплатити інші платежі, передбачені договором.

Відповідно до п. 2.7, п. 2.7.1 договору за користування кредитом позичальник зобовязаний сплачувати банку проценти в розмірі 20% річних.

Всупереч взятих на себе зобовязань, позичальником оплата за кредитом та процентами здійснювалася не в повній мірі та несвоєчасно.

Так, за розрахунком позивача станом на 01.10.2015 відповідач має заборгованість за кредитом в сумі 1 200 000,00 грн., заборгованість за процентами з 06.08.2014 по 30.09.2015 в сумі 300 492,90 грн.

Також, у звязку із порушенням строків виконання грошового зобовязання за кредитним договором, позивачем нараховані втрати від інфляції за простроченим кредитом в сумі 354 400,34 грн., за простроченими процентами в сумі 71 041,34 грн. Крім цього нараховані 3% річних за простроченим кредитом в сумі 22 253,42 грн., за простроченими процентами в сумі 5 118,90 грн.

Окільки відповідач в добровільному порядку суму заборгованості не оплатив, позивач звернувся до суду із даним позовом який обґрунтовує посиланням на норми цивільного та господарського законодавства, в тому числі ст. ст. 1048, 1050 ЦК України та інші.

Відповідач проти позову не заперечив.

Встановивши фактичні обставини справи та оцінивши доводи сторін у їх сукупності, суд дійшов до наступного.

11.03.2011 року між сторонами у справі укладено договір кредитної лінії № 4 відповідно до якого банк надає позичальнику кредит на умовах забезпепченності, повернення, відкличності, строковості, платності та цільового характеру використання відповідно до умов та положень цього договору.

Згідно п..2.2 кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в сумі 1 200 000,00 грн., з остаточним терміном повернення не пізніше 10 березня 2014.

Також, між сторонами були укладені додаткові договори до договору кредитної лінії №4 від 11.03.2011, №2 від 15.08.2012, №2 від 25.12.2013, №3 від 28.01.2014.

Так, згідно п. 1 додаткового договору до договору кредитної лінії №3 від 28.01.2014 сторони внесли зміни до п.2.2 договору кредитної лінії та змінили строк остаточного поверненняч кредиту не пізніше 10 березня 2015 року.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

Згідно з ч. 2 ст. 345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Згідно п. 2.3 максимальний ліміт кредитної лінії становить 1 200 000,00грн.

Згідно п. 2.7.1 проценти за користування кредитом встановлюються в розмірі 20% річних та нараховуються на фактичну суму заборгованості починаючи з першого дня користування кредитьом та до повного погашення.

Згідно п. 2.7.3 договору (в редакції додаткового договору №2 від 15.08.2012 року) нараховані за період з першого дня видачі кредиту або з першго числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по останній день повернення позичальником кредиту (або його частини) проценти (з урахуваннм положень п. 2.7.4 цього договору) повинні бути сплачені позичальником не пізніше 05 числа, наступного за звітним, а в разі повного та дострокового погашення кредиту одночасно з погашенням кредиту.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

На виконання умов кредитного договору, відповідно до заявок позичальника, банк надав останньому кредитні кошти в сумі 1 200 000,00 грн, які останній не повернув, у звязку з чим з 02.02.2015 по 30.09.2015 утворилась заборгованість в сумі 1 200 000,00 грн. Вказане підтверджується відповідними платіжними дорученнями, видатковими та податковими накладними, а також виписками щодо руху коштів на особових рахунках відповідача.

За розрахунком позивача, відповідачем зобовязання щодо сплати щомісячних процентів за користування кредитом виконувалося неналежним чином, у звязку з чим за період з 06.08.2014 по 30.09.2015 утворилась заборгованість за процентами в сумі 300 492,90 грн.

Відповідачем доказів оплати вказаної суми не надано.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач доказів належної оплати заборгованості за кредитом та процентами не представив та не надав власного розрахунку суми основного боргу, у звязку з чим суд керується розрахунком позивача.

В той же час, з метою отримання заборгованості за кредитним договором, позивачем, як на електронну адресу відповідача, так і за допомогою послуг УДППЗ «Укрпошта» направлялася вимога від 14.08.2015 № 46-02/106-411.

Виходячи з фактичних обставин справи та зібраних доказів, слід зазначити, що на момент звернення позивачем до суду у останнього виникло право вимоги заборгованості за кредитом та відсотками. Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 1 200 000,00 грн., заборгованості за процентами в сумі 300 492,90 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У звязку із прострочення повернення кредиту та оплати процентів, позивачем нараховані інфляційні за період лютий 2015 вересень 2015 року в сумі 354 400,34 грн. і за період серпень 2014 року- серпень 2015 року в сумі 71 041,34 грн. відповідно.

Крім цього,позивачем нараховані 3% річних за прострочення повернення кредиту та оплати процентів за період з 02.02.2015 по 30.09.2015 в сумі 22 253,42 грн. та за період з 06.08.2014 по 30.09.2015 в сумі 5 118,90 грн. відповідно.

Сплата інфляційних нарахувань і трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) відповідно до ст. 625 ЦК України не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до вимог абз.3 п.3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р., розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Як свідчать матеріали справи, остаточний строк повернення кредиту в сумі 1 200 000,00 грн. не пізніше 10 березня 2015 року. Відповідачем кредит не повернутий, у звязку з чим інфляційні на прострочений кредит слід рахувати за період з березня по серпень 2015 року і сума інфляційних становить 327 415,99 грн. (як вказано позивачем за розрахунком, наданим до письмових пояснень від 19.02.2016).

В той же час, інфляційні на прострочені відсотки за користування кредитом слід рахувати з вересня 2014 року по серпень 2015 року. Суд враховує розрахунок наданий позивачем до письмових пояснень від 19.02.2016, де зазначена загальна сума інфляційних в розмірі 57 767 грн. 89 коп.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні нарахування у звязку із простроченням сплати кредиту в сумі 327 415 грн. 99 коп., а також інфляційні нараховані на прострочені відсотки за користування кредитом в сумі 57 767 грн. 89 коп. В решті вимог слід відмовити.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача: заборгованість за кредитом в сумі 1 200 000 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками в сумі 300 492,89 грн., 3% річних за простроченим кредитом в сумі 22 253 грн. 42 коп., 3% річних за простроченими відсотками в сумі 5 118 грн. 90 коп., інфляційні нарахування по простроченому кредиту в сумі 327 415 грн. 99 коп., інфляційні нарахування по простроченим відсоткам в сумі 57 767 грн. 89 коп. (всього 1 913 049 грн. 09 коп.)

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача пропорційно обґрунтовано заявлених та задоволених вимог, а саме в сумі 28 695 грн. 73 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Племінний завод імені Літвінова», Луганська область, Слов'яносербський район, с. Сміле, вул. Первомайська, буд. 29, , на користь:

- Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі філії Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк», Луганська область, м. Сєваєродонецьк, проспект Гвардійський, буд. 40 «а», , заборгованість за кредитом в сумі 1 200 000 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками в сумі 300 492,89 грн., 3% річних за простроченим кредитом в сумі 22 253 грн. 42 коп., 3% річних за простроченими відсотками в сумі 5 118 грн. 90 коп., інфляційні нарахування по простроченому кредиту в сумі 327 415 грн. 99 коп., інфляційні нарахування по простроченим відсоткам в сумі 57 767 грн. 89 коп. , витрати зі сплати судового збору в сумі 28 695 грн. 73 коп., видати наказ позивачу.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 92 Господарського процесуального кодексу України рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції протягом десятиденного строку.

Дата виготовлення повного тексту та підписання рішення 29.02.2016

Суддя Т.А.Василенко