ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року Справа № 905/463/15

Вищий господарський суд України у складі колегії: головуючого, судді Васищака І.М., суддів Бондар С.В., Грека Б.М., за участі представника позивача Р. Ященка (дов. від 13.05.2014), розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Донецької області від 8 вересня 2015 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 23 грудня 2015 року у справі № 905/463/15 за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до товариства з обмеженою відповідальністю "Артемівськ-Енергія" про стягнення 16 628 158 грн 94 коп.,

УСТАНОВИВ:
У червні 2015 року публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Артемівськ-Енергія" про стягнення 11 540 714 грн 77 коп. основного боргу, 4 198 907 грн 73 коп. індексу інфляції і 888 536 грн 44 коп. річних з підстав неналежного виконання умов договору від 30 вересня 2011 року № 14/2463/11.

Відповідач позов визнав лише у частині стягнення 5 104 600 грн 92 коп. боргу і стверджує, що позивач невірно обчислив обсяги проданого природного газу.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 8 вересня 2015 року (суддя Ю. Паляниця) позов задоволено в частині стягнення 5 104 600 грн 92 коп. основного боргу, 7 286 грн 42 коп. індексу інфляції і 516 232 грн 92 коп. річних; у решті позов залишено без задоволення з мотивів безпідставності вимог.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 23 грудня 2015 року рішення змінено: позов задоволено в частині стягнення 5 104 600 грн 92 коп. основного боргу; вимогу про стягнення індексу інфляції і річних залишено без розгляду з мотивів не подання позивачем без поважних причин витребувані судом матеріали, необхідні для вирішення спору; у решті рішення залишено без змін.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" просить рішення і постанову скасувати з підстав неправильного застосування господарськими судами статей 180, 193 Господарського кодексу України, статей 530, 598, 599, 610, 611, 612, 625, 627, 629 Цивільного кодексу України, статей 42, 43 і 47 Господарського процесуального кодексу України та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Артемівськ-Енергія" проти доводів касаційної скарги заперечує і в її задоволенні просить відмовити.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Господарськими судами встановлено, що 30 вересня 2011 року сторони уклали договір купівлі-продажу природного газу № 14/2463/11 (далі - договір), відповідно до умов якого позивач (продавець) зобов'язався передати у власність відповідачу (покупець) у ІV кварталі 2011 року та у 2012 році природний газ (за кодом згідно з УКТ ЗЕД , ввезений на митну територію України публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"), для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями, іншими споживачами, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити газ на умовах цього договору.

Умовами договору сторони погодили, що газ, який продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами та використовується теплогенеруючими (теплопостачальними) підприємствами на власні потреби та втрати; продавець передає покупцеві з 1 жовтня 2011 року по 31 грудня 2012 року газ обсягом до 12 592,4 тис.м3, у тому числі по місяцях кварталів (тис. м3); продавець передає покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі покупця; право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі; після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов'язану з правом власності на газ; приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу; обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця; не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується передати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газорозподільного (газотранспортного) підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, в якому зазначається фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість; продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газорозподільному (газотранспортному) підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта; акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами; ціна за 1 000 м3 газу становить 3 023 грн 50 коп. без урахування збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та податку на додану вартість; всього до оплати за природний газ та послуги з його транспортування - 3 368 грн 97 коп., крім того податок на додану вартість - 20 відсотків, всього з податком на додану вартість-4 042 грн 76 коп.; оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки газу; остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця наступного за місяцем поставки газу; договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, діє в частині реалізації газу з 1 жовтня 2011 року до 31 грудня 2012 року, а в частині проведення розрахунків за газ та послуг з його транспортування - до повного погашення заборгованості (пункти 1.2, 2.1, 3.3, 3.4, 5.2, 6.1, 11.1 договору).

Додатковими угодами контрагенти вносили зміни до пункту 5.2 договору, зокрема, додатковою угодою від 27 червня 2012 року № 4 установлено, що ціна за 1 000 м3 газ та тариф на послуги з транспортування складає 4 661 грн 74 коп. разом з ПДВ.

Позивач стверджує, що протягом жовтня-грудня 2011 року, а також січня-квітня 2012 року та жовтня-грудня 2012 року передав 8 892, 490 тис. м3 природного газу на загальну суму 36 846 436 грн 32 коп., проте відповідач розрахувався частково і його борг дорівнює 11 540 714 грн 77 коп.

Неповна сплата відповідачем отриманого природного газу спричинила спір.

Як установлено господарськими судами, у листопаді, грудні 2012 року, січні 2013 року відповідач направив позивачу акти приймання-передачі природного газу, у відповідності до яких споживач отримав природний газ у наступних обсягах: у жовтні 2012 року - 164,000 тис.м3, у листопаді 2012 року - 686,000 тис. м3, у грудні 2012 року 1095,000 тис. м3.Факт отримання вказаних актів позивачем не заперечується.

Ураховуючи той факт, що позивач зазначені акти в установленому договором порядку не підписав, мотивовану відмову від підписання актів не повідомив і зазначені в них відомості щодо обсягу природного газу не спростував, господарські суди дійшли висновку про те, що зазначені акти і є підставою для розрахунків.

Іншого порядку визначення обсягу поставленого публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" газу умовами договору не передбачено. Натомість додані до матеріалів справи акти приймання-передачі природного газу за спірний період, оформлені позивачем, не містять посилань на договір, у межах якого поставлений газ та ціни на газ, тарифу на транспортування та загальної вартості поставленого газу за місяць, як це зазначено в усіх без винятку інших актах приймання-передачі природного газу.

Таким чином господарські суди визнали доведеною суму боргу відповідача за поставлений позивачем природний газ у сумі 5 104 600 грн 92 коп. і правомірно задовольнили позов у цій частині.

Водночас господарський суд, з посиланням на статтю 625 цивільного кодексу України, дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення 7 286 грн 42 коп. індексу інфляції і 516 232 грн 92 коп. річних.

Апеляційний господарський суд з таким висновком правомірно не погодився.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у позовній заяві визначило суму основного боргу станом на 6 квітня 2015 - 11 540 714 грн 77 коп., 3 відсотки річних - 888 536 грн 44 коп. та інфляційних втрат - 4 198 907 грн 73 коп. без зазначення періоду їх нарахування, з посиланням на те, що розрахунок додається. При цьому до позову додано "Розрахунок штрафних санкцій та 3 відсотків річних товариства з обмеженою відповідальністю "Аретмівськ-Енергія" за договором від 30 вересня 2011 року № 14/2463/11 станом на 6 квітня 2015 року".

Зазначений розрахунок складений "за зобов'язаннями жовтня, листопада, грудня 2011 року", "за зобов'язаннями січня, лютого, березня, квітня 2012 року", "за зобов'язаннями жовтня, листопада, грудня 2012 року", з посиланням на часткове задоволення рішенням суду у справі № 5006/47/21/2012.

За який саме період нараховані заявлені позовні вимоги про стягнення річних у сумі 888 536 грн 44 коп. та інфляційних втрат у сумі 4 198 907 грн 73 коп. у розрахунку, який є загальним по правовідносинам сторін за весь період дії договору, не зазначено.

Господарський суд, задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення річних та інфляційних втрат, уваги на це не звернув і період нарахування в рішенні не зазначив.

Ухвалою від 9 грудня 2015 року Донецький апеляційний господарський суд витребував у публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" письмові пояснення з визначенням періоду нарахування річних та інфляційних втрат, заявлених до стягнення. Вимоги суду апеляційної інстанції позивач не виконав.

За правилами пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору. Зазначене правило застосовуватися на загальних підставах й господарським судом апеляційній інстанції.

Колегія суддів вважає, що за обставин не подання позивачем без поважних причин витребуваних матеріалів, необхідних для вирішення спору, у апеляційного господарського суду були підстави для залишення позову в частині стягнення річних та індексу інфляції без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені апеляційним господарським судом на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 23 грудня 2015 року у справі № 905/463/15 залишити без змін, а касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" без задоволення.

Головуючий, суддя І. М. Васищак
Суддя С. В. Бондар
Суддя Б. М. Грек