ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2016 р.Справа № 922/6566/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши справу

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" м.Маріуполь
до Дочірнє підприємство "Харківський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України", м. Харків
про стягнення коштів
за участю сторін:

позивача -ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

3-я особа ( Служба автомобільних доріг у Харківській області) - не з*явилась

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" м. Маріуполь звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення заборгованості у розмірі 22 362 128,89 грн., з яких: основний борг - 11637360,47 грн., пеня - 731718,94 грн., 3% річних - 986146,70грн., інфляційні втрати - 9006902,78 грн.

Судові витрати в розмірі 182700,00 грн. просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 12.01.2016 року за клопотанням відповідача в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучена Служба автомобільних доріг у Харківській області ( а.с.79-80).

Позовні вимоги позивач обґрунтовує невиконання відповідачем зобов'язань за Договором підряду № ДСА/Д/П/Ж/3-510 від 24.07.2012 року, щодо своєчасного розрахунку за виконані роботи; в якості правових підстав позову - на положення ст.ст. 838,853 Цивільного кодексу України.

Відповідачем надана заява про застосування позовної давності до даних правовідносин у зв*язку з чим ДП "Харківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" просять суд відмовити у задоволені позовних вимог ( а.с.87-89).

Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Розглянувши матеріали справи судом встановлено наступне, що 24.07.2012 року між ДП "Харківський облавтодор " ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" та ТОВ "Шляхове будівництво "Альтком" було укладено договір підряду за № ДСА/Д/П/Ж3-510 та додаткову угоду від 30.12.21012 року, якою сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2013 року ( а.с.13 -22). У відповідності до предмету договору відповідач доручив , а позивач зобов*язався в порядку та на умовах, визначених даним договором виконати роботи по поточному ремонту автомобільної дороги ОСОБА_3 - Харків - Довжанський на ділянці км. 516+200- км 646+200 у Харківській області , види та обсяги яких обумовлені в проектно - кошторисній документації, яка є невід*ємною частиною даного договору ( п. 2.1 договору).

Позивач зобов*язався в межах договірної ціни, виконати на свій ризик власними силами і засобами всі передбачені даним договором роботи і передати їх в обумовлені строки відповідачу , усунути власними силами і засобами на протязі гарантійного строку недоробки/дефекти, що зумовлені неякісним виконанням робіт ( п.2.2 договору).

Сторони домовились проводити розрахунки щомісячно на підставі проміжних актів виконаних робіт за звітний місяць "Актів приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та "Довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма № КБ-3) згідно п. 2 сумісного наказу Держкомстату та Держбуду України від 21.06.02 року № 237/5 не пізніше 10 робочих днів з моменту їх підписання, але в будь-якому випадку - після отримання грошових коштів від Замовника. ( п.5.1 договору).

У випадку порушення сторонами договірних зобов*язань сторони сплачують пеню в розмірі 0,5 % від вартості невиконаних обов*язків, але не більше подвійної ставки НБУ, що діяла на момент порушення зобов*язань за письмовою вимогою потерпілої сторони. ( п. 18.3 договору).

На виконання умов договору позивачем надані наступні акти приймання виконаних будівельних робіт, які частково не оплачені відповідачем та є предметом розгляду даної справи :

- за жовтень 2012 року від 26.10.2012 року на суму 6999950,00 грн. ( а.с.23-26).

- за грудень 2012 року від 28.12.2012 року на суму 8479670,40 грн. ( а.с.27-37)

- за грудень 2012 року від 28.12.2012 року на суму 562527,60 грн. ( а.с.38-40).

Заборгованість сторонами підтверджена актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.07.2012 року по 31.12.2014 року який підписаний зі сторони позивача головним бухгалтером та зі сторони відповідача в.о. головного бухгалтера та скріплені їх печатками , даним актом сторони підтвердили наявність боргу в розмірі 11 637360,47 грн. та відобразили весь рух грошових коштів починаючи з 08.08.2012 року по 10.12.2014 рік за договором ДСА П/Ж/З-510 від 24.07.2012 року ( а.с.41-42).

05.10.2015 року позивачем була надіслана на адресу відповідача претензія про вимогу оплати вартості виконаних робіт ( а.с.44-48).

Відповідач надав відзив на позов та просить суд відмовити у задоволені позовних вимог з посиланням на п.5.1 договору у відповідності до якого обов*язок з оплати міг настати не раніше ніж Замовник робіт (Служба автомобільних доріг у Харківській області, третя особа ) перерахує кошти за роботи відповідачу , саме так визначено сторонами у договорі підряду ( а.с.96-97). Крім того, як вже було зазначено, відповідачем було заявлене клопотання щодо застосування до даних правовідносин строку позовної давності.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом , в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 882 ЦК України передбачено, що замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов'язаний негайно розпочати їх прийняття. Замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором. У прийнятті робіт мають брати участь представники органів державної влади та органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених законом або іншими нормативно-правовими актами. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання . Таких доказів, щодо неякісного виконання робіт сторонами надано не було.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України , зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статтею 629 ЦК України, договір є обовязковим до виконання сторонами.

Згідно із частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 5 ст. 216 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права.

Позивач звернувся до суду із позовом (докази прийняття поштовим відділенням кореспонденції до пересилання є дата 22.12.2015 року, 25.12.2015 року вх. № 6566/15 позовна заява надійшла до господарського суду).

Як уже зазначалось, предметом розгляду є акти приймання виконаних будівельних робіт від 26.10.2012 року та 28.12.2012 року.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що оплата відбувається не пізніше 10 робочих днів з моменту підписання відповідного акту сторонами, отже враховуючи наведене , за спірним актом за жовтень 2012 року, перебіг позовної давності почався та закінчився ( сплив) в наступні періоди з 26.10.2012 року до 08.11.2015 року, таким чином як стверджує відповідач позивачем було пропущено трирічний строк позовної давності за вимогами про стягнення 2595162,47 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідачем подано до господарського суду заяву від 28.01.2016 про застосування позовної давності (а.с. 87-89).

Статтею 264 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново.

У відповідності до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 29.05.2013, № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів", а саме п. 4.4.1. зазначається, що у дослідженні обставин, пов'язаних із вчиненням зобов'язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку (частина перша статті 264 ЦК України), господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати:

підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір;

Відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» основною метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Порядок проведення інвентаризації розрахунків, у тому числі дебіторської заборгованості, визначено підпунктом 11.11 Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 11 серпня 1994 року N 69. При інвентаризації розрахунків підприємство-кредитор має надсилати (передавати) дебіторам скріплені підписом і печаткою виписки з регістрів аналітичного обліку у формі акта звіряння розрахунків, в яких зазначається номер договору, дата і сума перерахування коштів, тощо. Дебітор повинен протягом десяти днів з дня отримання виписок повернути підписаний акт з підтвердженням заборгованості або з обґрунтованими запереченнями. В окремих випадках, коли до кінця звітного року розбіжності залишилися неврегульованими, допускається відображення розрахунків з дебіторами і кредиторами кожною з сторін у своєму балансі в сумах, що випливають із записів у бухгалтерському обліку.

В більшості випадків звіряння розрахунків проводиться за рішенням власника або управлінського персоналу зацікавленої сторони (дебітора чи кредитора). Таке рішення може бути оформлене прямим розпорядчим документом на її проведення, таким як: протокол загальних зборів, наказ керівника, розпорядження, припис тощо. Обов'язковість проведення звірянь за розрахунками та конкретні терміни/дати для цього управлінський персонал, зокрема, директор, може визначити в наказі про організацію документообігу на підприємстві.

Щодо списання списання кредиторської заборгованості, строк позовної давності якої минув, з бухгалтерського обліку здійснюється в порядку, за загальним та спеціальним фондами Державного бюджету України (крім власних надходжень) здійснюється щоквартально .

Списана за вимогами цього Порядку кредиторська заборгованість, строк позовної давності якої минув, відображається у формі N 7 "Звіт про заборгованість бюджетних установ" та в пояснювальній записці до річного та квартального фінансових звітів.

Доказів списання заборгованості строк якого минув, відповідачем надано не було.

Враховуючи вищевикладене та те, що сума заборгованості відповідачем не сплачена за таких обставин та враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов діючого законодавства, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в частині стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 11637360,47 грн.

Відповідно до статтею 629 ЦК України , договір є обовязковим до виконання сторонами.

Згідно із частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України , якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Сторони п. 18.3 договору передбачили, що у випадку порушення сторонами договірних зобов*язань сторони сплачують пеню в розмірі 0,5 % від вартості невиконаних обов*язків, але не більше подвійної ставки НБУ, що діяла на момент порушення зобов*язань за письмовою вимогою потерпілої сторони. Строк оплати не пізніше 10 робочих днів з моменту їх підписання.

Нарахування штрафних санкцій, якщо інше не встановлено договором або законом, обмежено шестимісячним терміном від дня, коли зобовязання мало бути виконано (частина 6 статті 232 Господарського кодексу України).

Згідно з п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивач нарахував пеню за період з 08.01.2013 року по 09.06.2013 року, тобто після строку позовної давності. Тому, позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 731718,94 грн. є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивачем нараховано 3 % річних та інфляційні за період з 08.01.2013 року по 05.11.2015 року , які слід рахувати з 11.01.2013 року., що становить 983277,22 грн. - 3% річних та 9188405,50 грн. - інфляційні витрати.

Враховуючи вищевикладене та те, що сума заборгованості відповідачем не сплачена за таких обставин та враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов діючого законодавства, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в частині стягнення з відповідача 3 % річних 984233?75 грн. та інфляційних втрат 9006902,78 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.1,2,33,44,82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор ВАТ" Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" ( м. Харків, вул. Асхарова, буд. 2 код 31941174) на користь ТОВ" Шляхове будівництво "Альтком" (Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи, буд.2 код 32794511) суму основного боргу 11637360,47 грн., 3 % річних в сумі 983277,22 грн., інфляційних втрат в сумі 9188405,50 грн. та судовий збір в сумі 178181,25 грн.

В іншій частині відмовити - відмовити

Повне рішення складено 29.02.2016 р.

Суддя ОСОБА_4