ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" березня 2016 р.Справа № 13/17-1759-2011

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Судноремонтний завод "Южний Севастополь", м. Севастополь

До відповідача: Державного підприємства водних шляхів "Устьдунайводшлях", Одеська область, м. Ізмаїл

про стягнення 1 591 721,74 грн.

Суддя Лепеха Г.А.

Представники сторін:

Від позивача не зявився;

від відповідача арбітражний керуючий ОСОБА_1

Представником сторони подано клопотання про нездійснення технічної фіксації судового процесу.

Клопотання судом прийнято та задоволено.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Судноремонтний завод "Южний Севастополь" (далі Позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Державного підприємства водних шляхів "Устьдунайводшлях" (далі Відповідач) заборгованості у сумі 1 591 721,74 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.05.2011р. порушено провадження у справі №13/17-1759-2011.

02.072011р. ухвалою господарського суду Одеської області зупинено провадження у справі №13/17-1759-2011.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Одеської області ОСОБА_2 №256 від 17.02.2016р. призначено повторний автоматичний розподіл судової справи, відповідно якого справу №13/17-1759-2011 призначено до розгляду судді Лепехі Г.А.

Ухвалою господарського суду від 18.02.2016р. прийнято та поновлено провадження у справі №13/17-1759-2011.

Представник ТОВ "Судноремонтний завод "Южний Севастополь", належним чином повідомлений про дату і час судового засідання, в судове засідання не зявився, пропозицій щодо подальшого розгляду справи не надав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив:

22.07.2005 року між Державним підприємством водних шляхів "Устьдунайводшлях" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Судноремонтний завод "Южний Севастополь" було укладено договір підряду №113-Р/76/05, згідно з яким відповідач доручив, а позивач зобов'язався виконати роботи по ремонту з/с „Майкан.

29.09.2006 року між сторонами по справі було укладено додаткову угоду №4 до договору №113-Р/76/05 від 22 липня 2005 року, згідно з якою строк закінчення ремонту з/с „Майкан встановлюється 29.09.2006р.; вартість ремонту 2 052 407,08 грн.

02.02.2006 року складено акт прийому-передачі, згідно з яким позивачем роботи були виконані в повному об'ємі на суму 2 052 407,08 грн.

03.03.2016р. Державним підприємством водних шляхів „Устьдунайводшлях надано письмові пояснення (вх.№5620/16)в яких він просить відмовити у задоволенні позову.

Вимогами п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно приписів ст. ст. 837, 854 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу за узгодженою ціною, за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк, або за згодою замовника достроково.

Предметом спору по справі є стягнення заборгованості відповідача за виконані підрядні роботи.

Між тим, в матеріалах справи наявна копія ухвали господарського суду Одеської області від 18.11.2014 року по справі № 916/2560/14 про введення процедури санації у справі про банкрутство Державного підприємства водних шляхів „Устьдунайводшлях, де зазначено, що ухвалою господарського суду Одеської області від 23.07.2014р. порушено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства водних шляхів „Устьдунайводшлях. Оголошення про порушення справи про банкрутство опубліковано на Веб-Сайті Вищого господарського суду України 24.07.2014 року за № 6582.

У пункті 54 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №15 „Про судову практику в справах про банкрутство зазначено, що Закон України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом і Господарський процесуальний кодекс України не містять приписів стосовно заборони прийняття судом позовної заяви до боржника, щодо якого вже порушено справу про банкрутство, а також стосовно вирішення спору за цим позовом по суті. Порушення справи про банкрутство не віднесено статтею 62 ГПК до підстав для відмови судом у прийнятті позовної заяви. Тому суди мають у встановленому ГПК порядку приймати позовні заяви до особи, щодо якої порушено справу про банкрутство і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення справи про банкрутство. Після публікації оголошення господарський суд на підставі частини першої статті 79 ГПК ухвалою суду зупиняє позовне провадження і роз'яснює позивачу зміст і наслідки частини другої статті 14 Закону.

Якщо позивач не звернувся у місячний строк з дня публікації із заявою про визнання його вимог до боржника у справі про банкрутство, господарський суд поновлює позовне провадження та відмовляє у задоволенні позову на підставі частини другої статті 14 Закону.

Частинами 1, 2 ст. 23 зазначеного Закону встановлено, що Конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Отже, відповідно до наведених норм Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом 24.08.2014 року закінчився строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника.

Оскільки, в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача із заявою про визнання його вимог до боржника у справі про банкрутство, господарський суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволені позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Повний текст рішення складено та підписано 04 березня 2016р.

Копію рішення надіслати: позивачу.

Суддя Г.А. Лепеха