номер провадження справи 20/43/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.03.2016 Справа № 908/2261/13

Розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства Запоріжсантехмонтаж на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (25006, м. Кіровоград, вул. Дворцова, 6/7) щодо виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/2261/13

За позовом: Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк (61050, м. Харків, пр. Московський, 60; поштова адреса: 69063, м. Запоріжжя, вул. Чекістів, 23)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Запоріжсантехмонтаж (69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд. 78)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Автоком (69008, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 37-Б)

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Суддя Гандюкова Л.П.

Відомості про представників сторін:

Від боржника (відповідача) не зявився;

Від стягувача (позивача) ОСОБА_1 (дов. № 30-2/44630 від 01.10.2015 р.);

Від третьої особи не зявився;

Від ДВС не зявився

ВСТАНОВИВ:

20.01.2016 р. до господарського суду Запорізької області від Публічного акціонерного товариства Запоріжсантехмонтаж надійшла скарга (вих. № 04 від 19.01.2016 р.) на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, щодо виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/2261/13.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.01.2016 р. скаргу прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 04.02.2016 р. На підставі ст. 77 ГПК України розгляд скарги відкладався на 22.02.2016 р., 09.03.2016 р.

Представник скаржника (боржника) в судові засідання не зявлявся. Причини неявки в судове засідання, призначене на 09.03.2016 р., суду невідомі. Скарга (вих. № 04 від 19.01.2016 р.) мотивована такими обставинами. Постановою ВП № 45161888 від 22.10.2014 р. відкрито виконавче провадження за наказом № 908/2261/13 від 28.07.2014 р. про звернення стягнення на предмет іпотеки (нерухоме майно), що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Будівельників, 12. 28.09.2015 р. ПАТ «Запоріжсантехмонтаж» отримано лист вих. № 18863 від 25.09.2015 р. щодо проведення оцінки арештованого майна, в якому зазначена вартість майна на дату оцінки (звіт від 04.09.2015 р.) 4520000,00 грн. без ПДВ. Не погоджуючись із зазначеним висновком, ПАТ «Запоріжсантехмонтаж» подано заперечення щодо вартості арештованого майна. 11.01.2016 р. отримано лист вих. № 6 від 04.01.2016 р. щодо проведення рецензування звітів про оцінку майна. Вказаний лист містить висновок, що за результатами рецензування звіту про незалежну оцінку арештованого майна від 04.09.2015 р. змінилася вартість нерухомого майна на 4662000,00 грн. У той же час, у договорі іпотеки від 01.10.2009 р. ринкова вартість предмету іпотеки визначена в розмірі 2341160,00 грн., що на день укладання договору в порівнянні з доларом США становить 292645,00 доларів США. Таким чином, можна дійти висновку, що ціна нерухомого майна стала більш ніж у 2 рази меншою в доларовому еквіваленті у порівнянні з ціною 2009 р. Вважає, що ціна майна не може змінитися так суттєво, що є підставою для заперечення проти результатів визначення вартості (оцінки) майна. Крім того, нерухоме майно складається з виробничих приміщень, розташоване в центрі міста, має підїзні шляхи, а тому ціна обєкта обовязково повинна враховувати вказані обставини. Невідомо яким саме чином здійснювалася оцінка майна, адже за будь-якими документами чи проханнями надати доступ до приміщень оцінюваного майна, ані оцінювач, ані виконавча служба не зверталися. Не підтверджено огляд приміщень, використання технічної документації, наявність невідємних поліпшень майна тощо, що в будь-якому випадку вплинуло на визначення ринкової вартості обєкту оцінки. Крім того, скаржнику не надано копію звіту про оцінку майна, що порушує його охоронювані законом права та інтереси. Вважає, що результати оцінки є не обєктивними та не якісними і складений за її наслідками звіт є таким, що не підлягає використанню при визначенні стартової ціни під час проведення торгів із реалізації обєкта оцінки. Відповідно до прохальної частини скарги скаржник просить визнати звіт субєкта оціночної діяльності ОСОБА_2 від 04.09.2015 р. про оцінку майна, розташованого за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Будівельників, 12, таким, що не підлягає використанню при визначенні стартової ціни під час проведення торгів з реалізації майна.

Представник стягувача в судовому засідання проти скарги заперечив, зазначивши в письмовому поясненні від 15.02.2016 р., що наведені в скарзі доводи є надуманими та не доведеними. Зокрема, припущення скаржника про неможливість зміни вартості майна документально не підтверджені. На сьогодні не існує жодних перешкод щодо доступу до предмету оцінки. Предмет іпотеки знаходиться в оренді та орендар не чинив перешкод у доступі до майна. Також скаржник не підтвердив документально здійснення поліпшень у приміщенні. Технічна документація на обєкт була в наявності у стягувача та згодом передана державному виконавцю з метою проведення виконавчих дій. Крім того, стягувач проавансував витрати, повязані з виготовленням технічної документації обєкту, та було виготовлено технічну документацію на описане майно боржника. Просить скаргу залишити без задоволення.

Представник відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Кіровоградській області в судові засідання не зявлявся. 03.02.2016 р. через канцелярію суду від представника відділу надійшло письмове клопотання про розгляд справи без участі представника. Також 03.02.2016 р. через канцелярію суду від відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Кіровоградській області надійшло письмове заперечення на скаргу (вих. № 4512 від 01.02.2016 р.), в якому зазначено, що в звязку з тим, що рішення суду № 908/2261/13 боржником не виконано в самостійному порядку, державним виконавцем розпочато його примусове виконання. Відповідно до ст.ст. 52, 57 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем здійснено опис нерухомого майна, що є предметом іпотеки, про що складено акт опису й арешту майна від 22.01.2015 р. У звязку з тим, що боржником на вимогу державного виконавця не було надано технічної документації, її виготовлення проводилося за рахунок авансового внеску стягувача. З метою визначення вартості нерухомого майна боржника, що є предметом іпотеки, державним виконавцем згідно зі ст. 58 Закону призначено оцінювача ФОП ОСОБА_2І та винесено відповідну постанову від 10.07.2015 р. Після надходження звіту про незалежну оцінку арештованого майна від 04.09.2015 р. сторонам виконавчого провадження було направлено листи, якими повідомлялося про результати оцінки майна, вартість якого склала 4520000,00 грн. без ПДВ. Боржник подав до відділу заперечення проти результатів оцінки майна. Враховуючи незгоду боржника з оцінкою майна та керуючись вимогами ч. 4 ст. 58 Закону, державним виконавцем 27.11.2015 р. постановою призначено проведення рецензування вказаного звіту. За результатами проведеного рецензування звіту змінилася вартість нерухомого майна на 4662000,00 грн. без ПДВ. Боржником у скарзі безпідставно та необґрунтовано зазначено, що оцінка майна, визначена оцінювачем, є меншою, аніж його вартість за договором іпотеки від 01.10.2009 р. Проведення оцінки майна здійснювалося кваліфікованим оцінювачем. Державним виконавцем на адресу боржника 13.02.2015 р. направлялася вимога про надання копії технічної документації на нерухоме майно для проведення оцінки арештованого майна, такі документи боржником до відділу не було надано, посилаючись на їх відсутність. Направлення боржнику копії звіту про оцінку майна законодавством не передбачено. Проведення оцінювачем огляду нерухомості підтверджують фотографії, долучені як додатки до звіту. Звіт про незалежну оцінку арештованого майна після усунення недоліків, виявлених під час рецензування звіту, відповідає вимогам чинного законодавства щодо оцінки майна. Просить відмовити в задоволенні скарги.

До письмового заперечення на скаргу державним виконавцем долучено копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 45161888, які містяться в матеріалах справи (а.с. 21-137 т. 4).

Згідно зі ст. 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд визнав можливим розглянути скаргу за відсутності в судовому засіданні представників боржника та органу Державної виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів справи, господарським судом Запорізької області 10.07.2014 р. прийнято рішення в справі № 908/2261/13, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволені частково: 1) звернуто стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві приватної власності Публічному акціонерному товариства Запоріжсантехмонтаж, а саме: на нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. 8 Березня, буд. 6; виробничі будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Будівельників, 12, шляхом продажу зазначеного майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, за ціною, визначеною незалежним експертом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. 2) стягнуто з ПАТ «Запоріжсантехмонтаж» судовий збір в розмірі 68762,65 грн.

28.07.2014 р. господарським судом видано окремо накази про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення 68762,65 грн. судового збору.

17.04.2015 р. господарським судом видано наказ про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві приватної власності Публічному акціонерному товариству Запоріжсантехмонтаж, а саме: на нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. 8 Березня, буд. 6.

22.10.2014 р. постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_3 (ВП № 45161888) відкрито виконавче провадження з виконання наказу № 908/2261/13, виданого 28.07.2014 р., про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві приватної власності ПАТ «Запоріжсантехмонтаж», а саме: на виробничі будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Будівельників, 12. Боржнику надано строк для самостійного виконання рішення суду до 28.10.2014 р. Постанова винесена на підставі ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження».

22.10.2014 р. старшим державним виконавцем винесено постанову про арешт зазначеного майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, складений акт опису й арешту майна.

Постановою старшого державного виконавця від 10.07.2015 р. призначено ОСОБА_2 експертом, субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу № 908/2261/13, виданого 28.07.2014 р.; постановлено ОСОБА_2 надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) з питання визначення вартості нерухомого майна, а саме: виробничі будівлі та споруди по пр. Будівельників, 12 в м. Олександрії Кіровоградської області.

Листом від 25.09.2015 р. № 18863 Відділ примусового виконання рішень повідомив боржника та стягувача про результати визначення оцінки майна, що згідно з звітом від 04.09.2015 р. складає 4520000,00 грн. без ПДВ.

У звязку з письмовим запереченням боржника (ПАТ «Запоріжсантехмонтаж») на висновок щодо вартості майна, постановою від 27.11.2015 р. старший державний виконавець призначив ТОВ «Експертне бюро» в особі ОСОБА_4 субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу № 908/2261/13 від 28.07.2014 р. Постановлено надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна з питань рецензування звіту про незалежну оцінку від 04.09.2015р.

Відповідно до рецензії від 21.12.2015 р. звіт не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків.

Згідно з протоколом опрацювання зауважень рецензента від 28.12.2015 р. та доопрацьованого звіту про незалежну оцінку арештованого майна, складеного 04.09.2015 р. ФОП ОСОБА_2, ймовірна початкова ринкова вартість обєкта оцінки при вимушеному продажу арештованого майна на прилюдних торгах на дату оцінки (31.08.2015 р.) складає без ПДВ 4662000,00 грн.

Листом від 10.01.2016 р. № 6 відділ примусового виконання рішень повідомив боржника та стягувача, що за результатами проведеного рецензування звіту про незалежну оцінку арештованого майна від 04.09.2015 р. змінилася вартість нерухомого майна, та становить: виробничих будівель та споруд по пр. Будівельників, 12 в м. Олександрії 4662000 грн. без ПДВ.

Не погоджуючись зі звітом від 04.09.2015 р. субєкта оціночної діяльності ОСОБА_2, боржник звернувся до господарського суду з скаргою, просить визнати даний звіт таким, що не підлягає використанню при визначенні стартової ціни під час проведення торгів з реалізації майна.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи скаржника, стягувача та зацікавленої особи, викладені в письмовому запереченні, суд приходить до висновку, що заявлена скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 13 Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 р. N 14 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби (дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів).

У пункті 9.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України від 17.10.2012 р. № 9 розяснено, що визначення вартості, оцінка майна боржника (стаття 58 Закону України Про виконавче провадження) є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним субєкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії, так само як і від того, ким здійснювалося рецензування звіту про оцінку майна. Тому сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати таку оцінку, визначену за результатами рецензування, до господарського суду в процесуальному порядку, передбаченому статтею 121- 2 ГПК України.

За приписом ст. 124 Конституції України, ст. 115 ГПК України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно зі ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон) визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процесс визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна.

Відповідно до ст. 4 даного Закону рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), полягає в критичному розгляді та наданні висновків щодо повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна. Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності (ст. 13 Закону).

У пунктах 63, 67 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 р. № 1440, визначено, що рецензування полягає у неупередженому об'єктивному розгляді оцінки майна особою, яка не має особистої матеріальної або іншої заінтересованості в результатах такої оцінки, відповідно до напряму та спеціалізації її кваліфікаційного свідоцтва. Рецензія повинна містити висновок про відповідність звіту вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна та про можливість його використання з відповідною метою, у тому числі про достовірність оцінки майна.

Як зазналося вище, ПАТ «Запоріжсантехмонтаж» (боржник у виконавчому провадженні) не погодився з результатами оцінки нерухомого майна, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, внаслідок чого державним виконавцем було призначено рецензування звіту про оцінку майна.

У рецензії на звіт про незалежну оцінку арештованого майна: виробничих будівель та споруд, що розташовані за адресою: м. Олександрія, пр. Будівельників, 12, визначено, що звіт не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків. Зазначено, що оцінювач допустив суттєві помилки, застосовуючи методичні підходи, методи та процедури, зокрема, оцінювач округлив ринковий курс гривні до долара США до цілого числа, що дуже негативно вплинуло на точність оцінки. Оцінювач допустив деякі помилки, застосовуючи методичні підходи, методи та процедури. Методичні підходи, методи та оціночні процедури застосовані не відповідно до Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», Національного стандарту № 2 «Оцінка нерухомого майна».

На вимогу суду надано Звіт про незалежну оцінку арештованого майна (дата оцінки 31.08.2015 р.) (т. 4 а.с. 51-134) і, як слідує із супровідного листа від 28.12.2015 р., цей Звіт є доопрацьованим. Однак, як вбачається із протоколу опрацювання зауважень рецензента від 28.12.2015 р. та доопрацьованого звіту про незалежну оцінку арештованого майна (дата оцінки 31.08.2015р.), складеного ФОП ОСОБА_2, оцінювач виправив не усі зауваження, не погодився із зауваженнями рецензента щодо використання коефіцієнта «Вага довіри», що згідно з рецензією ніяк не обґрунтовано у звіті та не відповідає жодному нормативному акту з оцінки майна.

Отже, враховуючи викладене, рецензією звіту про незалежну оцінку арештованого майна підтверджується не повна відповідність звіту про оцінку майна вимогам діючого законодавства, недоліки звіту у повному обсязі не усунуто, тому суд дійшов висновку, що Звіт від 04.09.2015 р. про незалежну оцінку арештованого майна є таким, що не підлягає використанню при визначені стартової ціни під час проведення торгів з реалізації обєкта оцінки.

На підставі викладеного, скарга задовольняється.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити скаргу вих. № 04 від 19.01.2016 р. Публічного акціонерного товариства «Запоріжсантехмонтаж».

Визнати Звіт субєкта оціночної діяльності ОСОБА_2 від 04.09.2015 р. про оцінку майна, розташованого за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Будівельників, 12 таким, що не підлягає використанню при визначенні стартової ціни під час проведення торгів з реалізації майна.

Суддя Л.П. Гандюкова