ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.03.2016 Справа № 905/47/16 Господарський суд Донецькоїобласті у складі судді Огороднік Д.М., розглянувши матеріали

за позовомПублічного акціонерного товариства "Єнакіївський металургійний завод"
до Державного підприємства "ОСОБА_1 залізниця"
про стягнення 39843,70грн. недостачівантажу.
Представники сторін:

відпозивача: не зявився;

відвідповідача: незявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Єнакіївський металургійний завод" до Державного підприємства "ОСОБА_1 залізниця" про стягнення 39843,70грн. недостачі вантажу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем здійснено відправку грузу (катанка стальна) у кількості 66450 кг за накладною №52350303, що прийнята на станції Ясиновата ДП «Донецьказалізна дорога» до перевезення без зауважень. Під час комісійної видачі грузу, на підставі акту загальної форми №480 від 09.07.2015 на станції ОСОБА_1, здійснена контрольне зваження вагону №54751235 на виявлена недостача грузу у кількості 4700кг, про що складено комерційний акт РА №007286/193/9 від 09.07.2015.

За результатами автоматичного розподілу справ, справу №905/47/16 передано на розгляд судді В.І.Матюхіну.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.01.2016 порушено провадження та призначено справу до розгляду.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Донецької області №0102/84 від 29.01.2016 відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи №905/47/16 у зв'язку з перебуванням судді В.І.Матюхіна на лікарняному.

За результатами повторного автоматичного розподілу справ, справу №905/47/16 передано на розгляд судді Огороднік Д.М.

Ухвалою суду від 01.02.2016 справу прийнято до розгляду.

У судове засідання позивач не зявився, через канцелярію суду, подав клопотання про об'єднання позовних вимог по справам №905/47/16, №905/48/16, №905/49/16, №905/50/16 в одну справу. У задоволенні клопотання судом відмовлено.

Відповідач явку своїх представників не забезпечив, вимог суду не виконав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Місцезнаходженням відповідача є: 83008, Донецька область, м.Донецьк, вул.Славіна, буд.1А, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, в тому числі витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Господарський суд Донецької області, з метою своєчасного повідомлення відповідача про порушення провадження по справі, направив на адресу відповідача, яка зазначена в єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності, відповідну ухвалу. Так, начальник відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) господарського суду Донецької області ОСОБА_2, помічник судді Сальнікова Г.А., секретар судового засідання БойчукН.Р. склали акт, відповідно, про неможливість направлення кореспонденції за адресою відповідача: Донецька область, м.Донецьк, вул.Славіна,буд.1А. Складання акту мотивовано листом Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта від 17.11.2015 № 7-14-557 про припинення приймання поштових відправлень на /з територію (ї) ОСОБА_1 та Луганської областей, у т.ч. м.Донецьк.

Відтак, на офіційному веб-порталі Судова влада України (dn.arbitr.gov.ua), у розділі Новини та події суду були розміщені оголошення про дату та час судових засідань по справі №905/47/16.

В порядку Закону України Про доступ до судовихрішень, ухвала про порушення провадження у справі та ухвали про відкладання розгляду справи були розміщені на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, господарським судом вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення відповідача про наявність порушеної справи № 905/47/16 та призначених до розгляду судових засідань ( про день, місце та час кожного судового засідання).

У відповідності до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.ст.42,43 Господарського процесуального кодексу України, ст.33 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України, якщо відзивна позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. З урахуванням належного повідомлення про час та місце проведення судового розгляду обох сторін, судом забезпечено сторонам рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав. З врахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин та вирішення спору по суті, згідно ст. 75 Господарськогопроцесуального Кодексу України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Публічним акціонерним товариством "Єнакіївський металургійний завод" відправлено груз у кількості 66450 кг за накладною №52350303, копія якої міститься в матеріалах справи. Вказаний груз прийнято на станці їЯсиновата ДП «Донецьказалізнична дорога» до перевезення без зауважень.

Під час прибуття вагонів на станцію призначення ОСОБА_1 залізниці, на підставі ст. 24 Статуту залізниць України, була виявлена невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній.

Так, на станції призначення, з посиланням на складений цією станцією акт загальної форми №480 від 09.07.2015, було здійснено контрольне переважування вагону №54751235, за результатами якого складений комерційний акт РА №007286/193/9 від 09.07.2015, відповідно до якого за наслідками такого переважування вказаного вагону виявилось: маса брутто склала 849000 кг, тара з документа 23150 кг, нетто 61750 кг, що менше вказаної у накладній маси на 4700 кг.

У комерційному акті також зазначено, що вагон завантажено до верхнього ярусу поширині вагону по 2 бунту у два ряди. Над 3-4 люком з права у першому ряду обірвана повздовжнялінія, наявні 2 вільних місця, завдовжки у 3 м та шириною 1 м. З лівої сторони у другому ряду обірвана повздовжнялінія, наявне вільне місце розміром 1, 3 м у довжину та 1 м у ширину, 1 бунт з розірваною увязкою. У верхньому ярусі наявні 16 місць, встановити кількість місць до повного вивантаження не має можливості. Вагон прибув без супроводження охорони. У технічному відношенні вагон справний, люки щільно зачинені.

Суд приймає до уваги те, що як вбачається з видаткової накладної та комерційного акту, спірний вантаж був прийнятий залізницею до перевезення з маркуванням, однак на станцію призначення вантаж прибув з порушеним маркуванням, тобто не у тому ж стані, у якому він був прийнятий залізницею до перевезення. Отже, наявні сліди доступу до вантажу, ознаки розкрадання чи втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до ст. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу вантажу у разі коли вантаж прибув у непошкодженому вагоні і якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення. Відповідач не довів суду, що недостача вантажу відбулася не з вини залізниці.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Згідно з п. 10 Правил складання актів комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені інші працівники залізниці.

Комерційний акт підписаний належними особами, зокрема: з боку залізниці - начальником станції ОСОБА_1.

По прибуттю на станцію призначення вагону, в якому виявлено недостачу вантажу, працівниками залізниці станції призначення Маріуполь-Порт- Експорт ОСОБА_1 залізниці була здійснена перевірка вантажу і відомостей зазначених в комерційному акті та зроблена відмітка про те, що різниці проти даних комерційного акту не виявлено.

Згідно з п. 12 Правил складання актів, якщо при перевірцівантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу абовантажобагажу, то станція в розділі Є комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено. Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається.

Згідно з п. 7 Правил складання актів недостача або надлишок вантажу відвантаженого одним відправником на адресу одного одержувача, який перевозиться навалом, насипом чи наливом з перевалкою чи перевантаженням у дорозі і прибув у непошкоджених вагонах без ознак недостачі визначається за результатами перевірки усієї партії одночасно виданого вантажу і оформляється одним комерційним актом.

Вказаний комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізницьУкраїни та Правил складання актів, а тому визнається судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній, та фактичної маси вантажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавствомчи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За змістом ст. 307 Господарського кодексу України, ст. 909 Цивільного кодексу України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

У разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами) (ст. 920 Цивільного кодексу України).

Статтею 12 Закону України «Про залізничний транспорт» та ст.110 «Статуту залізниць України» передбачено, що залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Стаття 110 «Статуту залізниць України» передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Статтею 23 Закону України «Про залізничний транспорт» встановлено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту йогоприйняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізницьУкраїни. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Аналогічний припис міститься у ст.113 Статуту, ч.2 ст.924 Цивільного Кодексу України.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять спростування відповідачем обставин, викладених у позовній заяві та належні докази на підтвердження відсутності вини перевізника не надані.

Частиною 1 статті 115 Статуту залізниць України передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Аналогічна позиції вказана в Оглядовому листі Вищого Господарського суду від 21.05.2014 № 01-06/662/2014 «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про залізничні перевезення (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку ВГСУ) та у Розясненні Президії Вищого Господарського суду N 04-5/601 від 29.05.2002 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею», згідно з яким вартість відправленого вантажу підтверджується також, зокрема, специфікацією на вантаж, підписаною головним (старшим) бухгалтером.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до положень п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 N 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за N 862/5083, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходженнявизначеннямаси нетто) для даного виду вантажу становить0,5% маси, зазначеної в перевізних документах.

Як зазначено, у наданій позивачем копії специфікації № 306 до договору, що міститься в матеріалах справи, ціна за 1 тону катанки стальноїскладає 415000 доларів США.

Згідно з офіційними даними, встановленими Національним банком Українистаном на день виявлення недостачі, курс гривні до іноземної валюти складає 2197,1761 грн. за 100 доларів США. (http://www.bank.gov.ua).

Таким чином, вартість вантажу за 1 тонну складає 9117,55 грн., а маса недостачі вантажу з урахуванням природної втрати становить 4,37 т. (4367,75 кг)

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок вартості недостачі вантажу, у звязку з чим суд приходить до висновку, що вказаний розрахунок здійснено арифметично вірно та у відповідності до вимог чинного законодавства підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи викладене, заявлена до стягнення сума недостачі вантажу підлягає задоволенню у повному обсязі.

У звязкуіззадоволенням позову, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючисьст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "ОСОБА_1 залізниця"(83001, м. Донецьк, вул.Артема, 68, ) на корить Публічного акціонерного товариства "Єнакіївський металургійний завод"(87504, Донецька обл., м.Маріуполь, пр.Ілліча, буд.54, блок 4, )суму вартості недостачі вантажу у розмірі 39843(тридцять девять тисяч вісімсот сорок три)грн. 70коп. та судовий збір у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

3.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Д.М. Огороднік

Дата складення повного рішення 11.03.2016.