УХВАЛА

28.01.2016Справа № 910/26216/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОГ РІТЕЙЛ"

до 1. Дочірнього підприємства "АГРОФІРМА "ІСКРА"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрейн менеджмент"

про стягнення 1 744 158,81 грн.

Суддя Селівон А.М.

Представники сторін:

Від позивача: Демяк П. Ю. - представник, довіреність б/н від 04.01.2016;

Від відповідача 1: не з'явились;

Від відповідача 2: Кропивницький М. А. - представник, довіреність №50від 13.01.2016.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВОГ РІТЕЙЛ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства "АГРОФІРМА "ІСКРА", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрейн менеджмент" про стягнення заборгованості у розмірі 1 744 158,81 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 26 162,38 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачами умов Генерального договору поставки нафтопродуктів №68/09 від 21.03.2014 в частині виконання грошового зобов'язання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.10.2015 порушено провадження у справі № 910/26216/15 та призначено до розгляду на 10.11.2015.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 10.11.2015 розгляд справи відкладено на 26.11.2015.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 26.11.2015 за клопотанням представника позивача продовжено процесуальний строк розгляду спору на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 29.12.2015.

Ухвалами господарського суду м. Києва від 29.12.2015 та 14.01.2016 розгляд справи відкладено на 14.01.2016 та 28.01.2016 відповідно.

У судове засідання 28.01.2016 з'явились уповноважені представники позивача та відповідача 2.

Уповноважений представник відповідача 1 у судове засідання 28.01.2016 не з'явився.

Про дату, час і місце розгляду даної справ відповідач 1 повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення: № 477.

Клопотання від представників сторін про здійснення фіксації судового засідання технічними засобами до суду не надходило. Засідання господарського суду по розгляду даної справи проведено без фіксації технічними засобами. Судовий процес відображено у протоколі судового засідання.

Судом повідомлено, що до початку судового засідання 28.01.2016 через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів надсилання відповідачам 1, 2 заяви про збільшення позовних вимог №2226 від 25.11.15, яке судом долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 28.01.16 представник позивача подав наступні документи:

- заяву про зменшення позовних вимог №169 від 28.01.16, в якій останній просить стягнути на свою користь заборгованість у сумі 1 746 158,81 грн., з яких 976 361,70 грн. - основний борг, 252 278,13 грн. - 24 % річних, 515 518,98 грн. - інфляційні втрати та 2 000,00 грн. - курсова різниця;

- заяву б/н від 28.01.16 про припинення провадження у справі №910/26261/15 у зв'язку зі сплатою відповідачем 1 суми боргу.

Перераховані заяви долучені судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні 28.01.16 представник відповідача 2 подав клопотання про долучення до матеріалів справи платіжних доручень №2005 від 27.01.16 на суму 212 986,12 грн., №2002 від 27.01.16 на суму 976 361,70 грн., №2004 від 27.01.16 на суму 767 797,11 грн., загалом на суму 1957144,93 грн., яке судом долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подану в судовому засіданні 28.01.16 заяву про зменшення розміру позовних вимог № 169 від 28.01.16 суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі, зокрема, зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до п. 3.10 Постанови № 18 під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено у позовній заяві. Згідно з частиною третьою ст. 55 ГПК України ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої вирішується спір.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд розцінює заяву №169 від 28.01.16 як заяву про зменшення розмір позовних вимог в частині курсової різниці.

Враховуючи, що зменшення розміру позовних вимог є правом позивача, передбаченим ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси, суд приймає заяву про зменшення позовних вимог до розгляду і спір вирішується з її урахуванням.

Розглянувши подану в судовому засіданні 28.01.16 заяву про припинення провадження у справі суд зазначає, що відповідно п. 1-1 ч.1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

При цьому, судом враховано п. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (зі змінами і доповненнями) (далі - Постанова № 18), яким визначено, що припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення, у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної вище норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Як свідчать матеріали справи, з урахуванням поданих представником відповідача 2 платіжних доручень №2005 від 27.01.16 на суму 212 986,12 грн., №2002 від 27.01.16 на суму 976 361,70 грн., №2004 від 27.01.16 на суму 767 797,11 грн., станом на 28.01.16 після порушення провадження у справі заборгованість за Генеральним договором поставки нафтопродуктів №68/09 від 21.03.2014 відсутня.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що погашення заборгованості здійснено відповідачем 1 після порушення провадження у справі ухвалою суду від 09.10.15 та на момент розгляду справи предмет спору відсутній, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає припиненню.

Суд доводить до відома, що відповідно до ч. 2 ст.80 Господарського процесуального кодексу України у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.11 р. сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі.

Згідно ч. 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Разом з тим, п.п. 5.1 п. Постанови Пленуму Вищого господарського суду "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.13 р. (далі - Постанова № 7) зазначено, що статтею 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. У їх числі не зазначено такої підстави, як припинення провадження у справі (стаття 80 ГПК). Водночас закриття провадження у справі, про яке йдеться у пункті 5 частини першої цієї статті Закону, є поняттям цивільного і адміністративного судочинства, передбаченим відповідно статтею 205 Цивільного процесуального кодексу України і статтею 157 Кодексу адміністративного судочинства України, які господарським судам у здійсненні судочинства не застосовуються.

Таким чином, припинення провадження у справі з підстав, передбачених статтею 80 ГПК, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

Частиною другою статті 49 ГПК передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною.

У такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом (п.4.7 Постанови № 7).

Враховуючи, що спір виник з вини відповідачів та сума заборгованості сплачена відповідачем 1 після порушення провадження у справі, суд приходить до висновку, що відповідно до ч. 2 ст.49 Господарського процесуального Кодексу України судовий збір в розмірі 26 192,38 грн. має бути покладений на відповідачів.

Також судом доводиться до відома сторін, що відповідно до п.2 ч.2 ст.17 Закону України "Про виконавче провадження" ухвала господарського суду є виконавчим документом і заінтересована сторона може звернутися до державного виконавця на підставі ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" із заявою про її примусове виконання.

При цьому, суд відмовляє у задоволенні заяви №2233 від 25.11.15 ТОВ "ВОГ РІТЕЙЛ" подану до початку судового засідання 26.11.15 про вжиття заходів щодо забезпечення господарського спору, оскільки у зв'язку зі сплатою заборгованості з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог та припиненням провадження у справі необхідності у вказаних заходах немає.

Керуючись ст.ст. 22, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ :

1. Провадження у справі № 910/26216/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОГ РІТЕЙЛ" до Дочірнього підприємства "АГРОФІРМА "ІСКРА", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрейн менеджмент" про стягнення заборгованості у розмірі 1 744 158,81 грн. припинити.

2. Стягнути солідарно з Дочірнього підприємства "АГРОФІРМА "ІСКРА" (19712, Черкаська область, Золотонівський район, с. Броварки, вул. Комсомольська, 7; ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрейн менеджмент" (04071, м. Київ, вул. Хорива, 41/б; ) з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОГ РІТЕЙЛ" (43010, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кремененька, 38; ) 26 192,38 (двадцять шість тисяч сто дев'яносто дві гривні 38 коп.) на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Ухвала набирає законної сили з 28 січня 2016 року.

Ухвала дійсна для пред'явлення до виконання протягом року.

Суддя А.М.Селівон