ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" березня 2016 р.Справа № 924/1938/15

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Виноградова В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Державного підприємства "Хмельницьке лісомисливське господарство", с. Червона Зірка Хмельницької області

до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький, м. Хмельницький

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління, м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України, м. Київ

про стягнення 73369,50 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю №309 від 05.06.2015р.

від відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю №3503 від 03.11.2015р.

від третіх осіб: не з'явилися

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

встановив: позивач звернувся із позовом про стягнення з відповідача 73369,50 грн. збитків, відшкодованих позивачем у вигляді сплати штрафів, судового збору та інших витрат ДП "Придніпровська залізниця", посилаючись на ст. 1166 ЦК України, ст. 228 ГК України.

У позові зазначає, що, виконуючи мобілізаційне завдання органів влади щодо постачання дров паливних в зону АТО, позивач відповідно до укладених договорів купівлі-продажу необробленої деревини з КЕВ м. Хмельницький (від 17.11.2014р., 24.11.2014р., 08.12.2014р.) здійснив поставку дров паливних в зону АТО за реквізитами одержувача, які надав відповідач у формі листа Західного територіального КЕУ (від 14.11.2014р. №303/23/4/4185/269). При заповненні залізничної накладної вантажовідправником було вказано реквізити отримувача, які були зазначені в листі від 14.11.2014р. №303/23/4/4185/269. Зазначає, що відповідно до рішень господарського суду Хмельницької області від 10.08.2015р. у справах №924/842/15, №924/842/15, від 11.08.2015р. у справі №924/843/15 з позивача на користь ДП "Придніпровська залізниця" було стягнуто 67888,50 грн. штрафу за неправильне зазначення коду отримувача в залізничних накладних та 5481,00 грн. витрат по сплаті судового збору. Зазначені кошти були сплачені відповідачем. Стверджує, що внаслідок сплати стягнутих штрафів та судового збору позивачем були понесені збитки. Вважає, що вини позивача у неправильному зазначенні коду немає.

Повноважний представник відповідача у судових засіданнях та відповідач у відзиві на позовну заяву (від 29.01.2016 р. №409, від 01.03.2016р. №766) проти позову заперечує. Вважає позов ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство" безпідставним та необґрунтованим з огляду на те, що на позивача не було покладено обов'язку виконувати мобілізаційне завдання; жодних відомостей у договорах купівлі-продажу деревини, укладених між сторонами, про мобілізаційні завдання та зобов'язання до таких завдань не значиться; не значиться й обов'язку позивача здійснювати відправку деревини до місця доставки, яке вказане у рішеннях господарського суду, на які посилається позивач та відповідно до яких із нього стягнуто кошти. Зазначає, що КЕВ м. Хмельницький відправку дров не здійснював та не брав відповідно до договору на себе такі зобов'язання. Про факт відправки дров лише позивачем свідчить позов ДП "Придніпровська залізниця" саме до ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство", а не до КЕВ м. Хмельницький. Стверджує, що факт підтвердження та визнання даних дій по відвантаженню та відправці деревини позивач також сам викладає у позовній заяві. Зауважує, що договора були надані саме позивачем, і в останніх не містилось жодних відомостей про відвантаження та відправку товару . Вважає безпідставними посилання позивача на лист Західного територіального КЕУ від 14.11.2014р.

Посилаючись на положення наказу Мінтранспорту України від 21.11.2000 р., ст. 122 Статуту залізниць, Правил перевезення вантажів, акцентує увагу на тому, що у накладній, відповідно до якої здійснювалась відправка деревини, відправником є саме позивач і на нього покладається обов'язок заповнення накладної. Вважає, що позивач, який заповнював транспортну накладну, не був позбавлений можливості перевірити правильність кодів, які зазначались у накладній.

Вважає безпідставним посилання позивача на лист від 17.11.2014р. №3749, оскільки зазначений лист не несе будь-яких юридичних зобов'язань.

Третя особа - Західне територіальне квартирно-експлуатаційне управління повноважного представника в судове засідання не направило. У поясненнях по суті позовних вимог (№303/23/480 від 09.02.2016 р.) проти заявлених позовних вимог заперечило з тих самих підстав, що й відповідач у відзиві на позовну заяву (від 29.01.2016 р. №409). Акцентує увагу, що ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство" не є структурою МО України, не є у підпорядкуванні Головного КЕУ ЗС України, Західного територіального КЕУ і на нього не покладено обов'язки щодо неухильного виконання його листів. Крім того, обов'язок вірного заповнення накладної покладається виключно на відправника. Зазначає, що причинний зв'язок між помилками позивача у заповненні залізничної накладної під час відправлення деревини та договірними зобов'язаннями КЕВ м. Хмельницький відсутній, а відтак відсутні будь-які правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення збитків.

Третя особа - Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних сил України повноважного представника в судове засідання не направила, письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог не надала.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

17.11.2014 р. між державним підприємством "Хмельницьке ЛМГ" (продавець) та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Хмельницький (покупець) було укладено договір №1711-2014 купівлі-продажу необробленої деревини (далі - договір), за умовами п. 1.1 якого продавець передає у власність на умовах франко-склад (франко-двір споживача) дрова твердопаливні, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі.

Згідно з п. 1.2 договору продавець продає, а покупець купує товар для власної переробки (опалення).

Відповідно до п. 4.1 договору ціна на товар встановлюється в гривнях за 1 куб.м. та складає: дрова паливні твердолистяні дуб, граб, береза, клен, черешня, ясен, берест, інші. Завантаження та перевезення до станції призначення в кількості 86,988 куб.м. - ціна 595 грн./куб.м. (з ПДВ). Загальна сума договору 51757,51 грн. (п. 4.2 договору).

Поставка товару по договору здійснюється залізничним транспортом. Комплект товаросупровідних документів: товаротранспортна (залізнична) накладна; рахунок-фактура; податкова накладна; специфікація; карантинний сертифікат (п. 5.2 договору).

Прийом-передача доставленого товару здійснюється на складі продавця за умови доставки товару залізничним транспортом. Не пізніше ніж за 2 доби до передачі товару продавець повідомляє покупця про дату та місце поставки. Датою передачі товару продавцем та прийому його покупцем, тобто датою поставки вважається дата товарно-транспортної накладної.

Згідно з п. п. 12.1, 12.2 договору договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. Договір діє з 17.11.2014 р. по 31.12.2014 р.

21.11.2014 р. позивач виставив відповідачу рахунки-фактури №1812 на суму 26290,49 грн. за "деревину паливну твердої породи по вагону №67869438" і №1813 на суму 25467,02 грн. за "деревину паливну твердої породи по вагону №67607051" (всього на 51757,51 грн.) та відповідні видаткові накладні №91 та №92 від 21.11.2014 р.

21.11.2014р. зі станції Деражня, станції Богданівці ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство" було здійснено відправку вагонів з деревиною відповідно №67869438 згідно із залізничною накладною №32644486 та №67607051 згідно із залізничною накладною № 32644262.

У залізничних накладних від 21.11.2014 р. на вагони №67869438 та №67607051 відправником зазначено ДП "Хмельницьке ЛМГ" (код 4924), одержувачем - КЕВ м. Дніпропетровськ, м. Дніпропетровськ, вул. Феодосійська, 13 (код 3483), станцією та залізницею призначення - Новомосковськ-Дніпровський.

Платіжним дорученням №553 від 24.11.2014 р. КЕВ м. Хмельницький перерахувало на рахунок ДП "Хмельницьке ЛМГ" 51757,51 грн. "за деревину паливну твердої породи, накладна №91, №92 від 21.11.2014 р., договір №1711-2014 від 17.11.2014 р., в т.ч. ПДВ 8626,25".

На таких же умовах сторони 24.11.2014 р. уклали договір №2414-2014 купівлі-продажу необробленої деревини в кількості 42,801 куб.м. - ціна 595 грн./куб.м. (з ПДВ). Загальна сума договору 25466,42 грн. (п. 4.2 вищезазначеного договору).

Відповідно до п. 12.2 договору він діє з 24.11.2014 р. по 31.12.2014 р.

25.11.2014 р. позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру №1821 на суму 25466,42 грн. за "деревину паливну твердої породи по вагону №65732141" та відповідну видаткову накладну №98 від 25.11.2014 р.

ДП "Хмельницьке ЛМГ" 25.11.2014 р. відповідно до залізничної накладної №32644262 було відвантажено вагон №65732141 з деревиною. При цьому у залізничній накладній на вагон №65732141 відправником зазначено ДП "Хмельницьке ЛМГ" (код 4924), одержувачем - КЕВ м. Дніпропетровськ, м. Дніпропетровськ, вул. Феодосійська, 13 (код 3483), станцією та залізницею призначення - Новомосковськ-Дніпровський.

Відповідачем відповідно до платіжного доручення №572 від 27.11.2014 р. було сплачено позивачу 25466,42 грн. "за деревину паливну твердої породи, накладна №98 від 25.11.2014 р., договір №2414-2014 від 24.11.2014 р., в т.ч. ПДВ 4244,40".

З аналогічними умовами сторонами 08.12.2014 р. було укладено договір №0812-2014 купівлі-продажу необробленої деревини в кількості 42,797 куб.м. - ціна 495,83 грн./куб.м. (з ПДВ), на загальну суму 25464,05 грн. (п. 4.2. договору).

Відповідно до п. 12.2 договору він діє з 27.11.2014 р. по 31.12.2014 р.

Позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру від 28.11.2014р. №1833 на суму 25464,05 грн. за "деревину паливну твердої породи по вагону №65243305" та відповідну видаткову накладну №105 від 28.11.2014 р.

ДП "Хмельницьке ЛМГ" 28.11.2014 р. зі станції Богданівці Південно-Західної залізниці було здійснено відправку деревини (вагон №65243305) згідно із залізничною накладною №32740326 на станцію Новомосковськ-Дніпровський Придніпровської залізниці, одержувач вантажу - КЕВ м. Дніпропетровськ, вул. Феодосійська, 13 (код одержувача 3483), станція та залізниця призначення - Новомосковськ-Дніпровський.

Платіжним дорученням №614 від 11.12.2014 р. КЕВ м. Хмельницький перерахувало на рахунок ДП "Хмельницьке ЛМГ" 25464,05 грн.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 10.08.2015 р. у справі №924/841/15 було частково задоволено позов державного підприємства "Придніпровська залізниця" до державного підприємства "Хмельницьке лісомисливське господарство", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: квартирно-експлуатаційного відділу, Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України, Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління про стягнення 32055,00 грн. штрафу за неправильно зазначений у залізничній накладній код вантажоодержувача. Стягнуто з державного підприємства "Хмельницьке лісомисливське господарство" на користь державного підприємства "Придніпровська залізниця" 16027,50 грн. штрафу, 673,50 грн. судових витрат, 1827,00 грн. витрат по оплаті судового збору. У решті позову відмовлено.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 10.08.2015 р. у справі №924/842/15 було частково задоволено позов державного підприємства "Придніпровська залізниця" до державного підприємства "Хмельницьке лісомисливське господарство", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Квартирно-експлуатаційного відділу про стягнення 34125,00 грн. за неправильно зазначений у залізничній накладній код вантажоодержувача Стягнуто з державного підприємства "Хмельницьке лісомисливське господарство" на користь державного підприємства "Придніпровська залізниця" 17062, 50 грн. штрафу, 1827,00 грн. витрат по оплаті судового збору. У решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 11.08.2015 р. у справі №924/843/15 частково задоволено позов державного підприємства „Придніпровська залізниця в особі відокремленого підрозділу „Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень до державного підприємства „Хмельницьке лісомисливське господарство, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Головне квартирно-експлуатаційне управління ЗСУ, квартирно-експлуатаційний відділ, Західне територіальне квартирно-експлуатаційне управління про стягнення 68250,00 грн. штрафу за неправильно зазначений у залізничній накладній код вантажоодержувача. Стягнуто з державного підприємства „Хмельницьке лісомисливське господарство на користь державного підприємства „Придніпровська залізниця в особі відокремленого підрозділу „Придніпровська дирекція залізничних перевезень 34125,00 грн. штрафу, 1827,00 грн. судового збору. У решті позову відмовлено.

На виконання рішень суду позивач перерахував ДП "Придніпровська залізниця" згідно з платіжними дорученнями: №2499 від 02.09.2015 р. - 16701,00 грн. з призначенням платежу "штраф згідно рішення по справі №924/841/15 від 10.08.2015 р."; №2518 від 04.09.2015 р. - 17062,50 грн. з призначенням платежу "штраф згідно рішення по справі №924/842/15 від 10.08.2015 р."; №2518 від 04.09.2015 р. - 34125,00 грн. з призначенням платежу "штраф згідно рішення по справі №924/843/15 від 11.08.2015 р.".

Також ДП "Хмельницьким ЛМГ" згідно з платіжними дорученнями №3160, №3161, №3162 від 30.11.2015 р. сплатило ДП "Придніпровська залізниця" по 1827,00 грн. витрат по сплаті судового збору згідно з рішеннями господарського суду Хмельницької області у справах №924/841/15, №924/842/15, №924/843/15 відповідно.

У матеріали справи надано лист Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України (від 11.11.2014 р. №303/26/910), адресований начальнику Західного ТКЕУ, начальнику Південно-Східного ТКЕУ, лист Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління (від 14.11.2014 р. №303/23/4/4185/269), адресований начальникам КЕВ м. Хмельницький, Івано-Франківської КЕЧ району, у яких з метою забезпечення дровами паливними військових частин, які знаходяться в зоні проведення антитерористичної операції, поставлено вимогу, зокрема, організувати та здійснити перевезення дров паливних з КЕВ м. Хмельницький на адресу КЕВ м. Дніпропетровськ в кількості 4 вагонів (п. 4 листа) (реквізити на постачання дров: юридична адреса: 49005, м. Дніпропетровськ, вул. Феодосійська, 13; залізничні реквізити: ст. Новомосковськ, код 452009, КЕВ м. Дніпропетровськ, код 3483; кількість поставок 4).

Позивачем в судовому засіданні 16.02.2016р. було надано в матеріали справи копію листа КЕВ м. Хмельницький №3749 від 17.11.2014р., адресованого ДП "Хмельницьке ЛМГ", в якому, посилаючись на виконання розпоряджень заступника начальника Головного КЕУ (№ 303/26/910 від 11.11.2014р.), начальника Західного територіального КЕУ (№ 303/23/4/4185/269 від 14.11.2014р.), просив укласти договори купівлі-продажу дров паливних та здійснити відвантаження та поставку за зазначеними в розпорядженнях реквізитами.

ДП "Лісомисливське ЛМГ" звернулось до суду з позовом про стягнення з КЕВ м. Хмельницький 73369,50 грн. збитків у вигляді сплати штрафів, судового збору та інших витрат ДП "Придніпровська залізниця", стягнутих за рішеннями суду, вважаючи, що завдання збитків спричинене діями відповідача, пов'язаними із наданням недостовірного коду одержувача товару.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду у спосіб, зокрема, відшкодування збитків та в інші способи відшкодування майнової шкоди.

Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача збитків у вигляді сплачених згідно з рішеннями суду штрафів, судового збору, інших витрат, які спричинені поданням відповідачем неправильних відомостей щодо коду одержувача товару, який поставлявся на підставі укладених між сторонами договорів купівлі-продажу, тобто спричинені у правовідносинах сторін, які виникли із договорів.

Положеннями ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено (ч. 1 ст. 224 ГК України).

Частиною 2 ст. 224 ГК України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

За змістом статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 228 ГК України учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу. Державні (комунальні) підприємства за наявності підстав зобов'язані вжити заходів щодо стягнення в порядку регресу збитків з інших суб'єктів господарювання або стягнути збитки з винних працівників підприємства відповідно до вимог законодавства про працю.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки ( дії чи бездіяльність особи) ; шкідливого результату такої поведінки - збитків (шкоди), їх наявності та розміру; причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Вищезазначена правова позиції викладена у постановах Верховного Суду України від 20.12.2010 р. у справі №06/113-38, від 04.07.2011 р. у справі №51/250.

Так, протиправною вважається така поведінка особи, яка порушує приписи закону чи іншого нормативного акта, або виявилася у невиконанні чи неналежному виконанні договірного зобов'язання. Під шкодою розуміють зменшення або втрату (загибель) певного особистого чи майнового блага. Щоб стягнути збитки, потерпіла особа має довести їх наявність і розмір. Однією з необхідних умов цивільно-правової відповідальності є наявність безпосереднього причинного зв'язку між протиправною поведінкою правопорушника і збитками потерпілої сторони. Мається на увазі, що протиправна дія або бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, що виникли у потерпілої особи, наслідком протиправної поведінки заподіювача. Для покладення відповідальності за цивільне правопорушення, крім зазначених вище трьох об'єктивних умов - протиправності, збитків і причинного зв'язку, за загальним правилом, необхідна ще одна умова - вина заподіювача.

Отже, пред'явлення вимоги про відшкодування збитків, що полягають, як убачається із позовної заяви, із втрат, яких зазнала особа у зв'язку із неправильним зазначенням відповідачем коду місця відвантаження товару, покладає на позивача обов'язок довести наявність складових, визначених вищезазначеними нормами.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Однак позивач, всупереч вищезазначеним нормам, не довів наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки відповідача, безпосереднього причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками, вини відповідача за завдані збитки.

Зокрема, позивачем не доведено протиправної поведінки відповідача у заподіянні збитків, тобто порушення відповідачем господарського зобов'язання або встановлених вимог щодо здійснення господарської діяльності, як визначено п. 1 ст. 224 ГК України.

Так, зі змісту наявних в матеріалах справи договорів купівлі-продажу деревини, які були укладені між сторонами, вбачається, що на відповідача не покладався обов'язок щодо повідомлення позивача коду отримувача вантажу, порушивши який відповідач завдав би збитків позивачу. Натомість, вищезазначені договори містять умову про повідомлення покупця про дату та місце поставки саме продавцем: не пізніше ніж за 2 доби до передачі товару продавець повідомляє покупця про дату та місце поставки.

При цьому лист відповідача №3749 від 17.11.2014р. з проханням укласти договори купівлі-продажу дров паливних та здійснити відвантаження та поставку за зазначеними в доданих до листа розпорядженнях реквізитами суд не може розцінити як такий, що встановлює для відповідача господарське зобов'язання або вимоги щодо здійснення господарської діяльності (п. 1 ст. 224 ГК України). Таким чином, зазначений лист, як і розпорядження Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління (від 14.11.2014 р. №303/23/4/4185/269) та розпорядження начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України (від 11.11.2014 р. №303/26/910) не містять вимог зобов'язального для позивача характеру.

Зобов'язання з постачання дров паливних позивачем регламентовані умовами договорів від 17.11.2014 р., 24.11.2014 р., 08.12.2014 р. Однак зазначені договори не містять посилань на розпорядження Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління від 14.11.2014 р. №303/23/4/4185/269, розпорядження начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України від 11.11.2014 р. №303/26/910, лист КЕВ м. Хмельницький №3749 від 17.11.2014р. Не зазначено в договорах й того, що листування між сторонами до укладення договорів є частиною цих договорів чи має для них юридичну силу.

Суд також звертає увагу на те, що лист КЕВ м. Хмельницький №3749 від 17.11.2014р. був направлений позивачу до укладення договорів, договори ж не містять умов, передбачених листом, не покладають на відповідача обовязків щодо повідомлення про місце поставки, не зазначено й адреси (реквізитів) місця поставки. Також у листі №303/23/4/4185/269 від 14.11.2014 р. у КЕВ м. Хмельницький вимагалося доповісти про його виконання до 18.11.2014 р., тоді як договори купівлі-продажу були укладені 17.11.2014 р., 24.11.2014 р., 08.12.2014 р. та 21.11.2014 р., 25.11.2014 р., 28.11.2014 р. були здійснені відповідні поставки товару. Крім того, укладені договори не містять посилання на виконання мобілізаційного завдання, відтак прослідкувати причинно-наслідковий зв'язок між існуванням листа КЕВ м. Хмельницький №3749 від 17.11.2014р. та стягненням з позивача коштів у справах №924/481/15, №924/482/15, №924/483/15 на користь ДП "Придніпровська залізниця" не вбачається можливим.

Позивачем не доведена наявність причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та спричиненими збитками, тобто, що саме неправомірні дії відповідача призвели до накладення штрафних санкцій на позивача за порушення вимог Статуту залізниць України, які у подальшому стягнуті за рішеннями суду у справах №924/481/15, №924/482/15, №924/483/15.

Не доведено і вину відповідача, адже за рішеннями суду у справах №924/481/15, №924/482/15, №924/483/15, згідно з якими з позивача було стягнуто на користь ДП "Придніпровська залізниця" штрафні санкції за неправильно зазначений у товарній залізничній накладній код, було встановлено вину саме позивача у неправильному зазначенні коду отримувача вантажу, що стало підставою для стягнення штрафних санкцій. Вказані рішення позивачем не оскаржувались.

При заповненні залізничних накладних позивач не був позбавлений можливості перевірити та переконатись у правильності коду одержувача вантажу, щоб не допустити в подальшому стягнення штрафних санкцій згідно зі ст. ст. 24, 122 Статуту залізниць України. Суд звертає увагу, що в листах, на які посилається позивач, зазначений код одержувача також вказаний в якості коду одночасно й інших одержувачів. Таким чином, позивач не вчинив усіх дій, спрямованих на запобігання стягнення штрафних санкцій.

Суд також звертає увагу, що до складу збитків, заявлених до стягнення з відповідача, позивач відносить сплачені ним суми судового збору та стягнуті суми інших судових витрат у справах №924/481/15, №924/482/15, №924/483/15.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013 р. зазначені витрати не є збитками в розумінні ст. 224 Господарського кодексу України та статті 22 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вищезазначене, положення ст. 33 ГПК України, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, у зв'язку із недоведеністю наявності всіх складових правопорушення щодо стягнення збитків, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 33, 34, 43, 49, 82, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові Державного підприємства "Хмельницьке лісомисливське господарство", с. Червона Зірка Хмельницької області до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький, м. Хмельницький за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління, м. Львів та за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України, м. Київ про стягнення 73369,50 грн. збитків відмовити.

Повне рішення складено 04.03.2016 р.

Суддя В.В. Виноградова

Віддрук. 7 прим.: 1 - до справи, 2 - позивачу (31343, Хмельницька область, Хмельницький район, с. Червона Зірка, вул. Олімпійського вогню, 67), 3 - відповідачу (29000, м. Хмельницький, вул. Ціолковського, 3/1), 4, 5 - Західному ТКЕУ (79007, м. Львів, вул. Ветеранів, буд. 2; 79000, м. Львів, вул. Мечникова, 16), 6, 7 - Головному КЕУ ЗС України (03049, м. Київ, вул. Курська, 13; 03049, м. Київ, вул. Курська, 13а) рек.