ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" лютого 2016 р.Справа № 916/2200/15

За позовом: Першого заступника прокурора Малиновського району м.Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Департамент комунальної власності Одеської міської ради

про стягнення 324 672 грн. 45 коп.

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Петренко Н.Д.

суддя Цісельський О.В.

суддя Волков Р.В.

За участю представників сторін:

від прокуратури: Врублевська О.О., за посвідченням №028200 від 15.08.2014

від позивача ОМР: Чернова Г.А., довіреність №223/исх-гс від 11.06.2015

від відповідача : ОСОБА_2., довіреність від 22.06.2015

від третьої особи : Шкрібляк М.І., довіреність №01-36/25 від 26.01.2016

СУТЬ СПОРУ: перший заступник прокурора Малиновського району м.Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про стягнення 324 672 грн. 45 коп. збитків за використання землі без правоустановлюючих документів.

Відповідач по справі проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Прокуратурою Малиновського району м. Одеси під час опрацювання затвердженого рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №45 від 26.02.2015 «Про затвердження актів комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власниками землі та землекористувачам, заподіяних внаслідок використання земельних ділянок» акту комісії щодо нарахування фізичній особі-підприємцю (надалі ФОП) ОСОБА_1 збитків за використання землі без правовстановлюючих документів встановлено наступне.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22402104 від 07.04.2009, ФОП ОСОБА_1 належать об'єкти нерухомого майна, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору дарування 17.03.2009.

Рішенням Одеської міської ради №4768-V від 07.10.2009 ФОП ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 0,162 га, за адресою АДРЕСА_1, для експлуатації та обслуговування адміністративної і складської будівель.

Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства №000230 від 16.06.2014, який складено головними спеціалістами відділу самоврядного контролю за використанням і охороною земель та дотримання земельного законодавства управління земельних ресурсів департаменту комунальної власності Одеської міської ради Шулєшовим В.І. та Хрищановичем І.М. площа земельної ділянки, яку фактично використовує ФОП ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 в порушення вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України (без правовстановлюючих документів) становить 0.162 га.

Нормативно грошова оцінка 1 кв.м. вищенаведеної земельної ділянки відповідно до довідки №3275 від 25.02.2011 управління Держкомзему у м. Одесі, становить 1943,40грн.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 без правовстановлюючих документів фактично використовується земельна ділянка площею 1620 кв.м., нормативно-грошова оцінка якої становить 3148308 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 Земельного кодексу України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Статтею 206 ЗК України встановлено, що використання землі в Україні є платним.

Пунктом «д» статті 156 ЗК України передбачено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відповідно до п. 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.

Відповідно до ст. 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами.

Позивач зазначає, що з метою реалізації наданих земельним законодавством повноважень, комісією з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам 04.09.2014 складено акт, відповідно до якого розмір збитків, нанесених територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради у вигляді неодержаного доходу, якій міг би одержати власник земельної ділянки, але не здержав внаслідок її тимчасового зайняття ФОП ОСОБА_1 та використання без правовстановлюючих документів, становить 324672,45 гривень. Наведена сума збитків підтверджується розрахунком розміру збитків, наданим Одеським міським управлінням земельних ресурсів Одеської міської ради, з урахуванням площі земельної ділянки, її нормативно-грошової оцінки та за виключенням вже сплаченого упродовж 01.02.2012 - 31.08.2014 земельного податку.

Крім того, про дату, час та місце розгляду комісією питання нарахування збитків СЮП ОСОБА_1 належним чином сповіщено листом за №01-13/6385 від 27.08.2014р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за №813.

Відповідно до ч. 6 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.02.2015 № 45 «Про затвердження актів комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, заподіяних внаслідок незаконного використання земельних ділянок» затверджено акти комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам земельних ділянок та землекористувачам, заподіяних внаслідок незаконного використання земельних ділянок. Вказане рішення не скасовано та є чинним. Відповідно до цього рішення сума збитків становить 324672,45 гривень. Відповідно до п. 5 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993р. № 284, збитки відшкодовуються власникам землі і землекористувачам, у тому числі орендарям, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше одного місяця після затвердження актів комісій. Також місячний термін сплати збитків встановлено рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.02.2015 № 45.

З урахуванням викладеного, листом від 05.03.2015р. №01-13/1478 ФОП ОСОБА_1 повідомлено про необхідність сплати вищенаведеної суми нарахованих збитків, проте суб'єкт господарювання у встановлений строк не сплатив збитки, визначені актом комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є, зокрема доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 2 ст. 224 ГК України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Частиною 4 ст. 623 ЦК України встановлено, що при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 3)вини та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди.

Про наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення свідчить відсутність намірів відповідача належним чином оформити земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, а також те, що право власності на будівлі та споруди за вказаною адресою ФОП ОСОБА_1 набуто у 2009 році, однак до теперішнього часу договір оренди земельної ділянки не укладено, що дозволяє суб'єкту господарювання ухилятись від сплати орендної плати за землю.

Викладені обставини є підставою для стягнення нарахованих збитків в судовому порядку.

Аналогічну правову позицію щодо застосування постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284 у подібних випадках викладено у постановах Вищого господарського суду України від 18.03.2014 (справа V 904/5361/13) та 13.11.2013 (справа № 902/370/13-г).

Пунктом 1.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» від 17.05.2011 № 6 установлено, що у порядку господарського судочинства вирішенню підлягають спори про стягнення шкоди, у тому числі пущеної вигоди, завданої порушеннями прав власників, у тому числі держави та територіальних громад, і користувачам земельних ділянок.

Відповідно до п. 3.7 вказаної постанови власники землі та землекористувачі чають право на захист своїх прав шляхом стягнення збитків з особи, яка вчинила неправомірні дії щодо відповідних земельних ділянок, у випадках, встановлених главою 24 ЗК України, та за процедурою, передбаченою Порядком визначення та від шкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284.

Згідно п. 2 ст. 121 Конституції України на органи прокуратури України покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених економ.

Відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Формою представництва прокурором інтересів держави є звернення до суду з позовом про захист інтересів держави.

Статтею 20 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор у межах своєї компетенції має право звертатись до суду у передбачених законом випадках.

Прокурор самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, у чому полягає порушення інтересів держави або в чому існує загроза інтересам держави, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно зі ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень Одеської міської ради належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності.

Таким чином, органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні пункції у спірних відносинах, є Одеська міська рада.

З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги норми діючого законодавства України прокуратурою пред'являється позов в інтересах держави в особі - Одеської міської ради.

04.08.2015 за (вх. ГСОО№1978/15 від 04.08.2015) представник відповідача через канцелярію господарського суду надав відзив на позов.

В обґрунтуванні відзиву, представник відповідача заявлений позов не визнає повністю. З матеріалів справи вбачається, що 17.03.2009 на підставі договору дарування №426 ОСОБА_1 набув право власності на об'єкти нерухомого майна, які розташовані по АДРЕСА_1.

Рішенням Одеської міської ради №4768-У від 07.10.2009 відповідачу був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 0,162 га, для експлуатації та обслуговування адміністративної і складської будівель.

Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства №000230 від 16.06.2014 року встановлено, що земельна ділянка розташована по АДРЕСА_1 використовується відповідачем без правовстановлюючих документів.

Відповідно до п. п. 2.11 - 2.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011р. "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що ; вникають із земельних відносин" у застосуванні положень статей 377 ЦК України та 120 Земельного кодексу України щодо переходу права користування земельною ділянкою внаслідок переходу права на розташований на ній житловий будинок, будівлю, споруду господарським судам слід враховувати, що положення відповідних статей обох кодексів мають один і той же предмет регулювання, а тому підлягають застосуванню в сукупності.

Як роз'яснив Вищий господарський суд України у п. 3.1 Постанови Пленуму № 6 від 17.05.2011р. відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки. Разом з тим, у вирішенні питання про застосування відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки господарським судам необхідно враховувати, що саме по собі встановлення судом наявності фактичного користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття. Господарським судам у вирішенні таких спорів необхідно досліджувати, чи передбачено спеціальним законом отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку для розміщення певних об'єктів, причини відсутності таких документів у особи, що використовує земельну ділянку, наявність у особи права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування, вжиття нею заходів до оформлення права на земельну ділянку тощо.

Крім того, згідно із п. 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 284 від 19.04.1993р., власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Відповідач зазначає, що відповідно до п.3 вищезазначеного Порядку, відшкодуванню підлягають: вартість житлових будинків, виробничих та інших будівель і споруд, включаючи незавершене будівництво; вартість плодоягідних та інших багаторічних насаджень; вартість лісових і дерево-чагарникових насаджень; вартість водних джерел (колодязів, ставків, водоймищ, свердловин тощо), зрошувальних і осушувальних систем, протиерозійних і протиселевих споруд; понесені витрати на поліпшення якості земель за період використання земельних ділянок з урахуванням економічних показників, на незавершене сільськогосподарське виробництво (оранка, внесення добрив, посів, інші види робіт), на розвідувальні та проектні роботи; інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Так, 05.10.2010 року між відповідачем та ПП «СПЕКТР» був укладений договір №30-з про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Предметом даного договору є виконання робіт з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за адресою: АДРЕСА_1.

05.10.2010 року між відповідачем та ПП «СПЕКТР» було погоджено технічне завдання по розробленню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду.

26.10.2010 року був отриманий Висновок Управління охорони об'єктів культурної спадщини облдержадміністрації про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ФОП ОСОБА_1 для експлуатації та обслуговування адміністративної і складської будівель за адресою: АДРЕСА_1.

28.10.2010 року був отриманий Висновок державної санітарно - епідеміологічної експертизи про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ФОП ОСОБА_1 для експлуатації та обслуговування адміністративної і складської будівель за адресою: АДРЕСА_1.

28.10.2010 року був отриманий Висновок Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ФОП ОСОБА_1 для експлуатації та обслуговування адміністративної і складської будівель за адресою: АДРЕСА_1.

15.12.2010 року було отримано погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ФОП ОСОБА_1 від Управління держкомзему у м. Одеса.

Управління держкомзему у м. Одеса у листі від 16.12.2010 №307/УВ надало ПП «СПЕКТР» умови відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1.

Також 01.02.2011 був отриманий висновок Державного Управління охорони навколишнього природного середовища в Одеській області про погодження відведення земельної ділянки в оренду.

Після цього погоджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду був направлений до Одеської міської ради для погодження, але рішення з цього приводу не було прийнято.

27.08.2014 відповідач отримав лист від Департаменту комунальної власності Одеської міської ради №01-13/6385 з вимогою з'явитися на засідання комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам.

У відповідь на зазначений лист відповідач 04.09.2014 зазначив про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду та його направлення до Одеської міської ради для погодження.

Саме тому, відповідачем були вчинені всі можливі дії направлені на погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за адресою: АДРЕСА_1, однак рішення з цього приводу не було прийнято.

На підставі клопотання відповідача від 31.01.2011р. Управління держкомзему у м. Одеса надало довідку про нормативно грошову оцінку земельної ділянки для сплати земельного податку.

Крім того, відповідач зазначає, що їм сплачувався земельний податок за період з 01.02.2012 року по 31.08.2014 року, відповідні докази додаються до відзиву.

Отже, обставини щодо вжиття відповідачем заходів з оформлення права користування землею, свідчать про відсутність вини відповідача у завданих збитках та мають значення саме для вирішення спору про відшкодування збитків з інших (загальних) правових підстав, поза межами спору про відшкодування збитків у зв'язку із тимчасовим невикористанням власником земельної ділянки згідно із п. "д" ч. 1 ст. 156, ст. 157 Земельного Кодексу України та положень Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.1993р.

З огляду на зазначене, відповідач вбачає необґрунтованість нарахування збитків (завданих неоформленням відповідачем правовстановлюючих документів на земельну ділянку) відповідно до порядку, встановленого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993р. №284 "Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам", яка має спеціальний предмет правового регулювання та до даного випадку не може застосовуватись.

Розглянувши матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, колегія суддів доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених вимог.:

частиною 1 ст.13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Стаття 1 Земельного кодексу України визначає, що земля - основне національне багатство. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до приписів ст.12 Земельного кодексу України зокрема, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

Пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Стаття 17 Земельного кодексу України встановлює, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом; підготовка висновків щодо надання або вилучення (викупу) земельних ділянок; викуп земельних ділянок для суспільних потреб у межах, визначених законом; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають:

а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Стаття 116 Земельного кодексу України вказує, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Зважаючи на те, що необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу про надання земельної ділянки, користування спірною земельною ділянкою за відсутності відповідного рішення є порушенням виключного, передбаченого Конституцією України, права позивача на здійснення права власності від імені Українського народу та управління землями, яке підлягає захисту.

Пунктом 1 ст.124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст.126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону. Стаття 156 Земельного кодексу визначає підстави відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, зокрема: власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок: а) вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом; б) тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання;в) встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок; г) погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників; ґ) приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан; д) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

При цьому, суд зазначає, що вказаний перелік підстав для відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам є вичерпним.

Стаття 157 Земельного кодексу України встановлює порядок відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, зокрема:

Відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами.

Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, правовий аналіз ст.ст.156, 157 Земельного кодексу України та Постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 №284 "Про затвердження порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам", передбачає, що встановлений ними порядок визначення та відшкодування збитків стосується випадку правомірного їх заподіяння, в даному випадку зайняття земельної ділянки на законних підставах.

Відповідно до п.1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, затвердженого постановою КМ України №284 від 19.04.1993 (надалі - Положення), передбачено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні зокрема неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Згідно з п.п.2, 5 Положення, розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії. Збитки відшкодовуються власникам землі та землекористувачам не пізніше одного місяці після затвердження актів комісії.

Статтею 143 Конституції України та п.3 ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Відповідно до п.3 ст.16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" матеріальною та фінансовою основою місцевого самоврядування є також земля, яка знаходиться в комунальній власності територіальної громади міста Одеси, від імені та в інтересах якої права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до п.34, ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вирішення у відповідності до закону питань регулювання земельних відносин віднесено до власних (самоврядних) повноважень міської ради.

Згідно зі ст.16 Закону України "Про оренду землі" особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки. Розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним кодексом України. У разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог цього Закону.

Відповідно до статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (абзац 1 частини 3 статті 22 Кодексу).

Відшкодування збитків передбачено також і ст.224 ГК України, якою встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме:

- протиправної поведінки,

- збитків,

- причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками,

- вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Право власності на будівлі та споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, ФОП ОСОБА_1 набуто ще у 2009 році. Того ж року рішенням Одеської міської ради №4768-У від 07.10.2009 «Про надання дозволу фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтованою площею 0,162 га за адресою: АДРЕСА_1, для експлуатації та обслуговування адміністративної і складської будівель» ФОП ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 0,162 га, за адресою: АДРЕСА_1, для експлуатації та обслуговування адміністративної і складської будівель.

Лише 11.02.2011землевпорядною організацією - ПП «Спектр» до Одеської міської ради направлено проект землеустрою щодо відведення ФОП ОСОБА_1 в оренду вказаної земельної ділянки площею 0,1613 га, за адресою: АДРЕСА_1. Зазначений проект землеустрою Одеською міською радою повернуто до розробника для приведення документації із землеустрою у відповідність до вимог діючого законодавства. Рішення щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення ФОП ОСОБА_1 в оренду зазначеної земельної ділянки Одеською міською радою не приймалось.

Відповідачем жодних дій щодо приведення документацій із землеустрою у відповідність у відповідність до вимог діючого законодавства не проведено.

Лише 18.09.2014, після отримання у серпні 2014 року листа від Департаменту комунальної власності Одеської міської ради з вимогою з'явитися на засідання комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, ФОП ОСОБА_1 звернувся до Одеської міської ради з клопотанням щодо придбання земельної ділянки у власність.

За результатами розгляду питання Одеською міською радою прийнято рішення від 24.12.2014 № 6055-УІ про надання ФОП ОСОБА_1 дозволу на розробку-проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом продажу та проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1613 га, для експлуатації адміністративної та допоміжних будівель.

Однак, проект землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки у власність шляхом продажу на теперішній час до Департаменту на розгляд не надходив.

Отже, ФОП ОСОБА_1 увесь цей час користувався зазначеною земельною ділянкою без правовстановлюючих документів.

Таким чином, вказані обставини свідчать про бездіяльність відповідача щодо вчинення передбачених законодавством заходів зі своєчасного оформлення права користування земельною ділянкою, на якій розташовані нежитлові будівлі та споруди, що належать ФОП ОСОБА_1 на праві приватної власності, оскільки зазначені дії відповідача не можна вважати належними заходами, спрямованими на своєчасне оформлення правовстановлюючих документів.

Сукупний аналіз матеріалів справи з урахуванням положень діючого законодавства України свідчить про доведеність заявлених позовних вимог прокурора і наявність правових підстав для їх задоволення,

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (65005, АДРЕСА_1, індивідуальний податковий номер НОМЕР_1) збитки у сумі 324 672 (триста двадцять чотири тисячі шістсот сімдесят дві) гривні 45 копійок на користь Одеської міської ради (65004, м. Одеса, вул. Думська, 1, ), Банк ГУДКСУ в Одеській області, рахунок - 9002, МФО - 828011, , одержувач - УДКСУ у м. Одесі Одеської області, КБК - 24060300 „інші надходження", призначення платежу: „відшкодування збитків власниками землі та землекористувачами".

3. Стягнути фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (65005, АДРЕСА_1, індивідуальний податковий номер НОМЕР_1) на користь державного бюджету України (р/р 3008, отримувач УК у м. Одесі/Приморський район, код отримувача , банк отримувача ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011, код бюджетної класифікації 22030001, код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997) витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 493 (шість тисяч чотириста дев'яносто три) грн. 45 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 29 лютого 2016 р.

Головуючий суддя Н.Д. Петренко

Суддя О.В. Цісельський

Суддя Р.В. Волков