УХВАЛА

10.03.2016Справа № 910/3847/16
За розглядом заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскент-Нафта»

до Товариства з обмежено відповідальністю «Дніпровська плодоовочева база»

про вжиття запобіжних заходів, -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від заявника: не з'явились;

від ТОВ «Дніпровська плодоовочева база»: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аскент-Нафта» (надалі також - заявник) звернулось до суду з заявою, в якій просить вжити запобіжні заходи шляхом огляду будівель та споруд, розташованих за адресою: м. Київ, вул. Каховська, 64: котельня загальною площею 714,0 кв.м., конденсаторна загальною площею 427,4 кв.м., туалет загальною площею 28,0 кв.м., бункер мокрого зберігання солі загальною площею 13,0 кв.м.

У поданій до суду заяві, заявник зазначає, що проект позовної заяви, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 43-3 ГПК України, про витребування майна із чужого незаконного володіння, вже підготовлений та буде поданий до суду у строк 5-ти днів з дня винесення ухвали про вжиття запобіжних заходів.

Суть спору полягає у тому, що 03.09.2001р. між регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву та ТОВ «Аскент-Нафта» був укладений Договір №782 купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва, за умовами якого регіональне відділення продало, а товариство купило об'єкт незавершеного будівництва «Розширення плодоовочевої бази з 22404 т. до 26774 т. оптово-роздрібного плодоовочевого комбінату в Дніпровському районі м. Києва», площею 12360,0 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Каховська, 64. До складу незавершеного будівництва входили наступні споруди: холодильник ємністю 4370 т., трансформаторна підстанція загальною площею 714,0 кв.м., котельня загальною площею 714,0 кв.м., конденсаторна загальною площею 427,4 кв.м., туалет загальною площею 28,0 кв.м., бункер мокрого зберігання солі загальною площею 13,0 кв.м. Однак, на сьогоднішній день ТОВ «Аскент-Нафта» вільно користується та розпоряджається лише будівлями холодильника та трансформаторної підстанції, а котельня, конденсаторна, туалет і бункер мокрого зберігання солі знаходяться у фактичному користуванні та розпорядженні ТОВ «Дніпровська плодоовочева база», що є порушенням прав заявника.

Пунктом 8 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 20.04.2007 р. №01-8/251 «Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів» встановлено, що чинне законодавство не містить прямих вказівок щодо місця розгляду заяви про вжиття запобіжного заходу (заходів). Згідно з частиною першою статті 43 4 ГПК заява про вжиття запобіжних заходів розглядається господарським судом, в районі діяльності якого належить провести ці процесуальні дії. Отже, у вирішенні питання про місце розгляду зазначеної заяви слід виходити з того, який саме запобіжний захід заявник вважає за необхідне вжити: тобто якщо йдеться про витребовування доказів, про огляд приміщень або про накладення арешту на майно, заява має подаватися до місцевого господарського суду, в районі діяльності якого знаходяться відповідно докази, приміщення або майно, стосовно яких належить провести певні дії.

Таким чином, ухвалою від 04.03.2016р. вказану заяву було призначено до розгляду на 10.03.2016р., окрім того, задоволено клопотання заявника про розгляд даної заяви без повідомлення представників Товариства з обмежено відповідальністю «Дніпровська плодоовочева база».

В судове засідання 10.03.2016р. представники від заявника не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 434 Господарського процессуального кодексу України заява про вжиття запобіжних заходів розглядається не пізніше двох днів з дня її подання господарським судом, в районі діяльності якого належить провести ці процесуальні дії, з повідомленням заінтересованих осіб. Однак неявка їх не перешкоджає розглядові заяви.

Вивчивши вказану заяву, судом зазначено наступне:

Відповідно до статті 43-1 Господарського процесуального кодексу України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття передбачених статтею 43 2 цього Кодексу запобіжних заходів до подання позову.

В обґрунтування заяви про вжиття запобіжних заходів шляхом огляду будівель та споруд заявник зазначає, що це є необхідним оскільки фактично визначеними в заяві будівлями користується ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» в порушення умов Договору №782 купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва, за яким право власності на зазначені в заяві будівлі перейшли саме до заявника.

Заявник зазначив, що 18.01.2016р. під час огляду будівель котельні, конденсаторної, туалету та бункеру мокрого зберігання солі було встановлено та зафіксовано, що вони використовуються ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» у комерційних цілях. Так, будівля конденсаторної використовується не за призначенням, а в якості складу для зберігання фруктів та овочів в промислових масштабах. До будівлі туалету незаконно прибудоване приміщення кафе, яке використовується ТОВ «Дніпровська плодоовочева база» як об'єкт громадського харчування на платній основі. Будівля котельні взагалі не використовується за призначенням, але доступ до якої обмежений парканом, що призвело до занепаду цієї споруди.

У відповідності до ст. 43-2 Господарського процесуального кодексу України запобіжні заходи включають:

1) витребування доказів;

2) огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав;

3) накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

Розглядаючи вказану заяву судом також враховані рекомендації викладені в пункті 15 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р., №12 стосовно того, що у вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів заявника і особи, щодо якої просять вчинити запобіжні заходи; наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і можливим предметом позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 43-3 Господарського процесуального кодексу України; імовірності настання обставин, зазначених у статті 43-1 Господарського процесуального кодексу України; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Аналогічні положення містяться у Інформаційному листі від 20.04.2007р. №01-8/251 Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів».

Згідно із частиною 6 статті 43-4 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності підстав, встановлених статтею 43-1 цього Кодексу, господарський суд виносить ухвалу про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів.

В підтвердження обставин зазначених заявником, до заяви надано Акт огляду об'єктів від 18.01.2016р., фот таблиці до акту та таблицю технічних характеристик будівель і споруд.

Окрім того, в підтвердження того, що Фондом державного майна України по місту Києву відділенням продано, а ТОВ «Аскент-Нафта» куплено згідно Договору №782 купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва від 03.09.2001р., об'єкт незавершеного будівництва-розширення плодоовочевої бази, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Каховська, 64 заявником надано Акт приймання-передачі №847 від 12.11.2001р.

Однак, дослідивши надані суду докази та обставини, викладені у заяві про вжиття запобіжних заходів, суд вважає заяву Товариства з обмеженою відповідальністю необґрунтованою «Аскент-Нафта» необгрунтованою, оскільки, під час вивчення Акту приймання-передачі №847 від 12.11.2001р. встановлено відсутність переліку об'єктів, які включено до об'єкту незавершеного будівництва-розширення плодоовочевої бази, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Каховська, 64. Зокрема, з вказаного акту, окрім того, тексту Договору №782 купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва від 03.09.2001р., не вбачається, що котельня загальною площею 714,0 кв.м., конденсаторна загальною площею 427,4 кв.м., туалет загальною площею 28,0 кв.м. та бункер мокрого зберігання солі загальною площею 13,0 кв.м. включені до об'єкту незавершеного будівництва-розширення плодоовочевої бази, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Каховська, 64.

Додана до заяви Таблиця технічних характеристик будівель та споруд не дає суду підстав вважати, що котельня загальною площею 714,0 кв.м., конденсаторна загальною площею 427,4 кв.м., туалет загальною площею 28,0 кв.м. та бункер мокрого зберігання солі загальною площею 13,0 кв.м. є будівлями, які включені до складу об'єкту незавершеного будівництва-розширення плодоовочевої бази, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Каховська, 64.

Таким чином, за наявності до даних доказів, у суду відсутня можливість встановлення дійсності включення до складу незавершеного будівництва наступних споруд: холодильник ємністю 4370 т., трансформаторна підстанція загальною площею 714,0 кв.м., котельня загальною площею 714,0 кв.м., конденсаторна загальною площею 427,4 кв.м., туалет загальною площею 28,0 кв.м., бункер мокрого зберігання солі загальною площею 13,0 кв.м.

Отже, у зв'язку з викладеними обставинами, факт відсутності в матеріалах необхідних доказів, унеможливлює встановлення судом всіх обставин, необхідних для вжиття запобіжних заходів.

Відповідно до частини 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, з врахуванням вимог ст.ст. 43-1, 43-4 Господарського процесуального кодексу України вищевикладені обставини є підставою для відмови в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскент-Нафта» про вжиття запобіжних заходів.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 33, ст. 43-1, ч. 6 ст. 43-4, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскент-Нафта» про вжиття запобіжних заходів відмовити.

Суддя С.М. Морозов