ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року Справа № 910/1611/13
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Фролової Г.М. (доповідача)
суддівХодаківської І.П., Яценко О.В.
за участю представників:
позивача (за первісним позовом)не з'явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином)
відповідача (за первісним позовом)Поліщук Л.П., дов. від 11.01.16
виконавчої службиКушова І.Б., дов. від 30.12.15
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуКомунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 07.12.15
у справі№910/1611/13 господарського суду міста Києва
за скаргоюКомунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"
на діїДержавного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
за позовомПублічного акціонерного товариства "Київенерго"
доКомунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"
простягнення 11 037 899,69 грн.
за зустрічним позовомКомунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"
до Публічного акціонерного товариства "Київенерго"
про спонукання до укладення договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.03.2013 у справі №910/1611/13 позов Публічного акціонерного товариства "Київенерго" задоволено. Стягнуто з Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" заборгованість у розмірі 10568083,60 грн., 3% річних у розмірі 351423,80 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 118392,29 грн., та судовий збір у розмірі 68820,00 грн. В задоволенні зустрічного позову комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" відмовлено. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.01.2015 перевірене судове рішення залишено без змін.

Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" звернулося до господарського суду міста Києва зі скаргою на дії державного виконавця та просило визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України незаконними; скасувати постанову про арешт коштів боржника від 29.07.2015 ВП №47586000; скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 29.07.2015 ВП № 47586000; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.05.2015 ВП № 47586000. Заявник, зокрема, зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження була надіслана боржнику несвоєчасно, що позбавило боржника права виконати рішення суду в добровільному порядку; не переконавшись в отриманні боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець розпочав виконання рішення в примусовому порядку; постанова про стягнення з боржника судового збору також підлягає скасуванню, оскільки боржника було позбавлено право виконати рішення суду в добровільному порядку. Скарга обґрунтована приписами статей 25, 27, 28, 30, 35, 82 Закону України "Про виконавче провадження", статтею 121-2 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.10.2015 (суддя Демидов В.О.) скаргу Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" задоволено частково. Визнано неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з винесення 29.07.2015 в рамках виконавчого провадження №47586000 постанови про арешт коштів боржника та постанови про стягнення з Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" виконавчого збору. Скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 29.07.2015 про арешт коштів боржника винесену в рамках виконавчого провадження №4758600. Скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 29.07.2015 про стягнення з КП „ЦОС Шевченківського району" виконавчого збору, винесену в рамках виконавчого провадження №4758600. В решті вимог у задоволенні скарги суд відмовлено. Ухвала суду мотивована, зокрема, тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження була надіслана боржнику з порушенням строку, встановленого частиною 5 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження", а відтак боржника було позбавлено права виконати рішення суду в добровільному порядку.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2015 (судді: Гаврилюк О.М. - головуючий, Власов Ю.Л., Яковлєв М.Л.) ухвалу господарського суду міста Києва від 15.10.2015 у справі №910/1611/13 скасовано в частині задоволених вимог про визнання неправомірними дії виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з винесення 29.07.2015 в рамках виконавчого провадження №47586000 постанови про арешт коштів боржника та постанови про стягнення з Комунального підприємства „Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" виконавчого збору; скасування постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 29.07.2015 про арешт коштів боржника винесену в рамках виконавчого провадження №4758600; скасування постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 29.07.2015 про стягнення з Комунального підприємства „Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" виконавчого збору, винесену в рамках виконавчого провадження №4758600, та в цій частині в задоволенні скарги Комунального підприємства „Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" на дії Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 13.08.2015 відмовлено. В частині відмови у задоволенні скарги Комунального підприємства „Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" на дії Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 13.08.2015 ухвалу залишено без змін. Стягнуто з Комунального підприємства „Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" в доход спеціального фонду Державного бюджету України 1 218 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги. Мотивуючи постанову, суд апеляційної інстанції зазначив, що постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена боржнику з порушенням строків відправки, передбачених ч. 5 ст. 25 Закону України „Про виконавче провадження", однак зазначене не вплинуло на право боржника на добровільне виконання рішення суду, оскільки боржнику було надано право про самостійне виконання рішення суду протягом 7 днів з моменту винесення (отримання) постанови. Також суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанов про накладення арешту та про стягнення виконавчого збору, оскільки рішення суду у добровільному порядку боржником не виконано.

Не погоджуючись постановою суду, Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судом норм права. Заявник зазначає, що спірні постанови винесені державним виконавцем в порушення приписів Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, втім, господарський суд апеляційної інстанції на вказані обставини уваги не звернув, належної правової оцінки діям державного виконавця не надав.

Відзив на касаційну скаргу не надано.

Заслухавши доповідь судді Фролової Г.М., пояснення представників відповідача (за первісним позовом) та державної виконавчої служби, присутніх у судовому засіданні, перевіривши матеріали справи на предмет правильності застосування судом норм чинного законодавства та доводи касаційної скарги, колегія суддів відзначає наступне.

Як убачається з матеріалів справи, Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця та просило визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України незаконними; скасувати постанову про арешт коштів боржника від 29.07.2015 ВП №47586000; скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 29.07.2015 ВП № 47586000; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.05.2015 ВП № 47586000. Заявник, зокрема, зазначає, що неправомірність дій державного виконавця полягає у позбавленні боржника права виконати рішення суду в добровільному порядку.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення господарського суду міста Києва від 29.03.2013 у справі №910/1611/13 господарським судом було видано наказ від 23.01.2015.

18.05.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімовою А.Н. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №47586000 (з виконання наказу господарського суду міста Києва від 23.01.2015 року №910/1611/13), та встановлено боржнику строк для добровільного виконання рішення суду: у семиденний термін з дня винесення (отримання) постанови.

Як встановлено судом, постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.05.2015 №47586000 було надіслано на адресу боржника 09.06.2015. За твердження боржника, постанову про відкриття виконавчого провадження було отримано останнім 10.06.2015.

При цьому, як установлено судом, у семиденний термін з дня отримання постанови про відкриття виконавчого провадження (тобто з 10.06.2015) боржник рішення суду у добровільному порядку не виконав.

Також установлено, що 29.07.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімовою А.Н. було винесено постанову про стягнення виконавчого збору №47586000 (з виконання наказу господарського суду міста Києва від 23.01.2015 року №910/1611/13) у розмірі 1 110 671,96 грн.

У той же день, 29.07.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімовою А.Н. було винесено постанову про арешт коштів боржника №47586000 (з виконання наказу господарського суду міста Києва від 23.01.2015 року №910/1611/13) у межах суми 12 217 391,65 грн. на рахунках в ПАТ „Укрсоцбанк", в Київському ГРУ ПАТ КБ „Приватбанк", в АТ „Укрбудінвестбанк", в філії - Головному управлінню по м. Києву та Київській області АТ „Ощадбанк", в АТ „Прокредитбанк", в ПАТ „Авант-Банк".

Відповідно до приписів статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

За приписами статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Статтею 11 Закону унормовано, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Частинами 1, 2 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до частини 5 вказаної статті копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно з частиною 1 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

За приписами частини 1 статті 28 Закону у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Згідно з п.п.3.7.1. п.3.7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення.

За приписами статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно статті 57 цього Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Отже, правовий аналіз вказаних вище статей та положень свідчить, що у разі невиконання боржником у строк, наданий державним виконавцем, для виконання рішення суду у добровільному порядку, державний виконавець розпочинає його виконання в примусовому порядку з вжиттям заходів примусового характеру та виносить постанову про стягнення виконавчого збору.

Як вірно ураховано судом апеляційної інстанції, посилання заявника на пізнє отримання постанови про відкриття виконавчого провадження не є підставою для скасування постанов державного виконавця, оскільки зазначена обставина не позбавила боржника права на добровільне виконання рішення суду упродовж семиденного строку з дня отримання постанови.

Ураховується колегією суддів і те, що постанови від 29.07.15 були винесені державним виконавцем більш ніж через місяць з дня отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, однак своїм правом на добровільне виконання рішення суду останній не скористався, у зв'язку з чим порушення прав боржника у даному випадку не вбачається.

Дослідивши усі обставини щодо виконавчого провадження та оцінивши зібрані у справі докази, господарський суд апеляційної інстанції установив, що спірні постанови винесені державним виконавцем у відповідності до положень Закону України "Про виконавче провадження". Серед іншого, розглянуті судом апеляційної інстанції і доводи заявника про те, що між Комунальним підприємством "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" та Публічним акціонерним товариством "Київенерго" було укладено попередній договір про реструктуризацію заборгованості, та, зокрема, ураховано, що виконання рішення суду здійснюється у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Доводи, викладені заявником у касаційній скарзі не можуть бути підставою для скасування постанови, оскільки вказаних висновків не спростовують.

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судом апеляційної інстанції було повно та всебічно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та прийнято постанову з дотриманням норм права, підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.12.15 у справі №910/1611/13 господарського суду міста Києва залишити без змін.

Головуючий Г.Фролова

Судді І.Ходаківська

О.Яценко