ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2016 Справа № 917/2719/15

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Український харчовий продукт", 40009, м. Суми, вул. Білопільський шлях, 16

До відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "МАГНІТ-ТРЕЙД", 39628, Полтавська обл., м. Кременчук, пр-т Полтавський, 138А

Про стягнення 39 024,20 грн., з яких 30 000,00 грн. - заборгованість відповідача за поставлені товарно-матеріальні цінності за умовами Договору № 0207 поставки борошна від 02.07.2015 р., 5 676,00 грн. - пеня за порушення договірних зобовязань, 3 003,00 грн. - втрати від інфляції та 345,20 грн. - 3 % річних

Суддя Бунякіна Г.І.

Представники :

від позивача : не з'явилися (див. протокол судового засідання);

від відповідача : не з'явилися (див. протокол судового засідання).

Рішення виноситься після перерви, оголошеної в судовому засіданні 26.01.2016 р. в порядку ст. 77 ГПК України з огляду на необхідність поповнення матеріалів справи додатковими документальними доказами та неявку сторін.

Суть спору: розглядається позовна заява ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Український харчовий продукт", м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "МАГНІТ-ТРЕЙД", м. Кременчук 39 024,20 грн., з яких 30 000,00 грн. - заборгованість відповідача за поставлені товарно-матеріальні цінності за умовами Договору № 0207 поставки борошна від 02.07.2015 р., 5 676,00 грн. - пеня за порушення договірних зобовязань, 3 003,00 грн. - втрати від інфляції та 345,20 грн. - 3 % річних.

Позивач на позовних вимогах наполягає за мотивами позовної заяви, представництво у судові засідання не забезпечив, явка сторони судом обовязковою не визнавалася.

Відповідач не скористався наданими йому правами (ст. 22 ГПК України) для захисту своїх інтересів, на позов не відреагував, представництво у судове засідання вдруге не забезпечив. Повідомлений належним чином про дату, час і місце проведення судового засідання, про що свідчать залучені до матеріалів справи поштові повідомлення вх. № 570 від 15.01.2016 року та вх. № 1542 від 08.02.2016 року.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у пп. 3.9.2 постанови від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (із змінами та доповненнями), у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, належне повідомлення сторін про час, дату і місце проведення судового засідання згідно з п. п. 2.6.11, 2.6.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 28 від 20.02.2013 р., суд не розцінює неявку сторін та невиконання відповідачем вимог суду як підставу для подальшого відкладення розгляду справи та розглядає спір за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані документальні докази, суд,

встановив :

02.07.2015 р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Український харчовий продукт" (постачальник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "МАГНІТ-ТРЕЙД" було укладено Договір № 0207 поставки борошна (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобовязувався передати у власність покупця борошно пшеничне (вищого ґатунку, першого ґатунку, другого ґатунку, висівки пшеничні) та житнє борошно (товар), а покупець зобов'язувався прийняти товар та оплатити його на умовах даного Договору (п. 1.1).

При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне :

- асортимент, кількість, вид фасування (безтарно чи в мішкотарі), вартість одиниці товару, загальна вартість поставки, строк та місце поставки оговорюється сторонами в замовленні (заявці) та передається постачальнику за підписом уповноваженої особи за 5 днів календарних до дати запланованої поставки товару ( п. 1.2, 2.1. Договору);

- ціна на товар у постачальника встановлюється у гривнях і фіксується в рахунках-фактурі на дату виставлення рахунку-фактури на кожну окрему партію товару та специфікації; ціна може бути змінена в односторонньому порядку по ініціативі постачальника та узгоджуються з покупцем за пять робочих днів до передбаченого вводу в дію нових цін (п. п. 4.1. - 4.2. Договору);

- оплата за поставлений товар здійснюється покупцем у безготівковому порядку в термін 7 календарних днів з дати постачання та на умовах погоджених у специфікації (п. 4.4 Договору);

- за порушення строків оплати товару покупець сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення (п. 5.3 Договору);

- договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2015 року, але в будь - якому випадку - до його повного виконання (п. 8.1 Договору).

Факт виконання позивачем договірних зобов'язань щодо поставки ТОВ "МАГНІТ-ТРЕЙД" товару на загальну вартість 95 444,46 грн. підтверджується залученими до матеріалів справи копіями видаткової накладної № РН-0000084 від 06.07.2015 р. та рахунку-фактури № СФ-0000066 від 06.07.2015 року (а. с. 12-13). Відповідач вказаний товар прийняв, про що свідчить підпис повноважної особи відповідача (директора ОСОБА_2О.) на вищезазначеній видатковій накладній, посвідченій печаткою "МАГНІТ-ТРЕЙД" та надана відповідачем на адресу позивача довіреності № 34 від 06.07.2015 року щодо надання повноважень на прийняття ТМЦ особою, якою були підписані видаткові накладні на отримання товару від імені ТОВ "МАГНІТ-ТРЕЙД" (а. с. 21).

В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання щодо оплати поставленого товару виконав частково, сплативши 24.07.2015 року 30 000,00 грн. та 27.07.2015 року 35 444,46 грн. (а. с. 19-20), залишок заборгованості склав 30 000,00 грн..

02.12.2015 року позивач направив відповідачу претензію № 1 з пропозицією сплатити отриманий товар (а. с. 22) та підписати акт звірки. Будь-якого реагування на неї не надходило, на дату подачі позову заборгованість не погашена.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 39 024,20 грн., з яких 30 000,00 грн. - заборгованість відповідача за поставлені товарно-матеріальні цінності за умовами Договору № 0207 поставки борошна від 02.07.2015 року, 5 676,00 грн. - пеня за порушення договірних зобовязань, 3 003,00 грн. - втрати від інфляції та 345,20 грн. - 3 % річних.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно ст. 712 Цивільного Кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. За приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона-постачальник, зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій сторони - покупцеві товар, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Якщо продавець зобов'язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства (п. 1 та п. 5 ст. 692 Цивільного Кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином та в повному обсязі виконав зобов'язання за вищезазначеним Договором щодо здійснення поставки товару Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вказаним Договором та приписів ст. 692 Цивільного кодексу України прийнятий товар оплатив частково. Дана обставина відповідачем не спростована.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 30 000,00 грн. основного боргу підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3 % річних від простроченої суми у розмірі 345,20 грн. та 3003,00 грн. інфляційних втрат, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України є правомірними, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню у розмірі 313,15 грн. та 660,00 грн. відповідно. Позовні вимоги в частині стягнення 32,05 грн. 3 % річних та 2 343,00 грн. інфляційних втрат задоволенню не підлягають (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга: ОСОБА_3 9.1.3" та додано до матеріалів справи).

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Пунктом 5.3 Договору поставки № 1 від 02.07.2015 р. сторони передбачили, що за порушення строків оплати товару покупець сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення.

Згідно статті 4 ОСОБА_3 України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку, в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 5 676,00 грн. пені, суд прийшов до висновку, що заявлений розмір пені відповідає вимогам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та ОСОБА_3 України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга: ОСОБА_3 9.1.3" та додано до матеріалів справи).

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

За викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 30 000,00 грн. заборгованості відповідача за поставлені товарно-матеріальні цінності за умовами Договору № 0207 поставки борошна від 02.07.2015 р., 5 676,00 грн. пені за порушення договірних зобовязань, 660,00 грн. втрат від інфляції та 313,15 грн. 3 % річних підтверджені документально та нормами матеріального права, не спростовані відповідачем, а тому є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У стягненні 32,05 грн. 3 % річних та 2 343,00 грн. інфляційних втрат у позові слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. 22, ст. 49, ст. 75, ст. 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "МАГНІТ-ТРЕЙД" (39628, Полтавська обл., м. Кременчук, пр-т Полтавський, 138А, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Український харчовий продукт" (40009, м. Суми, вул. Білопільський шлях, 16, ) - 30 000,00 грн. заборгованості відповідача за поставлені товарно-матеріальні цінності за умовами Договору № 0207 поставки борошна від 02.07.2015 р., 5 676,00 грн. пені за порушення договірних зобовязань, 660 грн. втрат від інфляції та 313,15 грн. 3 % річних та 1 294,13 грн. судового збору.

Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

3. В частині позовних вимог щодо стягнення 32,05 грн. 3 % річних та 2 343,00 грн. інфляційних втрат - у позові відмовити.

4. Копію рішення направити сторонам за вказаними у вступній частині адресами.

Суддя Г.І.Бунякіна