ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2016р. Справа№ 914/4205/15

За позовом: Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління», м. Львів

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Концерн Галнафтогаз», м. Львів

про: зобовязання до здійснення демонтажу самовільно встановлених спеціальних конструкцій зовнішньої реклами,

Суддя Король М.Р.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 представник (довіреність №2410-10-3786 від 02.07.2015р.);

від відповідача: ОСОБА_2 представник (довіреність №03-27/15 від 27.03.2015р.).

Суть спору:

позов заявлено Комунальним підприємством Адміністративно-технічне управління (м. Львів) до Публічного акціонерного товариства Концерн Галнафтогаз (м. Львів) про зобовязання до здійснення демонтажу самовільно встановлених спеціальних конструкцій зовнішньої реклами.

Ухвалою суду від 11.12.2015 року порушено провадження у справі. Розгляд судової справи призначено на 12.01.2016 року. Вимоги до сторін висвітлено в зазначеній ухвалі, в тому числі визнано обовязковою участь повноважних представників сторін в судове засідання.

Позивач участь повноважного представника в судовому засіданні 12.01.2016 року не забезпечив, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання (вх. №56226/15 від 25.12.2015р.) про відкладення розгляду справи та довідку (вх. №56228/15 від 25.12.2015р.) про відсутність обставин, передбачених п.2 ч.1 ст.62 ГПК України.

Представник відповідача в судове засідання прибув, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав відзив на позовну заяву (вх. №442/16 від 05.01.2016р.).

Розгляд справи відкладено на 04.02.2016 року.

Представник позивача в судове засідання 04.02.2016 року прибув, позовні вимоги підтримав повністю, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання (вх. №562/16 від 04.02.2016р.) про продовження строку розгляду спору.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Строк розгляду спору продовжено та розгляд справи відкладено на 18.02.2016 року.

Представник позивача в судове засідання 18.02.2016 року прибув, позовні вимоги підтримав, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав додаткові пояснення.

Представник відповідача в судове засідання прибув, надав пояснення по суті позовних вимог, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

В судовому засіданні оголошено перерву до 24.02.2016 року.

Представник позивача в судове засідання 24.02.2016 року прибув, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання прибув, позовні вимоги заперечив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, повно та обєктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Публічним акціонерним товариством «Концерн Галнафтогаз» встановлено одноярусну двосторонню двоплощинну конструкцію розміром 2,00*7,00 за адресою: м.Львів, пр.Червоної Калини вул.Чукаріна.

10.11.2014 року Департаментом економічної політики Львівської міської ради у звязку з самовільним встановленням спеціальної конструкції зовнішньої реклами вимогою №23/Р-6-4143 було надано відповідачу термін до 25.11.2014 року для добровільного усунення даного правопорушення та запропоновано відповідачу добровільно демонтувати самовільно встановлену спеціальну конструкцію зовнішньої реклами, за адресою: м.Львів, вул. Червоної Калини - Чукаріна. Зазначена вимога залишена відповідачем без реагування.

11.12.2014 року наказом №60-Д Департаменту економічної політики Львівської міської ради було зобовязано КП «Адміністративно-технічне управління» демонтувати самовільно встановлену конструкцію зовнішньої реклами до 30.09.2015 року.

Крім того, 15.12.2014 року КП «Адміністративно-технічне управління» скеровано відповідачу попередження №2410-08-9362, в якому надано час на добровільний демонтаж самовільно встановленої конструкції до 24.12.2014 року та повідомлено, що у випадку неусунення порушення добровільно, демонтаж рекламних конструкцій буде здійснено силами КП «Адміністративно-технічне управління».

КП «Адміністративно-технічне управління» намагалось провести примусовий демонтаж самовільно встановленої конструкції зовнішньої реклами за адресою: пр.ОСОБА_3 - Чукаріна, про що було складено відповідний ОСОБА_2 про недопуск до проведення демонтажу власником рекламних конструкцій.

Зазначене стало підставою звернення Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» з позовом до Публічного акціонерного товариства «Концерн Галнафтогаз» про примусовий демонтаж самовільно встановленої спеціальної конструкції зовнішньої реклами за адресою: пр. ОСОБА_3 Чукаріна.

Відповідач позовні вимоги заперечує, оскільки вважає, що дана конструкція є інформаційною стелою (табло), має бути розміщена при вїзді на АЗС, згідно з вимогами чинного законодавства, не є зовнішньою рекламою, а отже отримувати дозвіл на її розміщення не потрібно.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 1 Закону України «Про рекламу», реклама - це інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних

тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Інформаційний щит, з інформацією, передбаченою п. 12 Порядку провадження торговельної діяльності та правила торговельного обслуговування населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 N 833, та яка містить найменування суб'єкта господарювання, режим роботи торгового об'єкта, і враховуючи термін «реклама» (стаття 1 Закону України «Про рекламу»), положення частини 7 статті 8 Закону України «Про рекламу», не вважається рекламою і не потребує відповідних документів, отримання яких необхідно для розміщення реклами.

Аналогічна позиція наведена в листі Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 09.10.2006 N 7313.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Інформація про продукцію, зокрема, повинна містити назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються.

Відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України «Про рекламу»розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, не вважається рекламою.

Як зазначено в п. 6 ст. 9 Закону України «Про рекламу» вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Відповідно до п.8 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року №1442 відомості про роздрібні ціни, марки та види нафтопродукції (у тому числі дизельного палива залежно від вмісту масової частки сірки), що продаються на АЗС, повинні бути зазначені на інформаційному табло, яке встановлене на виїзді та біля оператора АЗС.

У листі Державної служби України з питань регуляторної політики та розвитку підприємництва від 15.05.2014 року «Розяснення щодо розміщень інформації про нафтопродукти, що продаються на АЗС» зазначено, що відомості, розміщені на табло, можна вважати необхідною для споживача інформацією, якщо вона не містить ознак реклами, визначених законодавством України про рекламу. Для розміщення інформації про нафтопродукти (ціна, марка, вид) отримувати дозволи не потрібно.

Позивачем не доведено, що інформація на спірній конструкції є рекламою.

Враховуючи вищезазначені норми, як вбачається з матеріалів справи, конструкція, яка розміщена на вїзді на АЗС за адресою проспект ОСОБА_3 Чукаріна є інформаційною стелою (табло) та призначена і використовується для розміщення інформації про нафтопродукти (ціна, марка, вид), тому не є рекламою і не потребує отримання дозволу для її розміщення.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судовий збір покладається на позивача у відповідності до ст. 49 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1.У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Повне рішення складено 29.02.2016 р.

Суддя Король М.Р.