ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

"23" лютого 2016 р. № 925/152/16

Суддя господарського суду Черкаської області Грачов В.М., розглянувши матеріали позовної заяви Державного підприємства Науково-виробничий комплекс «Фотоприлад» до Соснівського відділу державної виконавчї слжуби Черкаського міського управління юстиції та Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про зняття арешту з банківського рахунку,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Науково-виробничий комплекс «Фотоприлад» звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до Соснівського відділу державної виконавчї слжуби Черкаського міського управління юстиції та Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про зняття арешту, накладеного постановами головного державного виконавця державної виконавчої служби у Соснівському районі міста Черкас про арешт коштів боржника від 14.11.2006 року та 16.11.2006 року, з банківських рахунків відкритих в АТ «ОСОБА_1 Аваль».

Позовна заява Державного підприємства Науково-виробничий комплекс «Фотоприлад» не може бути прийнята з наступних підстав.

Пунктами 2, 3 постанови Пленум Вищого господарського суду України від 24.10.2011 року № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» визначено, що з огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

У вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України. Зокрема, господарський спір підвідомчий господарському суду, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Як вбачається з поданої позовної заяви, спірні правовідносини сторін перебувають у стадії примусового виконання судових рішень у зведеному виконавчому провадженні № 18 від 25.01.2006 року з виконання наказу господарського суду Черкаської області № 16/4409 від 06.10.2006 року, виконавчих листів № 08/3808а від 29.08.2006 року та № 11/1943а від 19.09.2006 року, у зв'язку з чим ці відносини сторін не є господарськими.

Відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» Державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну виконавчу службу» дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до вищестоящої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом.

Приписами ч. 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Порядок оскарження дій чи бездіяльності органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів встановлений ст. 121-2 ГПК України.

Відповідно до абз. 2 п. 5 Постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішення, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012р. № 9, заперечення проти арешту (опису) майна, які не пов'язані зі спором про право на це майно, а стосуються порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами статті 121-2 ГПК.

Відповідно до п. 9.1 цієї ж Постанови, за змістом ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу), і в тому ж складі суду (якщо цьому не перешкоджають об'єктивні обставини, як-от звільнення судді, його захворювання, перебування у відпустці тощо).

Згідно з п. 9.3 зазначеної вище Постанови, виконання рішення, ухвали, постанови господарського суду є невід'ємною частиною судового процесу, тому господарські суди не повинні порушувати нове провадження за скаргою на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби. У зв'язку з цим відповідна скарга не підлягає оплаті судовим збором.

У зв'язку з чим, позивач має звернутися до господарського суду зі скаргою на дії державної виконавчої служби по виконанню наказу у справі № 16/4409, виконавчих листів у справах № 08/3808а та № 11/1943а в межах цих справ.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до п. 9.12 Постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішення, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012 р. № 9, за змістом статті 121-2 ГПК судові засідання у розгляді скарг на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів повинні проводитись господарськими судами окремо за різними справами. У разі подання скарги на дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби у зведеному виконавчому провадженні, в якій об'єднано вимоги за кількома виконавчими документами в різних справах, розглянутих різними судами, господарський суд з посиланням на пункт 5 частини першої статті 63 ГПК має повернути таку скаргу для розділу заявником відповідних вимог та подання скарг у кожній справі окремо.

З врахуванням наведеного, суд відмовляє у прийнятті позовної заяви на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, як такої, що не підлягає розгляду в господарських судах України в порядку позовного провадження та розяснює позивачу право на звернення до суду в порядку оскарження дій чи бездіяльності органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів, встановленому ст. 121-2 ГПК України.

Про зазначене, зокрема, наголошувалось судом в ухвалі господарського суду Черкаської області від 11.02.2016 року у справі № 925/114/16 про повернення позовної заяви, вимоги якої позивачем не виконані.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62, ст. 86 ГПК України,

УХВАЛИВ:

У прийнятті позовної заяви Державного підприємства Науково-виробничий комплекс «Фотоприлад» до Соснівського відділу державної виконавчї слжуби Черкаського міського управління юстиції та Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про зняття арешту з банківського рахунку - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області.

Суддя Грачов В.М.