Господарський суд Чернігівської області
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

"10" березня 2016 р. Справа № 927/34/16

За позовом: ОСОБА_1 акціонерного товариства «Банк «Демарк»,

вул. Комсомольська 28, м. Чернігів, 14000

До відповідача: ОСОБА_1 акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів», вул. Одинцова 25, м. Чернігів, 14030

про стягнення 3 758 333грн.30коп.

Суддя Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: ОСОБА_2 начальник юридичного управління, довіреність №01/20-04 від 06.01.2016р.

Від відповідача: ОСОБА_3 представник довіреність від 25.06.2012р.

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_4 акціонерне товариство «Банк «Демарк», від імені та в інтересах якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_5, звернулось до господарського суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» про стягнення нарахованих та несплачених відсотків в сумі 3 758 333,30грн. за період з 01.10.2014р. по 25.12.2015р. згідно кредитного договору №1060 від 28.08.2013р.

У судовому засіданні 21.01.2016р. суд перейшов до розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 21.01.2016р. суд розглянув заяву позивача №03/12-3473 від 31.12.2015р. про забезпечення позову. Суд відмовив у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, про що винесена ухвала від 21.01.2016р.

У відзиві на позовну заяву від 20.01.2016р. відповідач зазначив, що на дату початку процедури виведення Фондом ПАТ «Банк «Демарк» з ринку та станом на сьогодні на поточних рахунках ПАТ «ЧЕЗАРА» відкритих в ПАТ «Банк «Демарк» обліковуються кошти в розмірі 2948600,24грн., в цих відносинах ПАТ «ЧЕЗАРА» виступає як кредитор банку. ПАТ «ЧЕЗАРА» мало зобовязання перед банком в частині погашення заборгованості, що виникла згідно кредитного договору №1060 від 28.08.2013р., в цих відносинах ПАТ «ЧЕЗАРА» виступає як боржник банку. Відповідач повідомляє, що керуючись ст.601 ЦК України, ст.203 ГК України з метою припинення взаємних зобовязань звернувся 13.01.2016р. до позивача із заявою про зарахування однорідних зустрічних вимог, оскільки вимоги позивача і відповідача є однорідними (грошовими), зустрічними (сторони зобовязань виступають одночасно як кредитор, так і як боржник), та такими, строк виконання по яких настав. Відповідач стверджує, що після отримання позивачем заяви відповідача відбулося зарахування зустрічних однорідних вимог внаслідок якого: 1. заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором №1060 від 28.08.2013р. (що складається із суми боргу в розмірі 2948600,24грн., з яких 2948600,24грн. нараховані та несплачені відсотки) зменшилась на 2948600,24грн.; 2. заборгованість позивача перед відповідачем за договором банківського рахунку зменшилась на 2 948 600,24грн. Відповідач вважає, що станом на дату складання заперечення на позовну заяву, заборгованість відповідача перед позивачем за простроченими відсотками за період з 01.10.2014р. по 30.11.2015р. та за відсотками за період з 01.12.2015р. по 25.12.2015р. складає: 3 758 333,30 2 948 600,24 = 809 733,06грн. Окрім того, у поданому запереченні відповідач звернув увагу суду на те, що 10.10.2014р. відповідач подав позивачу для виконання платіжне доручення №3948 від 08.10.2014р. на суму 2566958,80грн. для перерахування коштів з поточного рахунку ПАТ «ЧЕЗАРА» №0322, відкритого в Банку «Демарк» на позичковий рахунок ПАТ «ЧЕЗАРА» №0322, відкритий в Банку «Демарк». Однак, не зважаючи на наявність на рахунку грошових коштів в сумі достатній для виконання платіжного доручення №3948 від 08.10.2014р. 14.10.2014р. уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Банку «Демарк» ОСОБА_5 листом (вих.№03/12-7146) повідомив ПАТ «ЧЕЗАРА» про повернення платіжного доручення №3948 від 08.10.2014р. без виконання. Відповідач зазначає, що з 08.10.2014р. ПАТ «ЧЕЗАРА» було позбавлено можливості безперешкодно розпоряджатися належними товариству коштами, в т.ч. права розмістити їх на депозиті за договором банківського вкладу. Загальну суму, яку ПАТ «ЧЕЗАРА» могло б отримати, розмістивши такі кошти, становить за його розрахунком 555264,84грн. Відповідач вважає, що йому були заподіяні збитки (у вигляді втраченої вигоди) у розмірі 555264,84грн., на які має бути зменшена заборгованість відповідача перед позивачем. Крім того, відповідач зазначив, що позивачем при обчисленні розміру позовних вимог не було враховано наступне: станом на 08.10.2014р. відповідач не мав заборгованості зі сплати тіла кредиту та відсотків за користування кредитом, відповідно, якби позивач виконав свої зобовязання за договором банківського рахунку та згідно платіжного доручення №3948 від 08.10.2014р. спрямував кошти у розмірі 2566958,80грн. на погашення тіла кредиту, розмір непогашеного кредиту становив би 12000000,00 2566958,80 = 9433041,20горн., а відповідно сума нарахованих відсотків за користування кредитом за період з 08.10.2014р. по 25.12.2015р. становила б 2 966 854,35грн., а не 3 758 333,30грн.

У поясненні №03/07-198 від 08.02.2016 позивач зазначив, що дійсно відповідачем 13.01.2016р. подано до Банку «Демарк» заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог в процесі ліквідації банку, дана заява обґрунтована тим, що з урахуванням внесених 16.07.2015 змін до ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також ст.601 ЦК України, після отримання Банком «Демарк» вказаної заяви відбулось зарахування зустрічних однорідних вимог внаслідок якого, зокрема, заборгованість ПАТ «ЧеЗаРа» перед банком «Демарк» за кредитним договором №1060 від 28.08.2013 зменшилась на 2 948 600,24грн. Позивач вважає, що таке твердження відповідача на даний момент є передчасним і не узгоджується із приписами чинного законодавства. Позивач вказує, що згідно п.5 ч.1 ст.602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних однорідних вимог в інших випадках, встановлених договором або законом, що ПАТ «Банк «Демарк» з 29.09.2014 має статус неплатоспроможного банку, що виводиться Фондом гарантування вкладів фізичних осіб з ринку, саме з цієї дати діяльність банку, в т.ч. порядок виконання грошових зобовязань регламентується спеціальним законом ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Спеціальний закон, з урахуванням вище згаданих змін, регламентує в т.ч. особливий порядок зарахування неплатоспроможним банком зустрічних однорідних вимог. Відповідно до абз.2 п.8 ч. 2 ст.46 Закону в редакції, що діє з 12.08.2015 протягом здійснення процедури ліквідації банку зарахування зустрічних однорідних вимог заборонено, крім випадків, визначених зазначеним пунктом Закону. Позивач вважає, що аналіз приписів Закону, перш за все п.8 ч.2 ст.46 Закону, дозволяє зробити висновок, що саме Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, через свого представника (уповноважену особу) за сукупної наявності відповідних обставин на підставі обґрунтованої заяви клієнта може здійснити зарахування зустрічних однорідних вимог, станом на 09.02.2016 рішення з приводу поданої відповідачем 13.01.2016 заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог не прийнято, а отже правові підстави для зменшення позовних вимог банку на суму 2948600,24грн. відсутні. Щодо тверджень про неможливість розпорядження коштами, що були розміщені на поточному рахунку ПАТ «ЧеЗаРа», відкритому в Банку «Демарк» з вини банку та як наслідок завдання збитків у вигляді втраченої вигоди, позивач вказав, що дійсно 10.10.2014 ПАТ «ЧеЗаРа» було подано до Банку «Демарк» для виконання платіжне доручення №3948 від 08.10.2014 на суму 2566958,80грн. для перерахування коштів з поточного рахунку ПАТ «ЧеЗаРа» №0322, відкритого в Банку «Демарк» на позичковий рахунок ПАТ «ЧеЗаРа» №0322, відкритий в Банку «Демарк», вказане платіжне доручення не було виконано банком не з вини останнього (як зазначає відповідач), а з огляду на заборону встановлену на те ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Той факт, що Банк «Демарк» абсолютно правомірно відмовив ПАТ «ЧеЗаРа» у виконанні виставленого в період здійснення тимчасової адміністрації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб платіжного доручення знайшов своє відображення в постанові ВГСУ від 08.07.2015 по справі №927/1681/14, яка ґрунтувалась на правовій позиції ВСУ.

Від відповідача 09.02.2016р. надійшло клопотання про долучення пояснень по справі щодо зарахування однорідних вимог між ПАТ «ЧЕЗАРА» та ПАТ «Банк Демарк», щодо договорів на відкриття рахунків, укладених між ПАТ «ЧЕЗАРА» та ПАТ «Банк Демарк», щодо залишку коштів на рахунках ПАТ «ЧЕЗАРА» відкритих в ПАТ «Банк Демарк», щодо належного виконання ПАТ «ЧЕЗАРА» своїх зобовязань, передбачених кредитним договором, укладеним з ПАТ «Банк Демарк» в частині сплати відсотків за користування кредитними коштами.

Від позивача надійшло клопотання №03/07-260 від 16.02.2016 про відкладення розгляду справи з огляду на те, що на даний час не прийнято рішення з приводу поданої заяви відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог, яке має суттєве значення для ухвалення законного та обґрунтованого рішення по господарській справі. Окрім того, існує вірогідність позасудового врегулювання спору.

Від позивача надійшло клопотання №03/07-259 від 16.02.2016 про продовження розгляду справи, в якому у звязку з необхідністю отримання додаткового часу на вирішення питання зарахування зустрічних однорідних вимог та можливістю вирішення спору позасудовим шляхом просив суд продовжити строк розгляду справи №927/34/16 на 15 днів.

Представник відповідача в судовому засіданні 17.02.2016 надав клопотання від 16.02.2016р. про долучення до матеріалів справи документів та пояснень по справі щодо зарахування однорідних зустрічних вимог між сторонами, яке задоволено судом, документи долучено до матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому засіданні 17.02.2016 не заперечував проти відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду справи на 15 днів, посилаючись на наявність намірів у сторін врегулювати спір.

Ухвалою від 17.02.2016 суд продовжив строк розгляду спору на 15 днів та відклав розгляд справи на 10.03.2016 о 09:00.

Представники позивача та відповідача в судовому засіданні 10.03.2016р. надали клопотання про нездійснення технічної фіксації судового процесу, які задоволені судом.

Представник позивача в судовому засіданні надав клопотання №03/07-371 від 10.03.2016р. про долучення документів до матеріалів справи, яке задоволено судом, документи долучені до матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому засіданні надав клопотання від 10.03.2016р. про призначення судової економічної експертизи, в якому зазначив, що зважаючи на велику кількість доказів та бухгалтерських документів, складні розрахунки та складність обчислення, в т.ч. відсотків за кредитом, відповідач вважає що існує необхідність призначення судово-економічної експертизи по справі, оскільки в даному спорі є питання, що потребують спеціальних знань з економічного аналізу правовідносин та правил ведення бухгалтерського обліку. Відповідач просив призначити у справі судово-економічну експертизу та поставити перед експертом наступні питання: 1. Чи підтверджується документально розрахунок заборгованості, доданий до позовної заяви щодо нарахування позивачем суми поточної заборгованості за процентами згідно умов кредитного договору №1060 від 28.08.2013, укладеного між ПАТ «Чезара» та ПАТ «Банк «Демарк» та додаткових угод до нього? 2. Чи підтверджується правильність сум, періодів та підстав для нарахування відсотків за користування кредитом згідно умов кредитного договору №1060 від 28.08.2013, укладеного між ПАТ «Чезара» та ПАТ «Банк «Демарк» та додаткових угод до нього? 3. Чи підтверджується правилами математичних дій відповідність нарахування відсотків за користування кредитом згідно умов кредитного договору №1060 від 28.08.2013, укладеного між ПАТ «Чезара» та ПАТ «Банк «Демарк» та додаткових угод до нього? 4. Якщо подані позивачем в судову справу розрахунки заборгованості по процентам станом на 25.12.2015 проведені невірно і не відповідають умовам договору та додатковим угодам, проведені з помилками, то навести правильний розрахунок за спірний період з визначенням суми простроченої заборгованості за процентами станом на 25.12.2015 року відповідно до умов кредитного договору №1060 від 28.08.2013, укладеного між ПАТ «Чезара» та ПАТ «Банк «Демарк» та додаткових угод до нього?

Вказане клопотання відповідача прийнято судом до розгляду та залучено до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти проведення судової експертизи, зазначивши про необхідність пересвідчитися у правильності здійснених розрахунків процентів та просив покласти витрати на ініціатора проведення судової експертизи. Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти запропонованих відповідачем питань на розгляд експерту.

Представник відповідача в судовому засіданні повідомив, що відповідач, як ініціатор проведення судової експертизи у справі, не заперечує щодо її оплати.

Відповідно до ч.1 ст.41 Господарського процесуального кодексу України господарським судом призначається судова експертиза у разі виникнення при вирішенні господарського спору питань, що потребують розяснення із застосуванням спеціальних знань.

Вищий господарський суд України у п.2 Постанови Пленуму № 4 від 23.03.2012р. «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» зазначив, що відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас і згідно з частиною першою статті 41 ГПК України експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань. Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» визначено, що у вирішенні відповідного питання (до призначення судової експертизи) господарському суду слід визначитися з конкретною установою або конкретним експертом, якими проводитиметься експертиза. З цією метою господарський суд, зокрема, витребовує у сторін пропозиції стосовно таких установ та/або судових експертів, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але може враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення судової експертизи.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що проведення експертизи можна покласти на будь-яку експертну установу, до компетенції якої віднесено проведення судової економічної експертизи. Представник відповідача в судовому засіданні залишив вирішення питання вибору експертної установи на розсуд суду.

Відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (з наступними змінами) одним з основних видів експертиз є економічна: бухгалтерського та податкового обліку; фінансово-господарської діяльності; фінансово-кредитних операцій.

Згідно ч.1 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, враховуючи, що в силу статей 43, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України рішення суду має ґрунтуватися на всебічному, повному, об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності відповідно до вимог закону, господарський суд дійшов висновку за доцільне задовольнити клопотання відповідача про призначення судової економічної експертизи та доручити проведення судової економічної експертизи Чернігівському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, яке знаходиться в м. Чернігові, вул.Старобілоуська,25а.

У відповідності до ч. 2 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути розяснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

У судовому засіданні 10.03.2016р. з метою надання позивачу часу для підготування пропозицій щодо кола питань, що підлягають розясненню судовим експертом, в межах заявленого позову, було оголошено перерву до 16год.00хв.

Після оголошеної у судовому засіданні 10.03.2016р. перерви уповноважені представники позивача та відповідача не зявилися, заяв та клопотань від сторін не надходило. Позивач не скористався своїм правом щодо надання пропозицій господарському суду з питань, які мають бути розяснені судовим експертом.

Враховуючи обставини справи, приймаючи до уваги Науково-методичні рекомендації з питань підготовки матеріалів та призначення судових експертиз, суд визначив остаточне коло питань на вирішення судової економічної експертизи.

Відповідно до положень частини першої статті 48 Господарського процесуального кодексу України витрати на оплату експертизи згідно виставленого експертною становою рахунку, покладаються на відповідача ОСОБА_4 акціонерне товариство «Чернігівський завод радіоприладів».

Враховуючи, що для проведення судової економічної експертизи матеріали справи мають бути надіслані до судово-експертної установи, в звязку з цим подальший розгляд справи не представляється можливим, а тому провадження у справі має бути зупинено на час проведення судової експертизи.

Керуючись ст.ст.22, 41, 77, п.1 ч.2 ст.79, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Призначити судову економічну експертизу.

2. Проведення експертизи доручити Чернігівському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, яке знаходиться в м. Чернігові, вул.Старобілоуська,25а.

3. На вирішення судової експертизи поставити питання:

А) Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника по сплаті відсотків за користування кредитом за період з 28.08.2013р. по 25.12.2015р. (розрахунок заборгованості а.с.37 т.1, розрахунок заборгованості за сплаченими відсотками а.с.92 т.1) перед ПАТ «Банк «Демарк» умовам укладеного між ПАТ «Чезара» та ПАТ «Банк «Демарк» кредитного договору №1060 від 28.08.2013 та договорів про внесення змін до нього №1 від 31.10.2013р., №2 від 21.11.2013р., №3 від 28.11.2013р., №4 від 21.01.2014р., №5 від 06.03.2014р., №6 від 15.05.2014р., №7 від 01.08.2014р., розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту, щодо сплати відсотків за цим кредитним договором?

Б) Чи підтверджуються документально наданий позивачем розрахунок заборгованості позичальника по сплаті відсотків за користування кредитом за період з 28.08.2013р. по 25.12.2015р. (розрахунок заборгованості а.с.37 т.1, розрахунок заборгованості за сплаченими відсотками а.с.92 т.1) згідно умов кредитного договору №1060 від 28.08.2013, укладеного між ПАТ «Чезара» та ПАТ «Банк «Демарк», та договорів про внесення змін до нього №1 від 31.10.2013р., №2 від 21.11.2013р., №3 від 28.11.2013р., №4 від 21.01.2014р., №5 від 06.03.2014р., №6 від 15.05.2014р., №7 від 01.08.2014р.?

В) Чи підтверджується правилами математичних дій нарахування відсотків та чи відповідає метод нарахування ПАТ «Банк «Демарк» відсотків за кредитним договором №1060 від 28.08.2013 та договорами про внесення змін до нього №1 від 31.10.2013р., №2 від 21.11.2013р., №3 від 28.11.2013р., №4 від 21.01.2014р., №5 від 06.03.2014р., №6 від 15.05.2014р., №7 від 01.08.2014р. вимогам Положення про кредитування ПАТ «Банк «Демарк»?

Г) Якщо подані позивачем в судову справу розрахунки заборгованості по відсоткам за період користування кредитом з 28.08.2013р. по 25.12.2015р. проведені з помилками, невірно і не відповідають умовам кредитного договору №1060 від 28.08.2013 та договорів про внесення змін до нього №1 від 31.10.2013р., №2 від 21.11.2013р., №3 від 28.11.2013р., №4 від 21.01.2014р., №5 від 06.03.2014р., №6 від 15.05.2014р., №7 від 01.08.2014р., то навести відповідний детальний розрахунок відсотків за користування кредитом за період з 28.08.2013р. по 25.12.2015р. з визначенням суми заборгованості за відсотками за вказаний період відповідно до умов кредитного договору №1060 від 28.08.2013, укладеного між ПАТ «Чезара» та ПАТ «Банк «Демарк» та договорів про внесення змін до нього?

4. Витрати на проведення судової експертизи покласти на відповідача ОСОБА_4 акціонерне товариство «Чернігівський завод радіоприладів», вул. Одинцова 25, м. Чернігів.

5. Зобовязати сторони надати на вимогу експертів необхідні для проведення судової експертизи документи і матеріали.

6. В розпорядження експертів направити матеріали справи №927/34/16 господарського суду Чернігівської області.

7. Запропонувати судовому експерту реалізувати надане йому статтею 13 Закону України «Про судову експертизу» право, щодо зазначення в експертному висновку фактів, які мають значення для справи і з приводу яких йому не були поставлені питання.

8. Попередити експертів про кримінальну відповідальність у разі необґрунтованої відмови від проведення експертизи та за надання завідомо неправдивого висновку за ст.ст.384, 385 Кримінального кодексу України.

9. Висновок судового експерта надати суду, копії висновку надіслати сторонам.

10. До закінчення проведення судової експертизи та повернення матеріалів справи до господарського суду провадження у справі №927/34/16 зупинити.

Суддя Н.Ю.Книш