ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"10" лютого 2016 р.Справа № 921/993/15-г/5
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі головуючого судді Андрушків Г.З. , судді Боровець Я.Я. , судді Стадник М.С.

Розглянув матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ,49094 (адреса для листування: а/с 1800, м.Дніпропетровськ, 49027)

до відповідача ОСОБА_1 приватного підприємства "Аляска" вул. Тичини, буд.3, м. Бережани, Бережанський район, Тернопільська область,47501

про стягнення 332 902,17 грн.

За участю представників від:

Позивача: ОСОБА_2 представник (довіреність № 4421-К-О від 04.11.2015р.).

Відповідача: ОСОБА_3 представник (довіреність № 5 від 24.12.2013р.).

Суть справи:

В розпочатому судовому засіданні представникам сторін розяснено їх права і обовязки, передбачені ст.ст.20, 22, 81-1 ГПК України.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу у відповідності до ст. 81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності відповідного клопотання представників сторін.

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося в господарський суд Тернопільської області із позовом до ОСОБА_1 приватного підприємства "Аляска" про стягнення 332 902,17 грн. з яких: 122 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 93370,21 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 97 907,79 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 19 624,17 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві посилається на неналежне виконання ОСОБА_4 приватним підприємством "Аляска" умов Договору банківського обслуговування №б/н від 29.03.2011р. (який складається із Заяви ОСОБА_1 приватного підприємства "Аляска" (далі відповідач), Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку, які розміщені в мережі Інтернет на сайті (http://privatbank.ua), відповідно до якого останньому на поточний рахунок №5346 було встановлено кредитний ліміт в розмірі 122000,00грн., проте останній не виконав своїх зобов'язань щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, по процентах за користування кредитом та по комісії за користування кредитом, в звязку з чим відповідачу за несвоєчасність виконання зобовязань за договором нарахована пеня, яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 28.09.2015р. розгляд справи призначено на 21.10.2015р. В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався з підстав, викладених у відповідних ухвалах суду.

Розпорядженням голови господарського суду Тернопільської області від 02.12.2015р., у відповідності до ст.46 ГПК України, пункту 2.3.12. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.04.2010р. №25 та протоколу зборів суддів господарського суду Тернопільської області від 28.12.2010р. №8, враховуючи те, що дана справа відноситься до категорії складних у звязку з характером заявлених позовних вимог, створено судову колегію у складі трьох суддів: Андрушків Г.З. (головуючий суддя), суддів: Боровець Я.Я., Стадник М.С.

Ухвалами господарського суду від 28.09.2015 року про порушення провадження у справі та від 13.11.2015 року про відкладення розгляду справи суд витребував у позивача докази надання кредиту (виписки по рахунку,тощо) та розрахунок суми позову окремо по основному боргу, процентах за користування кредитом, пені, Комісії, а також порядок встановлення кредитних лімітів.

Проте на виконання вимог даних ухвал суду, позивач надав суду розрахунок заборгованості за договором №б/н від 27.07.2011 року, а також виписки по рахунку та меморіальні ордери, з яких слідує про надання кредиту та нарахування процентів за користування кредитом по договору № б/н від 27.07.2011 року.

Відповідач у відзиві на позов (лист від 11.11.2015 року) та його уповноважений представник в судових засіданнях проти позову заперечує, посилаючись на ст..207 ЦК України, вважає, що договір №б/н віл 29.03.2011 року не укладався в письмовій формі, відповідач не підписував Умов та правил надання банківських послуг, а також зазначає, що в матеріалах справи відсутня заява відповідача про одержання кредиту і відповідно відсутня і воля відповідача на одержання кредиту та відсутня домовленість сторін щодо суми кредитного ліміту, розміру процентної ставки, порядку надання кредиту, порядку/строки погашення кредиту та сплати процентів, мета кредиту, а тому неузгодження сторонами істотних умов договору полягає у відсутності такого договору.

Окрім того, відповідач у письмових поясненнях б/н від 23.11.2015р., які підтримані його уповноваженим представником в судовому засіданні, зазначає, що позивачем на підставі двох різних договорів від 29.03.2011р. та від 18.07.2011р. відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок 5346 в електронному вигляді, тобто один і той самий поточний рахунок відкритий двічі на підставі різних договорів, що суперечить Інструкції "Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах", затв. Постановою НБУ від 12.11.2003 року №492, посилаючись при цьому на справу №921/502/15-г/7 за позовом ПАТ комерційний банк "Приватбанк" до МПП "Аляска" про стягнення 251875,88грн., яка розглядалась господарським судом Тернопільської області. А відтак відповідач зазначає, що позивачем не доведено надання ним кредитних лімітів поточний рахунок 5346 на виконання договору б/н від 29.03.2011 року

За таких обставин, ухвалами суду від 24.11.2015р.. від 02.12.2015р., від 13.01.2016р. витребувано у позивача надати суду документально обґрунтовані пояснення на зазначені заперечення відповідача, а саме щодо відкриття одного рахунку по двох різних договорах: №б/н від 29.03.2011року та № б/н від 18.07.2011 року.

У своїх запереченнях на відзив відповідача (лист від 01.12.2015р.. вх. №25277 від 02.12.2015р.) позивач підтвердив, що відповідно до договору №б/н від 29.03.2011 року відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок 5346 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта. Разом з тим в судовому засіданні 27.01.2016 року представник позивача пояснила, що відповідачем було подано дві заяви від 29.03.2011р. та від 18.07.2011р., згідно яких йому було відкрито два поточних рахунки, на підтвердження чого у судовому засіданні представник надала копію заяви відповідача про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів і відбитка печатки від 29.03.2011 року, підписану представником відповідача та завірену його печаткою, та згідно якої останній просив відкрити поточний рахунок за №5220 та картковий рахунок за №4864. Зазначивши при цьому, що при складанні позовної заяви було допущено помилку, а саме невірно зазначено поточний рахунок №5346, замість №5220.

Ухвалою суду від 27.01.2016р. витребувано у позивача належні і допустимі докази в обґрунтування його вимог, а саме: - документальне підтвердження відкриття відповідачу поточного рахунку №5346 на виконання договору №б/н від 29.03.2011 року (належним чином засвідчену копію заяви відповідача про відкриття такого рахунку для доручення до матеріалів справи, оригінал заяви для огляду в судовому засіданні); - документальне підтвердження надання відповідачу кредиту (встановлення кредитних лімітів) по договору №б/н від 29.03.2011 року на поточний рахунок №5346; - документально обґрунтований розрахунок суми позову щодо боргу по кредитному договору № б/н від 29.03.2011 року, окремо : - розрахунок основного боргу із значенням дати, суми видачі кредиту: суми погашення і борг; - розрахунок процентів за користування кредитом із зазначенням суми на яку нараховуються проценти, період нарахування, сума погашення, борг; - пені (окремо по кредиту, процентам, комісії) із зазначенням суми, на яку здійснено нарахування та період, за який нараховано пеню; - комісії із зазначенням періоду нарахування та суми на яку нараховується комісія (із зазначенням підстав її нарахування);

Однак, позивачем не виконано вимог ухвали суду від 27.01.2016р. та не надано витребувані даною ухвалою суду документи.

Разом з тим, позивач у своїх поясненнях (лист б/н від 09.02.2016 року (вх..№4933)) та його уповноважений представник в судовому засіданні 10.02.2016р. зазначив, що після укладення договору про банківське обслуговування 29.03.2011р., відповідачу було відкрито банківський рахунок №5220 разом із послугою з надання кредитного ліміту на даний рахунок. Поповнення кредитного ліміту та сплата процентів за користування кредитним лімітом по рахунку №5220 продовжувалися до 26.07.2011р., а після підписання договору про банківське обслуговування від 18.07.2011р. всі рухи по рахунку повязані з використанням кредитного ліміту та сплати винагороди за кредитним лімітом здійснювалися за новим рахунком, а відтак, зроблено висновок:"тобто, кредитний ліміт використовується по рахунку № 5220". Щодо заперечення відповідача про отримання кредитного ліміту, зазначає, спочатку по рахунку №5220, а потім по рахунку №5346, відповідач активно користується кредитом, погашає його та сплачує винагороду за користування кредитним лімітом. Окрім того вважає, що укладений договір не суперечить нормам чинного законодавства України, так як сторонами були здійснені всі необхідні дії, які спрямовані на придбання, припинення або зміну цивільних прав та обовязків. Що за змістом ч.1 ст.202 ЦК України вказує на вчинення двостороннього договору, складовим якого виступають заява про приєднання до "Умов та правил надання банківських послуг та тарифів банку" з якими відповідач ознайомлений, про що свідчить його підпис на відповідній заяві.

При таких обставинах, заслухавши доводи представників сторін, та приймаючи до уваги, що:

Предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача 332 902,17 грн. з яких: 122 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 93370,21 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 97 907,79 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 19 624,17 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом згідно Договору банківського обслуговування б/н від 29.03.2011 р., відповідно до якого останньому було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок №5346.

Як слідує із доданої позивачем, на підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості за Договором банківського обслуговування б/н від 29.03.2011 року, до позовної заяви Довідки про розміри встановлених кредитних лімітів МПП "Аляска" № рахунку 5346, останньому 26.07.2011 року встановлений ліміт в розмірі 11200,00грн., 27.02.2012р. 18210,00грн., 06.06.2012р. -50000,00грн., 13.03.2013р. 52000,00грн., 29.04.2013р. 62000,00грн., 12.07.2013р. -112000,00грн., 21.08.2013р.-122000,00грн., 01.03.2014р. 122000,00грн. і 02.03.2014р. -121860,17грн.

В той же час, як слідує із доданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором б/н від 29.03.2011 року, залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) уже станом на 19.04.2011 року становила 1863,89грн., тоді як згідно вищезазначеної довідки кредитний ліміт по даному договору був встановлений лише 26.07.2011 року. Окрім того, з даного розрахунку заборгованості неможливо встановити надання (встановлення) відповідачу кредитного ліміту на дати, зазначені у вищенаведеній довідці: так станом на 26.07.2011 року залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 0 грн. а станом на 27.07.2011року 11195,0грн.; станом на 27.02.2012 р. -17189,53грн.; станом на 06.06.2012 р. 18204,03грн.; станом на 13.03.2013р. -49386,89грн.; станом на 29.04.2013р. 51667,90грн.; станом на 12.07.2013р. -62000,00грн.; станом на 21.08.2013р. 112069,99грн.; станом на 01.03.2014р. -121860,17грн.; станом на 02.03.20134р. така дата в розрахунку відсутня

Ухвалю суду від 27.01.2016 року з метою з'ясування всіх обставин справи та об'єктивного вирішення спору по суті, було витребувано і зобов'язано позивача до дня розгляду справи надати суду - документальне підтвердження відкриття відповідачу поточного рахунку № 5346 на виконання договору №б/н від 29.03.2011 року (належним чином засвідчену копію заяви відповідача про відкриття такого рахунку для доручення до матеріалів справи, оригінал заяви для огляду в судовому засіданні); - документальне підтвердження надання відповідачу кредиту (встановлення кредитних лімітів) по договору №б/н від 29.03.2011 року на поточний рахунок №5346; - документально обґрунтований розрахунок суми позову щодо боргу по кредитному договору № б/н від 29.03.2011 року окремо :- розрахунок основного боргу із значенням дати, суми видачі кредиту: суми погашення і борг; - розрахунок процентів за користування кредитом із зазначенням суми на яку нараховуються проценти, період нарахування, сума погашення, борг; - пені (окремо по кредиту, процентам, комісії) із зазначенням суми, на яку здійснено нарахування та період, за який нараховано пеню; - комісії із зазначенням періоду нарахування та суми на яку нараховується комісія (із зазначенням підстав її нарахування);

Виписки та розрахунки друкувати розміром шрифту не менше "12";

Позивач не виконав даних вимог суду та не надав витребуваних господарським судом документів, його уповноважений представник в судовому засіданні не зміг пояснити причини не подачі таких та зазначив, що окрім пояснень, наданих суду 09.02.2016року( які судом зазначені вище), нічого більше пояснити не може.

Згідно вимог ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, при цьому, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, а, як зазначено судом вище, позивачем не виконано вимог Господарського процесуального кодексу України та не надано витребуваних господарських судом документів, які підтверджують викладені в позовній заяві обставини, а без наявності даних документів суд не має можливості встановити підставність заявлених до стягнення позивачем заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, комісії за користування кредитом та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором і відповідно об'єктивно вирішити даний спір по суті.

П. 5 ст. 81 ГПК України встановлено, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом матеріали, необхідні для вирішення спору по суті, або представник позивача не зявився на виклик у засідання господарського суду і його незявлення перешкоджає вирішенню спору.

п. 4.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 р., з наступними змінами та доповненнями, визначено, що:

при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

У разі неповідомлення позивачем поважності причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Приймаючи до уваги зазначені вище обставини, зважаючи на те, що відповідач не надав суду витребувані ухвалою суду від 27.01.2016 року документи, без дослідження яких суд позбавлений можливості встановити обґрунтованість викладених позивачем в позовній заяві обставин і відповідно правомірність заявлених позовних вимог, з огляду на надані уповноваженим представником позивача в судовому засіданні 27.01.2016р. усні пояснення з долученням до матеріалів справи копії Заяви відповідача про відкриття поточного рахунку та картка зі зразками підписів і відбитка печатки від 29.03.2011 року та письмові пояснення від 09.02.2016р. щодо відкриття відповідачу відповідно до Договору про банківське обслуговування б/н від 29.03.2011р. на підставі заяви відповідача банківського рахунку №5220 разом із послугою з надання кредитного ліміту , на який, до підписання між сторонами договору про банківське обслуговування від 18.07.2011р., встановлювались відповідачу кредитні ліміти, тоді як в позовній заяві позивач зазначає, що відповідно до договору б/н від 29.03.2011 року відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок №5346, а також на заперечення відповідача щодо надання йому позивачем кредитних лімітів на виконання даного договору банківського обслуговування (б/н від 29.03.2011 року), зважаючи на те, що розгляд справи неодноразово відкладався з метою з"ясування всіх обставин справи і надання можливості сторонам, в т.ч і позивачу надати належні і допустимі докази в обґрунтування його позовних вимог, позивач, як зазначено судом вище, витребуваних судом доказів не надав, причин неподання не зазначив, а тому слід вважати, що позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, і без яких неможливо розглянути спір по суті в строки, встановлені ст. 69 ГПК України (з огляду на те, що такий строк спливає і в даному судовому засіданні із незалежних від суду обставин неможливо вирішити спір по суті), а тому позов на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України слід залишити без розгляду.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1, 2, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 57,69, п. 5, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позов залишити без розгляду.

Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Головуючий суддя Г.З. Андрушків

Судді Я.Я.Боровець

ОСОБА_4