УХВАЛА

про повернення позовної заяви

01.03.2016Справа № 910/3357/16
Суддя Усатенко І.В., розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 40 120,88 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою підписаною 12.02.2016 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 40120,88 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності (для фізичних осіб - платників податків).

Позивачем у позовній заяві, як відповідача, зазначено: Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, місцезнаходження: 04211, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 21737249 від 29.02.2016, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 21737269 від 29.02.2016 (пошук за найменуванням) реєстраційний номер фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 НОМЕР_2 та місцезнаходження: 04211, АДРЕСА_1.

Позивач не зазначив в позовній заяві індивідуальний ідентифікаційний номер фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та не надав до матеріалів справи копію документу, що підтверджує за громадянином статус фізичної особи -підприємця.

Отже, в порушення вимог статті 54 Господарського процесуального кодексу України, в позовній заяві не вказано індивідуальний ідентифікаційний номер фізичної особи-підприємця (відповідача), що є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду згідно з п. 2 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивач до позовних матеріалів надав опис вкладення у цінний лист від 23.02.2016, в якому зазначено про відправку Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 за адресою: 04211, АДРЕСА_1 позовної заяви та доданих до неї документів. В описі вкладення зазначено, що позовна заява та акт звірки на 3 аркушах, при цьому до суду надано позовну заяву та акт звірки на 5 аркушах. Суд встановив, що згідно опису вкладення відповідачеві направлено позовну заяву з додатками на 17 аркушах, а в суд подано позовну заяву з додатками на 32 аркушах.

Суд встановив, що позивач направив відповідачу іншу позовну заяву, ніж та, що подана до суду.

За змістом Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 р., про прийняття до пересилання реєстрованого поштового відправлення (в тому числі листа) відправникові з додержанням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" видається розрахунковий документ, що підтверджує надання такої послуги (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

До позовних матеріалів долучено лише опис вкладення у цінний лист, документа на підтвердження прийняття до пересилання поштового відправлення у вигляді квитанції чи касового чека позивачем подано в копії.

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачеві позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі.

До позовної заяви додано лише опис вкладення у цінний лист про направлення іншої, ніж та, що подана до суду позовної заяви з додатками та копію фіскального чека від 23.02.2016. Тобто позивачем не надано належних доказів надсилання копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачеві у відповідності із ст. ст. 56, 57 ГПК України.

Дана обставина є суттєвою, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

Тож, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заявником не дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, відповідно до ст. 4-2 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При цьому судом враховано правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п.п. 2, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд м. Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути без розгляду.

Суддя І.В.Усатенко