ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року Справа № 915/1940/15

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні cправу

за позовом Малого приватного підприємства "ЗАХІДТРАНС", вул. Шевченка, 6, смт. Підбуж, Дрогобицький район, Львівська область, 82180 ()

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_1)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фізична особа-підприємець ОСОБА_3, АДРЕСА_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Пісківський завод скловиробів", вул. Жовтнева, 1, смт. Пісківка, Бородянський район, Київська область, 07820 ()

про стягнення заборгованості у сумі 62 705, 24 грн.

Представники сторін та третіх осіб в судове засідання не з'явились

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернулось Мале приватне підприємство "ЗАХІДТРАНС" з позовними вимогами до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про погашення боргу за виконане перевезення у сумі 62 705, 24 грн.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 23.11.2015 року прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 14.12.2016 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 14.12.2015 року розгляд справи відкладено на 19.01.2016 року. Залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Пісківський завод скловиробів".

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 19.01.2016 року розгляд справи продовжено на 15 днів та відкладено розгляд справи на 03.02.2016 року.

Розпорядженням керівника апарату № 32 від 01.02.2016 року призначено повторний автоматизований розподіл справи № 915/1940/15. Підставою призначення повторного автоматизованого розподілу справи № 915/1940/15 є звільнення головуючого судді Бездолі Д.О. у зв'язку з переведенням до іншого суду.

Відповідно до пункту 2.3.52. Положення про автоматизовану систему документообігу суду та абзацу b) підпункту 3.6.1. пункту 3.6. Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду Миколаївської області, затверджених рішенням зборів суддів Господарського суду Миколаївської області від 29.05.2015 № 7, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 915/1940/15.

Справу передано на розгляд судді Олейняш Е. М.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 03.02.2016 року прийнято справу № 915/1940/15 до провадження судді Олейняш Е. М.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 03.02.2016 року відкладено розгляд справи на 25.02.2016 року.

В судовому засіданні 25.02.2016 року судом прийнято вступну та резолютивну частини рішення.

Сторони та треті особи явку повноважних представників в судове засідання 25.02.2016 року не забезпечили, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, які наявні в матеріалах справи (арк. 105, 112-114).

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року з останніми змінами № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Судом здійснено усі заходи щодо повідомлення належним чином сторін та третіх осіб про дату, час та місце судового засідання.

При цьому, судом також враховано, що відповідно до п. 3.9.2 вищевказаної Постанови у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

18.02.2016 року до господарського суду Миколаївської області від представника позивача надійшла заява вх. № 3489/16, у якій позивач зазначив, що у випадку недостатності пояснень, наданих позивачем та долучених до справи доказів вини відповідача, позивач просить суд в порядку ст. 24 ГПК України розглянути можливість залучення до участі у справі у якості відповідача третьої особи ФОП ОСОБА_3 (арк. 125).

Розглянувши подану заяву, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 ГПК України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

Відповідно до п. 1.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року з останніми змінами № 18 господарський суд за клопотанням сторони або за своєю ініціативою має право до прийняття рішення залучити до участі у справі іншого відповідача, якщо у спірних правовідносинах він виступає або може виступати як зобов'язана сторона.

У разі якщо заява (клопотання) про залучення іншого відповідача або про заміну відповідача залишається судом без задоволення, то ухвала з цього приводу не виноситься, а про відхилення відповідної заяви (клопотання) зазначається в описовій частині рішення суду або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Стаття 24 ГПК не зобов'язує господарський суд задовольняти клопотання сторони про залучення до участі у справі іншого відповідача.

Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про залучення до участі у справі іншого відповідача - третьої особи ФОП ОСОБА_3, оскільки позивачем жодним чином не доведено та не подано доказів, які б підтверджували, що ФОП ОСОБА_3 може бути зобов'язаною особою за даним позовом про стягнення коштів за перевезення в сумі 62 705, 24 грн.

Договір перевезення чи будь-який інший договір між позивачем МПП "Західтранс" та третьою особою ФОП ОСОБА_3 не укладався. Позивач і третя особа ФОП ОСОБА_3 до виникнення спірних правовідносин будь-яких взаємовідносин не мали, про що зазначено самим позивачем в заяві вх. 14/16 від 04.01.2016 року (арк. 46).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про залучення до участі у справі відповідачем - третьої особи ФОП ОСОБА_3

Судом встановлено наступне.

Відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 25.02.2016 року припинено підприємницьку діяльність Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, про що здійснено запис від 10.12.2015 року за номером запису 6001312 (арк. 137-138).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до абз. 4 п. 4.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року з останніми змінами № 18 громадянин, який мав статус суб'єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратив такий статус, не може бути стороною в судовому процесі у господарському суді, якщо немає визначених законом підстав для його участі в такому процесі. Однак у разі коли відповідна зміна статусу відбулася після порушення провадження у справі, вона не тягне за собою наслідків у вигляді зміни підвідомчості такої справи і, відповідно, - припинення провадження у ній, оскільки на час порушення господарським судом такого провадження її розгляд належав до юрисдикції цього суду; наведене стосується й випадку подання відповідним громадянином, що був відповідачем у справі, зустрічного позову в тій же справі. У будь-якому разі у суду немає й правових підстав для застосування при цьому положень статті 25 ГПК та залучення до участі у справі як правонаступника фізичної особи - підприємця тієї ж таки фізичної особи, оскільки правонаступництво передбачає перехід прав та обов'язків від одного суб'єкта до іншого, а не зміну правового статусу однієї й тієї ж самої особи. У разі задоволення позову до фізичної особи, яка в процесі розгляду справи втратила статус суб'єкта підприємницької діяльності, резолютивна частина відповідного судового рішення, крім відомостей, передбачених частинами другою-сьомою статті 84 ГПК, повинна містити дані, визначені в пункті 2 частини другої статті 54 цього Кодексу для фізичної особи (без зазначення її колишнього статусу суб'єкта підприємницької діяльності).

Враховуючи, що на час звернення до суду із позовом відповідач Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 мала статус суб'єкта підприємницької діяльності й зміна статусу (припинення підприємницької діяльності) відбулась під час розгляду справи, з метою забезпечення прав особи на судовий розгляд справи, суд дійшов висновку про необхідність розгляду даної справи по суті.

Предметом спору у даній справі є вимога Малого приватного підприємства "ЗАХІДТРАНС" до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про погашення боргу за виконане перевезення у сумі 62 705, 24 грн.

В обґрунтування підстав позову позивачем в позовній заяві зазначено, що 08.06.2015 року з допомогою електронної пошти на адресу перевізника ММП "Західтранс" від експедитора ФОП ОСОБА_2, що виступила замовником перевезення, надійшов Контракт-заявка № 01-08.06 про надання послуг транспортного обслуговування, а фактично на здійснення міжнародного перевезення. Його умови прийняті перевізником, підписаний та скріплений печаткою МПП "Західтранс" Контракт-заявка направлений замовнику перевезення. На підтвердження укладання договору перевезення був укладений коносамент у вигляді міжнародної товаротранспортної накладної CMR А№104416. Позивачем зазначено, що вартість перевезення згідно розрахунку становить 62 705, 24 грн. та не оплачена відповідачем ФОП ОСОБА_2

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ч. 1 ст. 639, ч. 1 ст. 640, ч. 1, 3 ст. 909, ч. 1 ст. 916 ЦК України, ст. 193 ГК України.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 1 218 грн. - витрат по сплаті судового збору та 6 270 грн. - витрат на правову допомогу адвоката.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 письмових поясненнях вх. 22880/15 від 10.12.2015 року (арк. 26-28) просила суд закрити провадження у справі та зазначила, що не займається експедиторською діяльністю і заявок на перевезення вантажу ніколи нікому не направляла. Аккаунтом ФОП ОСОБА_2 на сайті Ларді Транс, де вантажовідправники та перевізники обмінюються інформацією про наявні вантажі та транспорт, скористались шахраї, які і направили перевізникам фальшиві заявки. До позовної заяви долучено копію заявки-контракту з підробленим підписом ОСОБА_2 та завіреною фальшивою печаткою (оригінальний відтиск печатки ФОП ОСОБА_2 надано до справи) (арк. 30, 94).

В письмовому відзиві на позовну заяву відповідач ФОП ОСОБА_2 зазначила, що не має законних підстав для зайняття експедиторською діяльністю (Свідоцтво платника єдиного податку серії НОМЕР_3 від 12.05.2012 року). З фізичними особами ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відповідач не знайома. Правовідносин з ТзОВ "Пісківський завод скловиробів" відповідач не має. В спірному випадку мають місце шахрайські дії з використанням сайту Ларді Транс (арк. 38-41).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Позивач вказує, що 08.06.2015 року з допомогою електронної пошти на адресу перевізника ММП "Західтранс" (позивач) від експедитора ФОП ОСОБА_2 (відповідач), що виступила замовником перевезення, надійшов Контракт-заявка № 01-08.06 про надання послуг транспортного обслуговування, відповідно до умов якого експедитор доручає, а перевізник зобов'язується надати послуги по організації та здійсненню перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньодержавному та міжнародному сполученні, а експедитор зобов'язується сплатити узгоджену сторонами вартість послуг (арк. 7).

Умовами Контракту-заявки сторони погодили наступне:

- маршрут перевезення - с.м.т. Пісківка (завантаження) - RincondeSoto, Іспанія (вивантаження);

- найменування вантажу - скловироби - банка на піддонах до 22 тон;

- вантажовідправник - ТзОВ «Пісківський завод скловиробів»;

- дата завантаження - 10.06.2015 року;

- вантажоодержувач - TapasYEnvasesRioja.S.L.;

- дата розвантаження - 19.06.2015 року;

- вартість послуг - 2 600 євро по курсу НБУ, протягом чотирьох банківських днів з моменту розвантаження автомобіля;

- марка, держ. номер - Volvo, ВС7050СР п/п. НОМЕР_4.

Позивач вказує, що на підтвердження укладання договору перевезення був укладений коносамент у вигляді міжнародної товаротранспортної накладної CMR А№104416 (арк. 19).

В поданій суду міжнародній товаротранспортній накладній CMR А№104416 без дати зазначено: вантажовідправник - ТзОВ «Пісківський завод скловиробів» (графа 1); вантажоодержувач - ComercialVidrieraMurcianaAlimentaria.S.L. (графа 2); місце та дата завантаження вантажу - с.м.т. Пісківка, Україна, 11.06.2015 року (графа 4); місце та дата розвантаження вантажу - TapasYEnvasesRioja.S.L.; RincondeSoto, Іспанія, 18.06.2015 року (графа 3, 24); найменування вантажу - 52 pallets, Банка/Jar- 127 764 pcs., 21 191 кг (графа 19).

Факт перевезення вантажу позивач підтверджує також посвідченням про відрядження водія від 13.06.2015 року, подорожнім листом № 121677 вантажного автомобіля в міжнародному сполученні від 13.06.2015 року (арк. 128, 133).

Факт несплати за перевезення вантажу і став підставою для звернення до суду із позовом.

Судом встановлено наступне.

В заяві від 07.12.2015 року позивач повідомив суд, що між ТзОВ «Пісківський завод скловиробів» (вантажовідправник) та ФОП ОСОБА_3 (експедитор) був укладений договір заявка на перевезення вантажів № 06Р від 09.06.2015 року. В свою чергу, ФОП ОСОБА_3, здійснюючи пошук перевізника, отримав від ФОП ОСОБА_2 пропозицію виконати спірне перевезення, про що між ними укладено договір заявку на перевезення вантажів № 06Р від 09.06.2015 року. ФОП ОСОБА_2, здійснюючи пошук перевізника, у свою чергу уклала Контракт-заявку від 08.06.2015 року з позивачем МПП «Західтранс» (арк. 20-22).

Оригіналів вищевказаних договорів суду не подано.

При цьому, в заяві вх. 22878/15 від 10.12.2015 року позивач повідомив суд, що Контракт-заявка був укладений сторонами у спрощений спосіб, шляхом обміну електронними листами, тому оригінал документа має такий же вигляд, як і долучена до позовної заяви його копія, тобто не містить оригінальних підписів і печаток сторін, а лише відтворені друкувальним пристроєм їх копії (арк. 18).

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 19.01.2016 року зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Ларді" (e-mail: lardi-trans.com) надати суду наступні докази (письмові пояснення):

1. Чи є ФОП ОСОБА_2 користувачем аккаунта, розміщеного за веб-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1

2. Чи повідомляла ФОП ОСОБА_2 протягом 2015 року про спроби несанкціонованого доступу до її аккаунта, якщо так, то коли і на якій підставі?

3. Чи змінювала ФОП ОСОБА_2 пароль доступу до її аккаунта, якщо так, то коли?

4. Чи розміщувалася на сайті Ларді-Транс від імені ФОП ОСОБА_2 протягом 01-09 червня 2015 року інформація про будь-яке перевезення, якщо так, то про яке конкретно та на яких умовах?

5. Чи був (якщо так - то коли та в чому полягав) сторонній доступ без згоди ФОП ОСОБА_2 у 2015 році до її аккаунта, розміщеного за веб-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1

15.02.2016 року до господарського суду Миколаївської області від Товариства з обмеженою відповідальність "Ларді" надійшли письмові пояснення вх. № 3219/16, у яких повідомлено наступне:

1) На веб-сайті lardi-trans.com дійсно створено аккаунт ІНФОРМАЦІЯ_2, у інформації про який вказано назву власника аккаунту "СПД ОСОБА_7.". Даний обліковий запис створено 30.10.2008 року.

2). 14.07.2015 року до ТзОВ "Ларді" було надіслано на адресу електронної пошти повідомлення від ФОП ОСОБА_2 щодо несанкціонованого доступу до аккаунту ІНФОРМАЦІЯ_2, у т. ч. про те, що було змінено пароль доступу.

3). ТзОВ "Ларді" не володіє інформацією про паролі користувачів, чи самі паролі. Інформація щодо зміни паролю доступу до аккаунту ІНФОРМАЦІЯ_2 не надходила до ТзОВ "Ларді".

4). У період з 01.06.2015 року по 09.06.2015 року від користувача аккаунту ІНФОРМАЦІЯ_2 було розміщено наступні заявки (витягнуті з архіву в тому вигляді, як вони збереглись):

ID заявки: 367318

Дата розміщення: 2015-06-08 13:54:41

Маршрут: Дніпропетровськ (Україна) - Гданськ (Польща)

Дата завантаження: 2015-06-22

Вантаж: серосплавы

Маса: 22т

Фірма: ОСОБА_7, СПД

Контактна особа: ОСОБА_6, ОСОБА_8

Телефон 1: НОМЕР_5

Телефон 2: НОМЕР_6

Е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3

ID заявки: 367841

Дата розміщення: 2015-06-08 14:03:18

Маршрут: Кременчуг (Украина) - Тегеран (Иран)

Дата завантаження: 2015-06-17

Маса: 21т

Об'єм: 86мЗ

Фірма: ОСОБА_7, СПД

Контактна особа: ОСОБА_6, ОСОБА_8

Телефон 1: НОМЕР_5

Телефон 2: НОМЕР_6

Е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3

5). 14.07.2015 року до ТзОВ "Ларді" було надіслано повідомлення щодо несанкціонованого доступу до аккаунту ІНФОРМАЦІЯ_2, у т. ч. про те, що було змінено пароль доступу. Повідомлення про такий факт було здійснено шляхом направлення листа електронною поштою на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4.

Таким чином є підстави вважати, що станом на 14.07.2015 р. сторонні особи могли мати доступ до аккаунту ІНФОРМАЦІЯ_2. Дату початку таких дій та дату першої спроби несанкціонованого доступу до аккаунту визначити технічними засобами неможливо, оскільки відсутні ознаки зламу коду сайту, спроби підбору паролів тощо (повідомлення про такий несанкціонований доступ надійшло до ТзОВ "Ларді" тільки 14.07.2015 року).

Вищевказані пояснення ТзОВ "Ларді" наявні в матеріалах справи (арк. 120-123).

При вирішенні спору судом враховано наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 929 ЦК України, ч. 1 ст. 316 ГК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до абз. 2 ст. 4 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитори для виконання доручень клієнтів можуть укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями тощо, які є резидентами або нерезидентами України.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні.

Такими документами можуть бути, зокрема, міжнародна автомобільна накладна (CMR).

Відповідно до ч. 3 ст. 929 ЦК України умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 930 ЦК України договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Аналогічне положення закріплено в ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність».

Відповідно до ч. 1-3 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року з останніми змінами № 18 будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов наступного висновку. Договори транспортного експедирування, перевезення укладаються у письмовій формі. Доказів укладення між сторонами МПП «Західтранс» та ФОП ОСОБА_2 договору в письмовій формі суду не подано. Доказів наявності між сторонами ММП "Західтранс" та ФОП ОСОБА_2 домовленості (угоди) щодо укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем суду не подано. В силу приписів ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, зокрема, договори та інші правочини. Враховуючи, що позивачем не подано суду належних та допустимих доказів у справі на підтвердження договірного виконання перевезення вантажу на замовлення відповідача ФОП ОСОБА_2 (відсутність письмового договору, відсутність будь-якої інформації в міжнародній товарно-транспортній накладній CMR щодо експедитора, наявність факту щодо несанкціонованого доступу до аккаунту ФОП ОСОБА_2 тощо), суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для покладення обов'язку з оплати за перевезення на відповідача ФОП ОСОБА_2 За таких обставин позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та не доведеними належними та допустимими доказами у справі. В позові слід відмовити.

Судовий збір в розмірі 1 218 грн. та витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 6 270 грн. відповідно до ст. 49 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 22, 33, 34, 43, 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові відмовити.

Судовий збір в розмірі 1 218 грн. та витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 6 270 грн. покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 01.03.2016 року.

Суддя Е.М. Олейняш