ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

09 березня 2016 року Справа № 914/3093/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді суддівПопікової О.В. Євсікова О.О., Кролевець О.А.
розглянувши матеріали касаційної скарги Дочірнього підприємства Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України" "Західукргеологія"
на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25.01.2016
у справі№914/3093/15 Господарського суду Львівської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Аптека на Марійській площі"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачаДочірнє підприємство Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України" "Західукргеологія"
провиселення та повернення нежитлового приміщення

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України" "Західукргеологія" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25.01.2016 у справі № 914/3093/15. Вказана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України виходячи з наступного.

Згідно з частиною 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011, що набрав чинності 01.11.2011.

З 01.09.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" № 484-VІІІ від 22.05.2015, яким до Закону України "Про судовий збір" було внесено зміни та, зокрема в пункт 5 частини 2 статті 4 Закону було викладено в іншій редакції.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції закону чинній на момент звернення до суду, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

За приписами підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" чинній на час звернення третьої особи до Вищого господарського суду України за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є дві вимоги немайнового характеру, а відтак враховуючи, що позов було подано до суду у серпні 2015 року, і розмір мінімальної заробітної плати на 1 січня 2015 року було встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" на рівні 1218 грн., розмір судового збору за подання касаційної скарги має складати 2923,20 грн.

Разом з тим до касаційної скарги додано платіжне доручення № 311 від 04.02.2016 про сплату судового збору в розмірі 2756,00 грн., тобто судовий збір сплачено не в повному розмірі.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню.

Крім того суд касаційної інстанції звертає увагу скаржника, що Наказом Державної казначейської служби України від 14.01.2016 № 13 затверджено Зміни до Довідника відповідності символу звітності коду класифікації доходів бюджету, затвердженого наказом Державного казначейства України від 15.01.2007 № 5. Таким чином, при сплаті судового збору за звернення до Вищого господарського суду України слід враховувати, що код класифікації доходів бюджету змінився з 22030004 на 22030104.

Відповідно до частини 3 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, касаційна скарга може бути подана повторно.

Керуючись статтею 86, пунктами 1, 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Дочірнього підприємства Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України" "Західукргеологія" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25.01.2016 у справі № 914/3093/15 повернути скаржнику.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді: О.О. Євсіков

О.А. Кролевець