УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04.03.2016Справа № 910/3612/16

Суддя господарського суду міста Києва Головіна К.І., розглянувши

позовну заявуРегіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву
доФОП ОСОБА_1
простягнення 14 015,94 грн.

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву (далі - РВ ФДМУ по м. Києву) звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до ФОП ОСОБА_1 про стягнення 14 015,94 грн.

Вивчивши подані матеріали, приходжу до висновку, що вказана позовна заява підлягає поверненню з огляду на таке.

З позову вбачається, що позивач просить суд стягнути з ФОП ОСОБА_1 заборгованість у загальній сумі 14 015,94 грн., тобто позивач заявив вимогу майнового характеру.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат, немайнового характеру: 1 розмір мінімальної заробітної плати, за заяву про вжиття заходів та забезпечення позову - 0,5 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 25.12.2015 р. станом на 01.01.2016 р. мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1 378,00 грн.

Таким чином, позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1 378,00 грн. (не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати), однак, не виконав вимоги закону, а натомість подав заяву про відстрочення сплати судового збору, посилаючись на відсутність коштів у Державному бюджеті на 2016 рік для оплати судового збору за подання позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Отже, зазначені положення закону дають право суду відстрочити сплату судового збору лише за наявності виключних обставин, з урахуванням того, що в майбутньому заявник матиме фінансову можливість сплатити розмір судового збору, чого зі змісту обґрунтувань РВ ФДМУ по м. Києву щодо відстрочення сплати судового збору не вбачається.

Крім того, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади, отже, самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Зважаючи на викладене, доводи заявника про обмежене фінансування, що призвело до відсутності коштів для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для відстрочення його сплати.

При цьому посилання РВ ФДМУ по м. Києву на ухвали господарського суду, якими позивачу було відстрочено сплату судового збору, суд відхиляє, оскільки вказане питання вирішувалось судом в кінці бюджетного року на підставі кошторису 2015 року, а, як вбачається з наданих матеріалів, у 2016 році затверджено новий кошторис РВ ФДМУ по м. Києву, з відповідними видатками щодо сплати судового збору, про що свідчить тимчасовий кошторис на І квартал 2016 року, доданий до позову.

З урахуванням викладеного суд не вбачає підстав для відстрочення сплати судового збору позивачу, а також відхиляє його висновок про те, що передбачений законом обов'язок сплатити судовий збір позбавляє його конституційного права на розгляд справи у суді.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

За таких обставин вказана позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню заявникові без розгляду.

Повернення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку, після усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 63, 86 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву до ФОП ОСОБА_1 про стягнення 14 015,94 грн. та додані до неї документи без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через господарський суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

Суддя Головіна К.І.