ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2016 р.Справа № 922/4152/15

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Присяжнюк О.О.

судді: Аюпова Р.М. , Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Косма К.І.

розглянувши справу

за позовом Публічного АТ КБ "Приватбанк", м. Дніпропетровськ
до Приватного підприємства "Олександра" м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося до господарського суду Харківської області позовом до Приватного підприємства "Олександра" м. Харків, про стягнення заборгованості за договором б/н від 15.04.2014р., в розмірі 111620,24 грн., з яких 92 435,65 грн. - сума заборгованості за кредитом; 19084,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 100,0 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, що утворилася внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором б/н від 15.04.2014 року. В якості правових підстав позову позивач посилається на положення ст.ст. 526, 527, 530, 610 Цивільного кодексу України.

17.07.2015р. господарським судом Харківської області винесено ухвалу про порушення провадження у справі за вказаним позовом. Розгляд справи призначено на 04.08.2015року.

Ухвалою господарського суду від 04.08.2015року, задоволено клопотання відповідача про витребування документів в порядку ст.38 ГПК України, розгляд справи відкладено до 13.08.2015року.

Ухвалою господарського суду від 13.08.2015 року, розгляд справи відкладено до 18.08.2015року, та з 18.08.2015року розгляд справи відкладено до 15.09.2015року з метою виконання позивачем всіх вимог ухвали суду .

Ухвалою господарського суду від 15.09.2015року у справі №922/4152/15 задоволено клопотання представника відповідача про призначення по справі судової комп*ютерно - технічної експертизи. Призначено по справі судову комп'ютерно-технічну експертизу проведення якої було доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

28.10.2015р. на адресу суду надійшло повідомлення від Дніпропетровського науково-дослідному інституту судових експертиз, про неможливість надання висновку, у зв'язку із тим, що у вказаному інституті не проводяться комп*юторно- технічні дослідження у зв'язку із відсутністю в інституті фахівців відповідної галузі знань. Телефонограмами господарським судом Харківської області було повідомлено сторони, що вирішення питання щодо поновлення провадження у справі № 922/4152/15 по даній справі буде здійснено 10 листопада 2015року о 10:30.

Ухвалою господарського суду від 10.11.2015року у справі №922/4152/15 задоволено клопотання представника відповідача про призначення по справі судової комп*ютерно - технічної експертизи, оскільки відповідач в судових засіданнях посилався на те, що жодними Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, що розміщенні на офіційному Інтернет сайті ПАТ КБ «Приват Банк», сторони не обмінювалися, заяви про надання послуги «ОСОБА_2 платіж» відповідач також не підписував ані за допомогою електронного, ані за допомогою звичайного підпису. Крім того, відповідач категорично стверджував, що він не вчиняв будь-яких дій з замовлення та оформлення (створення) електронного цифрового підпису в порядку, передбаченому Законом України «Про електронний цифровий підпис», у зв'язку із чим відповідач просив суд призначити у справі комп*ютерно-технічну експертизу , у зв'язку із чим судом було призначено судову комп'ютерно-технічну експертизу проведення якої було доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_3.

09.12.2015 року на адресу господарського суду Харківської області від Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_3 надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів, рахунок на оплату №3578 від 30.11.2015року матеріали справи №922/4152/15.

На підставі ухвали господарського суду від 09.12.2015року для розгляду справи №922/4152/15, призначено колегію суддів, про що складено протокол автоматичного визначення складу колегії суддів від 09.12.2015року, для розгляду справи №922/4152/15 призначено колегію суддів, у складі головуючий суддя: Присяжнюк О.О., судді: Аюпова Р.М., Жельне С.Ч.

Ухвалою суду від 10.12.2015 р. провадження у справі поновлено, розгляд клопотання судового експерта призначено в судовому засіданні на 14.12.2015 р. Окрім того, суд зобов'язав сторони надати через канцелярію суду витребувані судовим експертом документи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14 грудня 2015 року провадження у справі № 922/4152/15 було поновлено та призначено до розгляду у судовому засіданні.

Клопотання експерта було задоволено ухвалою господарського суду Харківської області від 14 грудня 2015 року та матеріали справи направлені до експертної установи.

11 лютого 2016 року справу № 922/4152/15 було повернуто до господарського суду Харківської області з повідомленням про те, що експертизу знято з виконання, у зв'язку із не оплатою судової комп*юторно - технічної експертизи по справі№922/4152/15.

Ухвалою господарського суду від 11.02.2016року , поновлено провадження у справі№922/4152/15, розгляд справи призначено на 25.02.2016 року.

У призначене судове засідання 25.02.2016р. представники сторін не з'явились, про причину неявки суд не повідомили, додаткових доказів по справі суду не надали, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною ОСОБА_4 України ( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши представників сторін, судом встановлено наступне:

15.04.2014р. Приватне підприємства "Олександра" м. Харків (відповідач) через систему інтернет-клієнт-банкінг приєдналось до "ОСОБА_5 та правил надання банківських послуг", ОСОБА_6, що розміщені в мережі Інтернет на сайті httr://privatbank.ua, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування б/н від 31.03.2011р., та взяло на себе зобов'язання виконувати умови Договору.

Згідно з ч. 2. ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалась.

Розділом 3.1.1., 3.2.2. ОСОБА_5 та Правил надання банківських послуг (надалі - ОСОБА_5) регламентований порядок надання кредиту за послугою "ОСОБА_2 платіж".

За умовами п. 3.1.1.73. ОСОБА_5 надає послугу гарантований платіж для виконання грошових зобов'язань за господарськими договорами, що укладаються між Клієнтом та його контрагентами, а також між Клієнтом і ОСОБА_6 (далі - послуга). Послуга надається у вигляді виконання ОСОБА_6 заявок на договірне списання коштів (далі - "гарантований платіж" або "заявка"), згідно якої клієнт-платник доручає ОСОБА_6 зарахувати кошти на рахунок отримувача, в сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. Послуга надається ОСОБА_6 як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. Споживачами цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами.

Згідно з п. 3.1.1.74. ОСОБА_5 у разі необхідності отримання отримувачем послуги, платник за допомогою системи дистанційного обслуговування інтернет-клієнт-банк "Приват-24" (далі - "Приват-24") подає в ОСОБА_5 заявку на договірне списання коштів в установленій формі, обов'язковими реквізитами якої є: номер і дата заявки (присвоюються автоматично), рахунок платника, рахунок одержувача, сума платежу, призначення платежу (із зазначенням відомостей про господарський договір, на виконання оплати по якому подається заявка), дата зарахування коштів одержувачу (дата виконання заявки), вказівки за рахунок яких коштів (власних коштів клієнта / кредитних / змішано) необхідно зарезервувати гроші для виконання гарантованого платежу. Всі зазначені реквізити вказані в виписках по рахунках.

Після отримання ОСОБА_6 за допомогою системи дистанційного обслуговування Заявки (система Internet Banking Приват-24 - офіційний канал зв'язку між ОСОБА_6 та клієнтом відповідно до п. 1.1.1.91. ОСОБА_5), ОСОБА_5 розглядає її на предмет надання або відмови у наданні послуги, у разі відсутності у платника власних коштів та/або некредитоспроможності платника (п. 3.1.1.75. ОСОБА_5).

Відповідно до п.3.2.2.1. ОСОБА_5 кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта щодо його повернення, сплати процентів і винагороди.

Відповідно до п. 3.2.2.2. ОСОБА_5 Клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці Клієнта, в строк до 30 днів з дати виконання заявки. За користування кредитом у період з дати ініціювання Клієнтом заявки до дати виконання заявки Клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 4% річних (але не менш ніж 5 гривень) від розміру кредиту, зазначеного у черговій заявці Клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується Клієнтом в дату надання в ОСОБА_5 чергової заявки. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 30.06.2014 року Клієнт за користування кредитом сплачує ОСОБА_6 відсотки в розмірі 28% річних, а починаючи з 01.07.2014 року Клієнт за користування кредитом сплачує ОСОБА_6 відсотки в розмірі 36% річних від суми заборгованості. У разі не погашення заборгованості Клієнтом за кредитом у строк до 30 днів, включно, на 31-й день - заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом Клієнт платить відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості.

Відповідач почав користуватися послугою "ОСОБА_2 платіж" р. шляхом реєстрації відповідних заявок в системі Internet Banking Приват-24, про що свідчать заявки, які знаходяться в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання виконав належним чином, своєчасно провів ініційовані відповідачем ОСОБА_2 платежі ініційовані відповідачем, що підтверджується розрахунком заборгованості та виписками за рахунками, відкритими для обслуговування рахунку відповідача.

Однак, відповідач не здійснив внесення чергового платежу на рахунок погашення заборгованості, у зв'язку з чим на його рахунку 27.05.2014 р. виникла прострочена заборгованість.

Відповідно до п. 3.2.2.2. ОСОБА_5 у разі непогашення заборгованості Клієнтом за кредитом у строк до 30 днів, включно, на 31-й день - заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом Клієнт платить відсотки в розмірі 56 % річних від суми заборгованості.

Відповідно до п.3.2.2.7.5. ОСОБА_5 - ОСОБА_6 має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого "Умовами, змінити умови кредитування-вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що загальна заборгованість за послугою "ОСОБА_2 платіж" склала суму заборгованості за невиконаними платежами, що відображено в розрахунку заборгованості та випискам по рахунках і станом на 16.06.2015 р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 111620,24 грн., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 92435,65 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 19084,59 грн. та пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором у розмірі 100,0 грн.

При цьому відповідач про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, в судові засідання свого повноважного представника не направив, про причини неявки суду не повідомив, витребуваних судом документів до суду не надав.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам та фактичним обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У ч. 1 ст. 1067 ЦК України закріплено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Враховуючи вищевикладені норми закону та надані позивачем матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_5 та правила надання банківських послуг, до яких приєднався відповідач, підписавши Заяву, містять істотні умови змішаного договору банківського рахунку та кредитного договору.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Статтею 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" встановлено, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

При цьому за умовами ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладені обставини, норми закону і на те, що суму заборгованості відповідачем не оспорено і не спростовано, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 92 435,65 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 19084,59 грн. та пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором у розмірі 100,0грн. є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Як визначено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи. Суд обґрунтовує своє рішення лише тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Подані докази не можуть бути відхилені судом з тих мотивів, що вони не передбачені процесуальним законом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Отже, враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що факти, які були викладені відповідачем запереченнях поданих в процесі розгляду справи, судом не приймаються, оскільки дані факти не були доведені відповідачем належними доказами під час розгляду справи.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Приватбанк" щодо стягнення з Приватного підприємства "Олександра" м. Харків пред'явленої до стягнення суми заборгованості належно обґрунтованими, документально доведеними, не спростованими відповідачем, тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат по справі суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В підтвердження оплати суми судового збору позивача надано в матеріали справи платіжне доручення № IHB91BOY4N від 11.03.2015 року на суму 2 804, 48 грн. скріплене з лицевої сторони печаткою філії «Західне головне регіональне управління» ПАТ КБ «Приватбанк», а на звороті міститься напис про те, що судовий збір в сумі 1 380,00 грн. 16.12.2015р. перераховано до державного бюджету в повному обсязі, який засвідчено печаткою Харківського міського відділення «Сихівське» філії «Західне головне регіональне управління» ПАТ КБ «Приватбанк».

Однак, колегія суддів звертає увагу на той факт, що вказане платіжне доручення № IHB91BOY4N від 11.03.2015 року на суму 2 804, 48 грн. вже було долучено до матеріалів господарської справи №922/1630/15 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Приватного підприємства "Олександра" м. Харків, позовом за яким було залишено без розгляду на підставі п.5 ст.81 ГПК України.

Як роз"яснено Вищим господарським судом України у п.п.2.23 п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу УІ Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013р. №7 із змінами та доповненнями Якщо факт недоплати судового збору з'ясовано господарським судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд у залежності від конкретних обставин справи може: зобов'язати позивача (заявника, скаржника) доплатити належну суму судового збору і подати суду відповідні докази у встановлений ним строк та за необхідності відкласти розгляд справи або оголосити перерву в засіданні (стаття 77 ГПК); у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням приписів частин першої - четвертої статті 49 ГПК.

Відповідно до п. 4.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» № 7 від 21.02.2013 року, приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору; у разі ж повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору, та коли позивачем у справі є сам прокурор. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України у розмірі, визначеному згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня того календарного року, в якому відповідна заява або скарга подавалася до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції станом на момент звернення до суду) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі.

В статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" встановлено, що з 1 січня 2015 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1218 грн.

Враховуючи той факт, що позивачем не надано належних доказів сплати судового збору за подання позовної заяви та розгляд господарським судом Харківської області справи №922/4152/15, а також те, що ухвалою господарського суду Харківської області від 02.06.2015року по справі№922/1630/15 залишено позовні вимоги на підставі п.5 ст.81 ГПК України, а також те, що судовий збір в сумі 2804,48грн. позивачу не повертався по справі№922/1630/15, отже зважаючи на те, що у матеріалах справи відсутні належні докази сплати судового збору, відтак останній підлягає стягненню з відповідача в дохід Державного бюджету України .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 12, 22, 27, 33, 34, 35, 43, 44, 49, 65, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Олександра"(61007, Харківська область, м. Харків, вул. Соколова, буд.26-А, код 30235832) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (юридична адреса: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50; поштова адреса: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800; )- заборгованості за договором б/н від 15.04.2014р., в розмірі 111620,24 грн., з яких 92 435,65 грн. - сума заборгованості за кредитом; 19084,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 100,0 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань.

Стягнути з Приватного підприємства "Олександра"(61007, Харківська область, м. Харків, вул. Соколова, буд. 26-А, код 30235832) на користь держбюджету України одержувач коштів - УДКС у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області, № рахунку 3003, , код платника 22030001, символ звітності банку 101, банк одержувача - ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО 851011) -2232,40 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання, якщо не було подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 01.03.2016 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_7 ОСОБА_4 ОСОБА_1