ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2016 р.Справа № 922/6664/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання Терновій М.П.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Дніпропетровськ
до Приватного підприємства "Данісрембуд", м. Чугуїв
простягнення коштів
за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. № 8616-К-О від 26.11.2014 року);

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області із позовом до Приватного підприємства "Данісрембуд" (відповідач) про стягнення 15 143,86 грн., з яких: 3 573,33 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 10 760,53 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 810,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору банківського обслуговування б/н (надалі - Договір) відповідно заяви про відкриття рахунку та заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг від 4.03.2011 року згідно якого позивач відкрив відповідачу поточний рахунок № 8553 та рішенням у справі 5023/6052/12.

Ухвалою господарського суду від 30.12.2015 року порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 25.01.2016 року.

У межах строків передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладався з 25.01.2016 року на 22.02.2016 року.

11.02.2016 року позивач через канцелярію суду надав пояснення до позовної заяви вх. № 4638 у яких зазначає що до стягнення підлягає заборгованість за період з 06.11.2012 року по 10.12.2015 року та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № б/н від 4.03.2011 року у розмірі 15 143,86 грн. (3 573,33 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 10 760,53 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 810,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом) та судові витрати.

Відповідач у призначене судове засідання 22.02.2016 року не з'явився, витребувані судом документи не надав, про причину неявки на час розгляду справи суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення ухвали суду, яке долучено до матеріалів справи.

Присутній у судовому засіданні 22.02.2016 року позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі із підстав викладених у позові та наданих до суду пояснень, вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні без участі представника відповідача, пояснив, що ним надані всі документи, які необхідні для розгляду справи та винесення рішення та надав усні пояснення у яких зазначив що 11.02.2016 року позивачем надано до суду пояснення до позовної заяви щодо періодів заявлених до стягнення із відповідача, а саме позивач просить суд стягнути із відповідача 3 573, 33 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 6.11.2012 року по 10.12.2015 року; 1 0760,53 грн. - пеня за прострочення виконання зобов'язання за договором за період з 6.11.2012 року по 10.12.2015 року та 810,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом за період з 6.11.2012 року по 10.12.2015 року.

Судом прийнято надані пояснення до розгляду та подальший розгляд справи ведеться із їх урахуванням.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.12.2015 року сторони попереджені про розгляд справи за наявними в ній матеріалами у разі неявки представників сторін у судове засідання та ненадання витребуваних судом документів. Враховуючи викладене, а також достатність часу, наданого сторонам для підготовки до судового засідання та надання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, статей 4-3 та статті 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Згідно із статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 22.02.2016 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

4.03.2011 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" (далі -позивач, банк) та Приватним підприємством "Данісрембуд" (далі -відповідач) на підставі заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і видбитка печатки (т. 1, а.с. 17) було укладено договір банківського обслуговування б/н (надалі - Договір), згідно якого позивач відкрив відповідачу поточний рахунок № 8553, на який було встановлено кредитний ліміт.

Відповідно до пункту 3.2.1.1.16. умов, при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до Умов і правил надання банківських послуг (або у формі Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно - цифрового підпису та / або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі (т. 1, а.с. 20).

Згідно з частини 2 статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Розділом 3.2.1.4. умов затверджено порядок розрахунків, відповідно до якого, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка) (пункт 3.2.1.4.1.) (т. 1, а.с. 26).

Пунктами 3.2.1.4.1.1., 3.2.1.4.1.2., 3.2.1.4.1.3, 3.2.1.4.1.4., визначено, що за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі «період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню»), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою у розмірі 3 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У випадку необнулення дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, Клієнт виплачує Банку за користування кредитом проценти в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню. У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права Банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання Банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення.

Під непогашенням кредиту мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня зобов'язань (т. 1, а.с. 26).

Відповідно до пункту 3.2.1.4.9. Умов, розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати (т. 1, а.с. 27).

Позивач свої зобов'язання виконав належним чином та у повному обсязі, за Договором банківського обслуговування б/н від 4.03.2011 року, надавши відповідачу кредитний ліміт.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання за Договором № б/н від 4.03.2011 року, у звязку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем, яку було стягнуто на підставі рішення у справі № 5023/6052/12 прийнятого 14.02.2013 року (т. 1 а.с. 33-35), а саме заборгованість, яка станом на 5.11.2012 року за розрахунком позивача склала 21 510,38 грн., з яких: 10 000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 7 233,34 грн. - заборгованість за відсотками; 1 080,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 3 197,04 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за період з 22.02.2011 року по 5.11.2012 року (т. 1, а.с. 59-60).

У зв'язку із простроченням виконання зобов'язання позивачем у відповідності до розрахунку станом на 10.12.2015 року заявлено до стягнення з відповідача суму у розмірі 15 143,86 грн., з яких: 3 573,33 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 10 760,53 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 810,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом за період з 6.11.2012 року по 10.12.2015 року (т. 1, а.с. 37).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки (стаття 11 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку (із урахуванням рішення у справі № 5023/6052/12 прийнятого 14.02.2013 року) (т. 1 а.с. 33-35), відповідно до умов Договору банківського обслуговування б/н від 4.03.2011 року позивачем відповідачу нараховувалися відсотки за користування кредитними коштами.

Відповідно до частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У відповідності до положень статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України, що кореспондуються з статтею 115 Господарського процесуального кодексу України про обов'язковість виконання судових рішень, ухвал, постанов господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Загалом, станом на 10.12.2015 року за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 15 143,86 грн., з яких: 3 573,33 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 10 760,53 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 810,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Враховуючи вказані обставини суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 3 573,33 грн. за період з 6.11.2012 року по 10.12.2015 року, заборгованості по комісії за користування кредитом у розмір 810,00 грн. за період з 6.11.2012 року по 10.12.2015 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 624 Цивільного кодексу України встановлено: якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

У зв'язку із невиконанням відповідачем у строк зобов'язань по договору банківського обслуговування б/н відповідно заяви про відкриття рахунку від 4.03.2011 року згідно якого позивач відкрив відповідачу поточний рахунок № 8553, позивачем (із урахуванням рішення у справі № 5023/6052/12) нараховано відповідачу пеню у розмірі 10 760,53 грн. за період з 6.11.2012 року по 10.12.2015 року.

Відповідно до пункту 3.2.1.5.7., умов, терміни позовної давності щодо вимоги про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років (т. 1, а.с. 28).

Враховуючи викладене, суд перевіривши порядок та період за який нараховано пеню, дійшов висновку, що наданий позивачем розрахунок є обґрунтований та відповідає вимогам Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань та умовам договору. За таких підстав позовні вимоги у частині стягнення пені у розмірі 10 760,53 грн. за період з 6.11.2012 року по 10.12.2015 року. є обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд визнає вимоги позивача щодо стягнення із відповідача заборгованості у розмірі 15 143,86 грн., з яких: 3 573,33 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 6.11.2012 року по 10.12.2015 року; 10 760,53 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 6.11.2012 року по 10.12.2015 року; 810,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом за період з 6.11.2012 року по 10.12.2015 року такими що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 49 Господарського процесуального кодексу України, при задоволені позову судові витрати у справі покладаються на відповідача у розмірі 1 218,00грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 33, 34, 35, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного підприємства "Данісрембуд" (63506, Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Дружби, буд. Б-1, кв. 91, ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50; поштова адреса: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800; ) заборгованість за договором № б/н від 4.03.2011 року відповідно до поточного рахунку № 8553 у розмірі 15 143,86 грн. (з яких: 3 573,33 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 10 760,53 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 810,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом) та судовий збір у сумі 1 218,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.02.2016 р.

Суддя ОСОБА_2