УХВАЛА

про повернення позовної заяви

11.03.2016Справа №910/3955/16

Суддя Демидов В.О., розглянувши

позовну заявуМалого приватного підприємства «Рада»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Південьміськбуд ДБК-1»
простягнення 129 258,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Мале приватне підприємство «Рада» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південьміськбуд ДБК-1» про стягнення 129 258,00 грн.

Подана Малим приватним підприємством «Рада» позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст. ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Пунктом 2 частини 2 статті 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як визначено ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені. Відомості про місцезнаходження юридичної особи включається до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»).

Згідно абз. 6 п.п. 3.1 п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суд України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 р. №18 у випадках, передбачених статтею 56 ГПК України, місцезнаходження (місце проживання) відповідача визначається за даними його державної реєстрації як суб'єкта господарювання.

У позовній заяві в якості місцезнаходження відповідача вказано адресу: 02091, м. Київ, вул. Тростянецька, 49 оф. 123, саме на яку згідно доданих до позовної заяви копій фіскального чеку №0412 від 04.03.2016 р. та опису вкладення в поштовий конверт направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами.

Втім, як встановлено судом на підставі даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які містяться на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України за адресою http://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch юридичною адресою відповідача є: 02160, м. Київ, пр-т. Возз'єднання, 7-А, офіс 103.

Доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів за його юридичною адресою (адресою органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені) позивачем не надано.

Не надано позивачем і доказів того, що станом на день звернення до суду з даним позовом, відповідач знаходиться за адресою на яку скеровано копію позовної заяви.

Відповідно до п. 3.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», недодержання вимог статті 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

За наведених вище обставин, позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Суд звертає увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до господарського суду м. Києва з позовом, відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи на 22 аркушах (в тому числі квитанція №NOSMD54795 від 27.01.2016 р.) повернути заявнику без розгляду.

Суддя В.О. Демидов