ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

09 березня 2016 року Справа № 904/5282/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого: суддів: Короткевича О.Є. (доповідач), Коваленка В.М.,
Полякова Б.М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області
на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.01.2016 року
у справі господарського суду № 904/5282/15 Дніпропетровської області
за заявою до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
провизнання грошових вимог,

ВСТАНОВИВ:

Подана Дніпродзержинською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Дніпропетровській області касаційна скарга №2698/08-03-10-16 від 16.02.2016 року (вх. ВГСУ №3415/2016 від 03.03.2016 року) не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII, далі - Закон) визначено ставку судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на ухвалу суду в обсязі 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів поданої скарги, Дніпродзержинська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Дніпропетровській області не надала доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги та одночасно звернулась із заявою про звільнення від його сплати. У якості підстави для звільнення від сплати судового збору заявник вказує на відсутність коштів.

У той же час за нормою статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою, зокрема, звільнити її від сплати судового збору.

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У даному випадку заявником касаційної скарги є орган доходів і зборів, який з 01.09.2015 Законом позбавлений пільг щодо сплати судового збору. Однак разом з тим у п.2 Прикінцевих положень Закону на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок забезпечення відповідного фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Невиконання центральним органом виконавчої влади законодавчо встановленого обов'язку щодо фінансування відповідних державних органів само по собі не може бути підставою для вирішення судом питання про звільнення від сплати судового збору.

Отже, з огляду на імперативні приписи ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд касаційної інстанції не знаходить підстав для задоволення заяви скаржника про звільнення від сплати судового збору.

За таких обставин до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, що є підставою для повернення касаційної скарги згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В :

1. Заяву Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги залишити без задоволення.

2. Касаційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.01.2016 року у справі №904/5282/15 повернути заявнику.

Головуючий О.Є. Короткевич

Судді В.М. Коваленко

Б.М. Поляков