ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.03.16р. Справа № 904/10896/15

За позовом Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про відшкодування збитків у розмірі 41 076,76 грн. заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону та раціональне використання природних ресурсів

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 представник- дов. № 2 від 15.04.2015р.

Від відповідача: ОСОБА_2 представник - дов. № ББУ/ПУ292/ВП/15 від 18.12.2015р.

За участю вільного слухача ОСОБА_3 паспорт серії АН № 768665 виданий Новомосковським МВ ГУМВС України у Дніпропетровській області

СУТЬ СПОРУ:

Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля, в якому просить господарський суд стягнути з останнього до спеціального фонду Державного бюджету України 12 323,03 грн. шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що становить 30% грошових стягнень за шкоду; до спеціального фонду обласного бюджету Дніпропетровської обласної ради 8 215,35 грн. шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що становить 20% грошових стягнень за шкоду та до спеціального фонду місцевого бюджету Павлоградської міської ради 20 538,38 грн. шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що становить 50% грошових стягнень за шкоду, із зарахуванням коштів на аналітичний рахунок, відкритий в головному управлінні Державного казначейства України у Дніпропетровській області за балансовим рахунком 3311 Кошти, які підлягають розподілу між Державними і місцевими бюджетами.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля в особі філії "ПРУВОКС" у період з 06.10.2014 року по 30.12.2014 року здійснювало наднормативний скид недостатньо очищених зворотних вод в б. Свідовок в р. Самару, що є порушенням Водного кодексу України і є підставою для відшкодування збитків державі в судовому порядку.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення по справі від 26.02.2016р., в яких зазначив, що виконання вимірювань вмісту забруднених речовин інспекцією виконується у відповідності до вимог діючих методик виконання вимірювання (далі - МВВ) та в терміни, оговорені у відповідних методиках. В актах відбору проб вказано консервування проб (у разі необхідності). Але слід зазначити, що вимогами МВВ та ДСТУ ISO 5667-10-2001 (частина 3) передбачається аналіз проб на вміст деяких показників без попереднього консервування на протязі 1-5 діб за умови зберігання при температурі +2°C - 5°C. Відповідні проби у відповідності до п. 5 ДСТУ ISO 5667-10-2001 (частина 3) для транспортування пакуються у пересувний холодильник, в лабораторії зберігаються у спеціальних холодильниках.

Завислі речовини - визначення виконується за КНД 211.1.4.039-95 "Методика гравіметричного визначення завислих (суспендованих) речовин в природних і стічних водах". Відповідно до п. 5.2. проба не консервується, виконання визначення проводиться не пізніше ніж за добу.

Хлориди - визначення виконується за МВВ 081/12-0653-09 "Методи виконання вимірювань масової концентрації хлоридів титрометричним методом". Відповідно до п. 8.3. методики проби води для визнання хлоридів не консервують, їх можна зберігати при кімнатній температурі протягом місяця.

Сухий залишок - визначення виконується за МВВ 081/12-0109-03 "Методики виконання вимірювань масової концентрації сухого залишку гравіметричним методом". Відповідно до п. 8.3 методики проби води для визначення хлоридів не консервують, виконання визначення не пізніше ніж за добу.

Дата виконання вимірювань фіксується в журналі Результатів вимірювань, що ведеться за формою, затвердженою наказом Мінекоресурсів України від 19.04.2013р. № 179 (пронумеровані та прошнуровані у відповідності до діючих вимог). Відповідно до вказаного журналу виконання вимірювань проведено:

- завислі речовини - 07.10.2014р.;

- хлориди - 10.10.2014р.;

- сухий залишок - 06.10.2014р.

Вказана проба проаналізована на протязі 06.10.2014р.-09.10.2014р., про що є запис в Журналі Результатів вимірювань, копію якого долучено до матеріалів справи. В протоколах вимірювань вказана дата початку вимірювання та дата видачі результатів вимірювань, зазначення в протоколах вимірювання дати виконання вимірювань не передбачено. Відповідні проби у відповідності до п. 5 ДСТУ ISO 5667-10-2001 (частина 3) для транспортування пакуються у пересувний холодильник, в лабораторії зберігаються у спеціальних холодильниках. Дата відбору проб фіксується в акту відбору проб (підписується представником підприємства) та в журналі Реєстрації проб, що ведеться за формою, затвердженою наказом Мінекоресурсів України від 19.04.2013р. № 179 (пронумеровані та прошнуровані у відповідності до діючих вимог). Реєстрація дати знищення залишків проаналізованої проби ніяким нормативним документом не передбачено. Відбір проб вод 06.10.2014р. проведено в присутності представника підприємства, акт відбору проб № 37-14-3 від 06.10.2014р. підписано представником підприємства ОСОБА_4 без зауважень. Постановою Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області № 08339 від 24.10.2014р. року головного інженера філії «ПРУВОКС» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 59 КУАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136 грн., який сплачено останнім в добровільному порядку.

В ході розгляду справи відповідач заявив клопотання, в якому просить призначити по справі судову інженерно-екологічну експертизу, виконання якої просить доручити Українському науково-дослідному інституту екологічних проблем. Та поставити на розгляд експерту наступні питання:

1. Які саме забруднюючі речовини було виявлено при відборі разових (контрольних) проб 06.10.2014р.?

2. Чи з дотриманням національних стандартів стосовно відбору проб стічних вод та їх консервування було здійснено відбір проби Державною екологічною інспекцією в Дніпропетровській області 06.10.2014р. і чи може це вплинути на достовірність результатів вимірювання проби?

3. Чи з дотриманням встановлених відповідних національних стандартів стосовно забруднюючих речовин позивачем здійснено відбір проби води 06.10.2014р. та проведено їх зберігання?

Позивач проти призначення експертизи заперечив, зазначивши про умисне затягування відповідачем розгляду справи, наполягав на розгляді справи по суті.

Приймаючи до уваги документи, надані позивачем суд не вбачає підстав для призначення експертизи, у звязку з чим клопотання відповідача підлягає відхиленню.

Відповідач надав відзив на позов в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог на підставі наступного.

Додані позивачем до позовної заяви матеріали, не можуть вважатися належними доказами в підтвердження вини відповідача в заподіянні шкоди державі, виходячи з наступного:

- підставою для відшкодування збитків є факт забруднення водних обєктів, а Позивач не надав жодного доказу в підтвердження факту забруднення ріки Самара,

- оскільки відсутні докази факту забруднення ріки Самара, то відсутній і причинний зв'язок між наднормативними скидами та заподіянням шкоди державі. В наданих до суду доказах, а саме: актах перевірки дотримання природоохоронного законодавства, розрахунку розміру відшкодування збитків, не зазначено, чим саме підтверджено факт забруднення річки Самара, як змінився склад річкової води в результаті скиду. Посилання позивача на методику № 389 від 20.07.2009р. є безпідставним, тому що за цією Методикою визначається розмір відшкодування збитків, а не факт заподіяння шкоди. Доводи позивача про забруднення річки Самара ґрунтуються на припущеннях, а не на доведених фактах. Забруднення річки Самара не підтверджується матеріалами справи. В Акті відбору проб води № 37-14-3 від 06.10.2014р. відсутні дані про умови зберігання до доставляння проб в лабораторію, зміни, що виникли після відбирання. Крім того, розділом 3 ДСТУ ISO 5667-10-2001 передбачено, що води, особливо поверхневі і майже усі, що скидаються як стічні води, чутливі до різного роду фізичних, хімічних чи біологічних реакцій, що можуть мати місце в період між відбиранням проби і аналізуванням. Природа та інтенсивність таких реакцій часто є така, що у випадку, коли не прийнято необхідних запобіжних заходів перед або під час транспортування і в період зберігання проби в лабораторії до аналізування, концентрація визначуваної речовини буде відрізнятися від початкової, яка була під час відбирання проб. Активність цих реакцій залежить від результату взаємодії хімічної і біологічної природи зразка: його температури, чутливості до світла, матеріалу посудини, періоду між відбиранням проби і аналізуванням, умовами, в яких він перебував. Окремі компоненти можуть реагувати зміною кількісного і якісного складу не тільки залежно від типу води, але і залежно від сезонних погодних умов, що мають місце. Ці взаємодій відбуваються досить швидко, що може змінити вміст за декілька годин. У будь-якому випадку, необхідна обережність, щоб звести ці реакції до мінімуму, і в багатьох випадках, аналізувати пробу з мінімальним затриманням. Оскільки існує велика кількість чинників для зміни стану проби води, треба обрати такий метод консервування, наслідки якого не будуть неприйнятні для подальшого аналізування. Якщо необхідно, змінюють навіть час зберігання проби у законсервованому стані перед аналізуванням. Також відповідно до п. 9.3. Керівного нормативного документу 211.1.0.009-94 «Гідросфера. Відбір проб для визначення складу і властивостей стічних та технологічних вод», передбачено, що зберігання проб припустиме лише у разі неможливості проведення аналізу відразу після відбору. Для збільшення строку зберігання проби її консервують. Пунктом 1,5. ГОСТ 17.1.5.05-85 встановлено, що у разі неможливості проаналізувати відібрану пробу у встановлені для відповідного виду аналізу строки, забезпечують її зберігання. В цьому разі виконують консервацію та (або) охолоджування проби. Транспортування проби здійснюється в тарі , яким забезпечує її збереження.

Зазначеними нормативними документами встановлено, що після відбирання проби води з метою зведення до мінімуму зміни стану проби залежно від сезонних погодних умов та інших обставин під час транспортування і в період зберігання проби в лабораторії до її аналізування, необхідно прийняти запобіжні заходи у вигляді консервування. По дані справі відбір проби води представника позивача здійснювався 06.10.2014р., аналізування води згідно протоколу вимірювання показників складу та властивостей води № 37 було проведено 14.10.2014р. Таким чином відібрана проба зберігалася значний час в лабораторії, та не була законсервована. Термін між відібранням проби та результатом вимірювання становить вісім діб, в акті відбору проби води в графі «Відомості про попередню обробку проби» зазначено, що проби не консервувалися, що є порушенням розділу 3 ДСТУ ISO 5667-10-2001, п. 9.3. Керівного нормативного документу 211.1.0.009-94. Доказів на підтвердження умов зберігання відібраних проб за проміжок часу від відібрання проби до моменту її дослідження позивачем не надано.

У звязку з вищезазначеним відповідач вважає, що процедура відбору проб виконана позивачем з порушенням вищезазначених норм та стандартів, а Акт відбору проби води № 37-14-3 від 06.10.2014р., у відповідності до вимог ст.. 34 ГПК України, не може бути належним доказом по даній справі.

Також відповідач зазначає, що в Акті перевірки за період 06.10.2014р.-17.10.2014р. та в позовній заяві вказано, що при проведенні перевірки було встановлено наднормативний скид в поверхневе водоймище р. Самара з ставка-накопучувача в б. Свідовок хлоридів в 2,2р., сухого залишку в 1.6.р., завислі речовини в 1.3р.; в розрахунку розміру відшкодування збитків від серпня 2015р. розрахунок збитків виконано за період з 06.10.2014р. по 30.12.2014р. (в акті перевірки строк зазначено до 17.10.2014р.) із застосуванням середньої концентрації забруднюючих речовин таких як хлориди та завислі речовини (в акті перевірки йде мова про наднормативний скид хлоридів, сухого залишку, завислих речовин); в претензій від 06.08.2015р. № 23-7/15, яка адресована відповідачеві, зазначені вимоги про відшкодування збитків в сумі 41 076,76 грн. в звязку з наднормативним скидом лише хлоридів (в акті перевірки та в позовній заяві зазначені хлориди, сухий залишок, завислі речовини, в розрахунку збитків хлориди та завислі речовини). Тобто в зазначених позивачем доказах є суттєві розбіжності, які ніяким чином не врегульовані позивачем.

Відповідач надав заперечення на пояснення позивача, в яких зазначив, що посилання позивача на вимоги частини 3ДСТУ ISO 5667-10-2001 повістю безпідставні та спростовуються матеріалами справи, а саме: Акт відбору проб води від 06.10.2014р. № 37-14-3 містить посилання на нормативні документи (надалі НД), відповідно до вимог яких повинен здійснюватись відбір проб. Серед переліку таких НД є ДСТУ ISO 5667-10-2001 частина 10 Настанови щодо відбирання проб стічних вод. Тобто, цей НД встановлює вимоги щодо порядку відбирання проб, а не порядку зберігання проб. В цьому переліку НД зазначається такий документ, як ДСТУ ISO 5667-3-2001 частина 3. Настанови щодо зберігання та поводження з пробами. Саме цим НД встановлені вимоги до порядку зберігання проб до проведення їх аналізу. Відповідач вважає, що наведені доводи свідчать про те, що позивач в період з моменту відбирання проб до моменту проведення її аналізу не дотримувався встановлених ДСТУ ISO 5667-3-2001 частина 3. Настанови щодо зберігання та поводження з пробами вимог, так як фактично керувався іншим НД, застосування якого не передбачено діючими вимогами. Також Відповідач зазначає про те, що в пункті 2 протоколу № 37 від 14.10.2014р. вимірювань показників складу та властивостей вод зазначається, що вимірювання проводяться відповідно до методик виконання вимірювань, допущених до використання та наведених у переліку методик виконань (визначень) складу та властивостей проб обєктів довкілля, викидів, відходів і скидів, тимчасово допущених до виконання Держекоінспекцією України, затвердженого головою Державної екологічної інспекції України Головним державним інспектором України з охорони навколишнього природного середовища від 01.03.2013р.

У звязку з викладеним, оскільки позивачем не надано доказів того, що Методики, на які він посилається, включені до вищезазначеного переліку методик, то, за твердженням відповідача, посилання позивача на застосування даних Методик при визначенні необхідності та методів консервування та строків зберігання проб до моменту їх аналізу, повністю не обґрунтоване та безпідставне.

Відповідач також зазначив, що доказів на підтвердження умов транспортування та зберігання відібраної проби води за проміжок часу від відібрання проби до моменту її аналізу, тобто з 06.10.2014р. до 14.10.2014р. позивачем до суду не надано, що унеможливлює визначення, чи дотримані позивачем умови зберігання та транспортування проби води до проведення її аналізу. В поясненнях позивач посилається на журнал Результатів вимірювань, що ведеться за формою, затвердженою наказом Мінекоресурсів України від 19.04.2013р. №179, та в якому зазначено, що виконання вимірювання завислих речовин проведено 07.10.2014р., хлоридів 10.10.2014р., сухого залишку 06.10.2014р. Але відповідач звертає увагу суду на те, що наказом Мінекоресурсів України від 19.04.2013р. №179 затверджуються форми документації, такої як Акти відбору проб, Додатки до їх та Протоколи вимірювань. Такої затвердженої форми документації, як "Журнал результатів вимірювань", вказаним наказом не передбачено, а тому посилання позивача на записи в цьому журналі безпідставні. Крім того, в протоколі № 37 від 14.10.2014р. вимірювання показників складу та властивостей вод, форма якого затверджена наказом Мінекоресурсів України від 19.04.2013р. №179, на другій сторінці в розділі 5 Результати вимірювань в першому стовпчику ОСОБА_6 відбору та вимірювання стоять дати: 06.10.2014-14.10.2014. Виходячи з цього напису неможливо визначити, коли саме було проведено вимірювання проб води, так як не зазначена конкретна дата, а вказаний тільки період.

Ухвалою суду від 04.01.2016р. розгляд справи відкладався на 26.01.2016р. 26.01.2016р. у судовому засіданні оголошено перерву до 15.02.2016р. Ухвалами суду від 15.02.2016р. продовжено строк розгляду справи до 09.03.2016р. та відкладено розгляд справи на 29.02.2016р. У судовому засіданні 29.02.2016р. оголошено перерву до 02.03.2016р.

У судовому засіданні 02.03.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ч.2 ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області в період з 06.10.2014р. -17.10.2014р., 30.12.2014р. -17.01.2015р. на підставі наказів № 1261-П від 03.10.2014р. (а.с. 12), № 1429-П від 29.12.2014р. (а.с. 28), направлення № 4-8903-7-3 від 03.10.2014р., № 4-10293-7-3 від 29.12.2014р. (а.с. 13,29), листів № 598 від 26.09.2014р. та № 811 від 22.12.2014р. (а.с. 11, 27) було проведено позапланові перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України в частині контролю дотримання умов Регламенту скиду шахтних вод в поверхневу водойму зі ставка накопичувача в б. Свідовок в р. Самара філії ПРУВОКС ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»

При проведенні перевірок встановлено, що при здійснені контролю додержання нормативів Регламенту скиду шахтних вод з ставка-накопичувача в б. Свідовок в р. Самара у термін з 06.10.2014р. по 30.12.2014р. встановлено наднормативний скид в поверхневе водоймище р. Самара з ставка-накопичувача в б. Свідовок хлоридів в 2,2 р., сухого залишку в 1,6 р., завислі речовини в 1,3 р. (акт перевірки від 06.10.2014р. 17.10.2014р. (а.с. 14-18)).

Як вбачається з матеріалів справи акти перевірки та відбору проб вод підписані представником відповідача без зауважень та не заперечувались відповідачем при розгляді справи.

Даний факт підтверджено протоколом вимірювань показників складу та властивостей вод № 37 від 14.10.2014р. (а.с. 22-23), актом відбору проб вод від 06.10.2014р. № 37-14-3 (а.с. 20-21) та результатами аналітичного контролю проб ставка-накопичувача в б. Свідовок санітарно профілактичної лабораторії Філії ПРУВОКС ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» за жовтень, листопад, грудень 2014р. (а.с. 24,25,26).

В період з 06.10.2014р. по 31.12.2014р. в б. Свідовок було скинуто 3,8 млн. куб.м зворотних (шахтних) вод відповідно до акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 30.12.2014р. -17.01.2015р.

За порушення вимог природоохоронного законодавства Державною екологічною інспекцією в Дніпропетровській області складено протокол № 08339 про адміністративне правопорушення від 17.10.2014р. (а.с.38-39) та винесено постанову, згідно якої відповідальну особу ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 59 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 136,00 грн. згідно постанови про накладення адміністративного стягнення № 08339 від 24.10.2014р. (а.с.40).

Суму адміністративного штрафу в розмірі 136,00 грн. відповідачем сплачено, що підтверджено долученою до матеріалів справи квитанцією від 31.10.2014р. (а.с.41).

За результатами проведення позапланових перевірок в період з 06.10.2014р. 17.10.2014р., 30.12.2014р. 17.01.2015р. було видано приписи № 4-9125-3 від 21.10.2014р. та № 4 224-7-3 від 23.01.2015р. про усунення виявлених порушень (а.с. 19, 35).

06.08.2015р. позивачем на адресу відповідача направлено претензію № 4-3060-7-3 з вимогою відшкодувати шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу на суму 41 076,76 грн. (а.с. 36).Відповідач відповіді на претензію не надав, заподіяну шкоду не відшкодував.

Позивачем здійснено розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті скиду недостатньо очищених зворотних вод на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Мінприроди № 389 від 20.07.2009р. та зареєстрованого в Мінюсті на загальну суму 41 076,76 грн. (а.с. 37), що і стало причиною спору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог на підставі наступного.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 2 Водного Кодексу України - завданням водного законодавства є регулювання правових відносин з метою забезпечення збереження, науково - обґрунтованого, раціонального використання вод для потреб населення і галузей економіки, відтворення водних ресурсів, охорони вод від забруднення, засмічення та вичерпання, запобігання шкідливим діям вод та ліквідації їх наслідків, поліпшення стану водних об'єктів, а також охорони прав підприємств, установ, організацій і громадян на водокористування.

Водне законодавство є складовою частиною екологічного законодавства і формується на його загальних принципах, із врахування специфіки екологічних відносин, що виникають в процесі водокористування.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" Управління охороною навколишнього природного середовища полягає у здійсненні в цій галузі функцій спостереження, дослідження, екологічної експертизи, контролю, прогнозування, програмування, інформування та іншої виконавчо-розпорядчої діяльності.

Державне управління в галузі охорони навколишнього природного середовища здійснюють Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим місцеві ради та виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, державні органи по охороні навколишнього природного середовища і використанню природних ресурсів та інші державні органи відповідно до законодавства України.

Державними органами управління в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та інші державні органи, до компетенції яких законами України віднесено здійснення зазначених функцій.

Громадські організації можуть брати участь в управлінні галуззю охорони навколишнього природного середовища, якщо така діяльність передбачена їх статутами, зареєстрованими відповідно до законодавства України.

Відповідно до ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить: організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: про екологічну та радіаційну безпеку; про використання та охорону земель; про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів.

Відповідно до п.4.2, 6.8, 6.11, 6.17 зазначеного Положення Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральними органами виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону атмосферного повітря; виконує відбір проб та інструментально-лабораторні і вимірювання показників складу та властивостей викидів стаціонарних та пересувних джерел забруднення атмосферного повітря, ґрунту, вод, розраховує розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, та пред'являє претензії; вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах.

У відповідності до приписів ст. 111 Водного кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов'зані відшкодувати збитки завдані ними внаслідок порушень водного законодавства в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Основні вимоги до нормування гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, які утворюються в процесі виробничої діяльності водокористувачів, визначені Порядком розроблення і затвердження нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.09.1996 року № 1100, за яким нормативи гранично допустимих скидів затверджуються органами, уповноваженими видавати дозвіл на спеціальне водокористування одночасно з видачею дозволу на спеціальне водокористування з урахуванням Переліку забруднюючих речовин, скидання яких нормується, затвердженого цією же постановою.

Порядок охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами визначається Правилами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.1999 року № 465, за якими державний контроль за станом охорони та раціонального використання вод, проведення заходів з охорони водних об'єктів від забруднення, засмічення та вичерпання, роботи очисних та інших водоохоронних споруд, з яких здійснюється скидання зворотних вод усіх категорій, дотримання встановленого режиму господарської діяльності у водоохоронних зонах та прибережних захисних смугах відповідно до законодавства здійснюють Державна екологічна інспекція та її територіальні органи.

У разі забруднення водних об'єктів, у тому числі пов'язаного зі скидами забруднюючих речовин із зворотними водами, визначення розміру відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів здійснюється відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 20.07.2009 року № 389, зареєстрованого Міністерством юстиції України від 14.09.2009 року за № 767/16783.

При розрахунках розміру збитків Методика є обов'язковою для застосування державними інспекторами України з охорони навколишнього природного середовища та державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій у разі виявлення факту порушення вимог законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів.

Розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі Філією "Павлоградське регіональне управління по водопостачанню і очистці каналізаційних стоків" ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" в результаті порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів за період з 06.10.2014р. по 30.12.2014р., проведений першим заступником начальника Державної екологічної інспекції в Дніпропетровській області ОСОБА_6, здійснено на підставі "Методики розрахунків розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів", затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009р. № 389 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14.08.2009р. за № 767/16783).

Згідно вказаного розрахунку, загальна сума збитків за забруднення р. Самара зворотними водами ставка - накопичувача в б. Свідовок Філією Павлоградське регіональне управління по водопостачанню і очистці каналізаційних стоків" ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" в період з 06.10.2014р. по 30.12.2014р. складає 41 076,76 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов'язані дотримуватись встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.

Згідно ч. 1 ст. 70 Водного кодексу України скидання стічних вод у водні об'єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимого скидані забруднюючих речовин.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

У відповідності до ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України, джерелами формування спеціального фонду України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Згідно ст. 69-1 Бюджетного кодексу України 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів обєднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обовязки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Вимоги, що предявляються до доказів визначені ст.34 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Заперечення відповідача судом не приймаються з підстав, зазначених вище.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що факт невідповідності досліджувальної води предявленим вимогам підтверджено результатами аналітичного контролю проб ставка-накопичувача в б. Свідовок санітарно профілактичної лабораторії Філії ПРУВОКС ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» за жовтень, листопад, грудень 2014р. (а.с. 24,25,26).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем доведено обставини, наявність яких відповідно до положень чинного законодавства, є підставою для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача майнової шкоди у розмірі 41 076,76 грн..

Згідно зі ст. 49 ГПК України судові витрати у справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, м. Павлоград Дніпропетровської області, вул. Леніна, 76, ) до спеціального фонду Державного бюджету України 12 323,03 грн. шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що становить 30% грошових стягнень за шкоду; до спеціального фонду обласного бюджету Дніпропетровської обласної ради 8 215,35 грн. шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що становить 20% грошових стягнень за шкоду та до спеціального фонду місцевого бюджету Павлоградської міської ради 20 538,38 грн. шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що становить 50% грошових стягнень за шкоду, із зарахуванням коштів на аналітичний рахунок, відкритий в головному управлінні Державного казначейства України у Дніпропетровській області за балансовим рахунком 3311 «Кошти, які підлягають розподілу між Державними і місцевими бюджетами», про що видати наказ.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, м. Павлоград Дніпропетровської області, вул. Леніна, 76, ) на користь Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області (49010, м. Дніпропетровськ, вул.. Лабораторна, 69, ) 1 218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять грн.00 коп.) - судового збору, про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 09.03.2016р.

Суддя ОСОБА_7