донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

09.03.2016р. справа №905/3139/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю представників:
від позивача: ОСОБА_5 за довіреністю
від відповідача:ОСОБА_6 за довіреністю
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства «Часівоярський вогнетривкий комбінат» м.Часів-Яр м. Артемівськ, Донецька область
на рішення господарського суду Донецької області
від03.12.2015р.
по справі905/3139/15 (суддя: Тоцький С.В.)
за позовом:Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м.Київ в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» м.Дніпропетровськ
до відповідача:Публічного акціонерного товариства «Часівоярський вогнетривкий комбінат» м.Часів-Яр, м. Артемівськ, Донецька область
простягнення штрафу у розмірі 37 090,00грн.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» м.Київ в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» м.Дніпропетровськ звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Часівоярський вогнетривкий комбінат» м.Часів-Яр, м. Артемівськ, Донецька область про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу в розмірі 37 090,00грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 03.12.2015р. у справі №905/3139/15 позовні вимоги були задоволені у повному обсязі. Стягнуто з відповідача на користь позивача суму штрафу у розмірі 37 090,00 грн. та витрати на оплату судового збору у розмірі 1218,00 грн.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням господарського суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом неповно зясовані та досліджені обставини справи, які мають істотне значення для обєктивного винесення рішення по даній справі, а також невідповідність висновків, викладених у рішенні господарського суду обставинам справи, що призвели до порушення матеріального та процесуального права.

Також апелянт зауважує, що вантаж ним був відправлений по одній залізничній накладній №51421485 у двох вагонах загальною вагою 139тн, але Акти загальної форми та Комерційний акт складено тільки на один вагон - №60441458, що на думку відповідача є порушенням порядку складання комерційних актів.

Заявник апеляційної скарги також вказує на те, що в Актах загальної форми та Комерційному акті не вказано, на яких саме залізничних вагах зважено вагон, механічних чи електронних, в порушення Правил, адже в накладній вказано конкретний спосіб визначення маси вантажу на електронних вагах.

Також відповідач зазначив, що Комерційним актом було начебто зафіксовано лише формальні розбіжності ваги вантажу з причини зважування на різних залізничних вагах (типах) та неврахування природної втрати маси вантажу. На думку апелянта, небезпечним для залізничних перевезень є саме перевищення маси вантажу порівняно з його вантажопідйомністю, а не навпаки незначне відхилення ваги в меншу сторону.

Представник відповідача у судове засідання прибув. Підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі. У судовому засіданні надав клопотання про зменшення суми стягуваного штрафу до розміру однієї провізної плати, у звязку з тяжким фінансовим станом та знаходженням підприємства в зоні проведення антитерористичної операції.

Представник позивача у судове засідання прибув, заперечував проти доводів апеляційної скарги та заявленого відповідачем клопотання.

Також представником позивача було заявлено клопотання про заміну сторони у справі, яке судом задоволено відповідно до ухвали від 27.01.2016р.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

З матеріалів справи вбачається, що у травні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Часівоярський вогнетривкий комбінат» здійснило відправлення вагону №60441458 зі станції Часів Яр Донецької області на станцію Жовтнева, Одеської області одержувачу вантажу ТОВ МА «Пітерс», згідно накладної №51421485. Вантаж - глина.

На станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу вагону №60441458 вказана в залізничній накладній №51421485 не відповідала масі вантажу.

Для засвідчення невідповідності маси вантажу 14.05.2015р. на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці було складено комерційний акт РА № 008560/907/34 та акти загальної форми №847Т, №8763, №350.

Як вбачається з матеріалів справи, в акті загальної форми № 847Т від 14.05.2015р., складеному о 3 год. 10 хв., вказано, що вагон №60441458 відцеплено від групової відправки для проведення контрольного зважування та буде досланий по досилці за накладною №46011599.

Згідно з акту загальної форми №8763 та комерційного акту РА № 008560/907/34 від 14.05.2015р. навантаження вагону №60441458 рівномірне, нижче бортів на 80см, ущільнене, без поглиблень. Вагон бездвірний, течі вантажу немає, обрис не пошкоджений.

Актом загальної форми №350 від 14.05.2015р., складеному о 17 год. 50 хв., вказано, що переважування проводилось на вагонних вагах №87 повірених 30.01.2015р.

Комерційним актом РА № 008560/907/34 від 14.05.2015р. зафіксовано різницю у дійсній вазі та зазначеній відповідачем в накладній у вагоні №60441458: по накладній нетто 70 000 кг, фактично виявлено 65 600 кг, різниця проти накладної в сторону зменшення складає 4 400кг.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням приписів ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу позивачем на відповідача нарахований штраф у сумі 37 090,00грн. (із розрахунку:7 418,00 х 5).

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Як встановлено ч.3 ст. 909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно ч.5 ст. 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України (далі Статут), накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Статут визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1. розділу 4 "Правил оформлення перевізних документів", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №863/5084 (далі - Правила № 863/5084 від 24.11.2000 ), а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, графи "Маса вантажу, визначена відправником, кг" та "Спосіб визначення маси" заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5 "Правил приймання вантажів до перевезення", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000. за № 861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 "Правил оформлення перевізних документів", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 р. за № 863/5084, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно до п.4.3 розділу 4 "Правил оформлення перевізних документів", у разі складання акта в графі 49 "Відмітки залізниці" зазначаються його номер і коротко причина, з якої його складено.

Згідно п. 28 "Правила приймання вантажів до перевезення", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082, вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймається залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Підставою для покладання на відправника відповідальності, згідно ст. 122 Статуту, за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу, є комерційний акт, складений у випадках передбачених ст.129 Статуту.

Статтею 24 Статуту передбачено, що вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 за № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 № 863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі ст. 122 Статуту залізниць України.

Згідно ст.ст. 118, 122 Статуту за неправильно зазначену в накладній масу вантажу з відправника стягується штраф в розмірі пятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з статтею 34 Господарського процессуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

За таких обставин, колегія апеляційного господарського суду вважає висновок місцевого суду щодо вимог Позивача про стягнення з Відповідача суми штрафу за неправильне зазначення відомостей у залізничній накладній обґрунтованим.

Довод апелянта відносно того, що порушенням порядку складання комерційних актів є затвердження Актів загальної форми та Комерційного акту тільки на один вагон, оскільки вантаж був відправлений у двох вагонах по одній залізничній накладній, не приймається колегією суддів з огляду на наступне.

Відповідно до п. 7 Розділу 28 Правил перевезень вантажів, як посилається апелянт, недостача або надлишок вантажу, відвантаженого одним відправником на адресу одного одержувача, який перевозиться навалом, насипом чи наливом з перевалкою чи перевантаженням у дорозі і прибув у непошкоджених вагонах без ознак недостачі, визначається за результатами перевірки усієї партії одночасно виданого вантажу і оформляється одним комерційним актом.

Також, згідно ст. 129 Статуту залізниць Комерційний акт складається для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Таким чином, можна зробити висновок, що Комерційний акт складається лише на ті вагони, в яких виявлено невідповідність. В даному випадку один вагон №60441458, на який і було складено Комерційний акт РА № 008560/907/34 від 14.05.2015р.

Відповідно до Технічного паспорту засобу вимірювальної техніки (ЗВВТ) №87 ст.Запоріжжя Ліве Придніпровської залізниці міжповірочний інтервал ЗВВТ складає 12 місяців. Інтервал між оглядами-перевірками ЗВВТ складає 6 місяців. На момент складання комерційного акту РА № 008560/907/34 від 14.05.2015р. остання повірка робилася 30.01.2015р., тобто дані ваги є повіреними до 30.01.2016р.

У звязку з вищевикладеним, довод скаржника, що в порушення Правил, в Актах загальної форми та Комерційному акті не вказано, на яких саме залізничних вагах зважено вагон, механічних чи електронних вагах та не визначено спосіб зважування вагону фактично не впливає на наявність порушення та не спростовує його.

Також є безпідставним посилання апелянта на складання акту в порушення п. 22 Правил видачі вантажів (ст. 35, 42, 46, 47, 48, 52, 53 Статуту) затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, оскільки перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Отже, цей пункт зобовязує залізницю перевіряти таким самим способом визначення маси як і на станції відправлення, зокрема якщо вантаж був зважений на вагонних вагах то і перевіряти його потрібно на вагонних вагах.

У судовому засіданні відповідачем було надано клопотання про зменшення суми стягуваного штрафу, яке обґрунтовано тяжким економічним станом, знаходженням підприємства в зоні проведення антитерористичної операції, відсутністю негативних наслідків для позивача від неправильного зазначення маси вантажу в накладній, неспіврозмірності нарахованого штрафу заподіяним правопорушенням в частині оформлення перевізних документів щодо неправильно зазначеної маси вантажу, а також те, що порушення зобовязання у даній справі не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин.

На підтвердження свого тяжкого фінансового становища відповідачем наданий звіт про фінансові результати за січень 2016р., копія довідки фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Профін Банк» про акцептування вимог кредиторів №574 від 28.08.2015р. Також скаржником додана копія листа Донецької торгово-промислової палати №190/12.1-21-03 від 22.02.2016р.

Колегія суддів зазначає, що фінансовий стан підприємства - це сукупність показників, які відображають наявність, розміщення і використання ресурсів підприємства, реальні і потенційні фінансові можливості підприємства. Незадовільний фінансовий стан характеризується незадовільною платіжною готовністю, простроченою заборгованістю перед бюджетом, постачальником і банком, недостатньо стійкою потенційною фінансовою базою в зв'язку з несприятливими тенденціями в виробництві тощо.

Приписами Цивільного кодексу визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, вищезазначена правова норма зазначає, що підприємство організовує свою господарську діяльність на власний ризик, що, як наслідок, покладає на останнє нести тягар несприятливих наслідків такої діяльності.

Виходячи зі змісту приписів постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», збитковість підприємства не є тою виключною обставиною у спірних правовідносинах, що ускладнює виконання рішення або робить його неможливим.

В підтвердження обставин непереборної сили скаржник посилається на копію листа Донецької Торгово-Промислової палати від 22.02.2016р. №190/12.1-21-03.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. №1669-VII належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобовязань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Таким чином, лист Донецької торгово-промислової палати від 22.02.2016р. №190/12.1-21-03 не є належним доказом звільнення від відповідальності за невірно вказану масу вантажу в залізничній накладній та оцінюється судом у сукупності з іншими доказами.

Частиною 2 ст. 218 Господарського кодексу України визначено, що не вважаються такими обставинами (дією непереборної сили), зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів.

Таким чином, клопотання скаржника про зменшення суми стягуваного штрафу задоволенню не підлягає за недоведеністю обставин.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 03.12.2015р. по справі №905/3139/15 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись статтями 25, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Часівоярський вогнетривкий комбінат» м.Часів-Яр м. Артемівськ, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 03.12.2015р. по справі №905/3139/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 03.12.2015р. по справі №905/3139/15 - залишити без змін.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Н.В. Ломовцева

Судді: О.А. Скакун

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.:

1прим.-Позивачу;

1прим.-Відповідачу;

1прим.-У справу;

1прим.-ДАГС;

1прим.-ГСДО.