ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" лютого 2016 р.Справа № 916/5023/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО"

До відповідача: Державного підприємства "Регіональний дослідно-експериментальний комплекс"

про стягнення 608905,95 грн.

Суддя Д'яченко Т.Г.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, представник відповідача

Від відповідача: ОСОБА_2, представник за довіреністю

У судовому засідання 10.02.2016р. відповідно до вимог ст. 77 ГПК України було оголошено перерву по справі до 24.02.2016р. о 12:30.

Суть спору: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКО" звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій, з урахуванням уточнень від 27.01.2016р., просить суд стягнути з Державного підприємства "Регіональний дослідно-експериментальний комплекс" 111178,70 грн. попередньої оплати по договору поставки №12367К від 20.01.2014р., 11117,87 грн. неустойки, 76847,14 грн. збитків від інфляції та 403694,61 грн. упущеної вигоди.

Відповідач Державне підприємство "Регіональний дослідно-експериментальний комплекс" проти задоволення позовних вимог у справі заперечує, що вбачається з наданих суду письмового відзиву та письмових пояснень повноважного представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив.

20 січня 2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКО" (Покупець) та Державним підприємством "Регіональний дослідно-експериментальний комплекс" (Постачальник) було укладено Договір поставки №12367К (далі за текстом Договір), згідно п.п. 2.1. якого, Постачальник здійснює поставку товару у відповідності до узгодженої сторонами та посвідченої печатками сторін специфікації. Специфікація надається Покупцю Постачальником.

Відповідно до п. 4.1. Договору замовлення на поставку товару Покупець здійснює на підставі специфікації шляхом направлення на електронну адресу або на факс Постачальника відповідного замовлення. Сторони можуть погодити направлення замовлень на постаку товару за допомогою засобів EDI, підтвердженням чого буде підписаний уповноваженими представниками сторін Додаток №2 до Договору , котрим сторони будуть керуватися у випадку направлення замовлення за допомогою засобів EDI, при цьому умови п. 4.2. та 4.3. цього договору у випадку направлення замовлень за допомогою засобів EDI застосовуватися не будуть.

Відповідно до п. 5.1. Договору товар поставляється Постачальником на умовах базису поставки DDP згідно міжнародних правил тлумачення комерційних термінів Інкотермс (у редакції 2000р.) з урахуванням умов договору.

Згідно п. 8.1. та 8.1.1. Договору Покупець оплачує поставлений Постачальником товар на свій вибір та в такі строки: по закінченню 14 календарних днів з дати поставки товару постачальником

Відповідно до п. 8.3. Договору при порушенні Постачальником умов Договору, які тягнуть нарахування Постачальнику Покупцем неустойки (штрафу, пені) або інших оперативно-господарських санкцій, визначених Договором, або при виникненні у Постачальника перед Покупцем інших грошових зобовязань за цим договором або за іншими договорами, укладеними між Постачальником і Покупцем, Покупець має право зменшити суми оплати, які належать Постачальнику на суми зустрічних грошових зобовязань Постачальника перед Покупцем, шляхом проведення згідно вимог чинного законодавства заліку зустрічних грошових зобовязань, за винятком випадків, коли це заборонено чинним законодавством України.

11.03.2014р. між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до Договору поставки №12367К від 20.01.2014р., у п. 1 якої сторони погодили наступні умови замовлення товару, а саме: найменування товару кефаль (охолоджена), у кількості 22988,5 кг., вартість 1 (одного) кг товару 8,7 грн. з ПДВ.

Крім того, при укладенні додаткової угоди №1 від11.03.2014р. сторонами договору було погоджено внесення змін до основного договору в частині порядку та строків поставки товару, а саме:

- внесено зміни до пункту 8.1.1. договору та викладено його в наступній редакції: „8.1.1. Покупець оплачує товар шляхом внесення предоплати у розмірі 200000 грн. з ПДВ протягом 7 календарних днів з дати підписання Сторонами відповідної Додаткової угоди, якою буде визначено порядок здійснення предоплати та умови поставки товару

- внесено зміни до пункту 5.2. договору та викладено його в наступній редакції: „5.2. Покупець вивозить товар, що поставлений Постачальником за адресою, що вказана у п. 5.1 цього договору, по мірі необхідності протягом 2 днів з дати погодження замовлення у визначеній цим замовленням кількості, а Постачальник зобовязаний підготувати та передати відповідну кількість товару для такого вивезення в погоджені сторонами у замовленні строки

- внесено зміни до пункту 5.2.1. договору та викладено його в наступній редакції: „ 5.2.1. У випадку неможливості вивезення товару Покупцем в визначений в п. 5.2 договору термін, що спричинено невиконанням Постачальником зобовязань, визначених цим договором Покупець має право вимагати повернення коштів оплачених ним відповідно до підпункту 8.1.1 договору в якості передплати, в розмірі, що відповідає сумі оплаченого, але не отриманого Покупцем від Постачальника товару, відповідно до умов цього договору.

На виконання умов Договору поставки №12367К від 20.01.2014р., з урахуванням укладеної Додаткової угоди №1 від 11.03.2014р., Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКО" на розрахунковий рахунок Державного підприємства "Регіональний дослідно-експериментальний комплекс" були перераховані грошові кошти у розмірі 200000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №6491 від 21.03.2014р. та №18365 від 11.04.2014р., копії яких наявні в матеріалах справи.

На виконання своїх зобовязань відповідно до укладеного Договору, з боку відповідача у період з 23.03.2014р. по 05.12.2014р. було здійснено часткову поставку погодженого товару на загальну суму 88821,30 грн., що підтверджується копіями накладних, які наявні в матеріалах справи (а.с. 92-96).

06.08.2015р. позивачем на адресу відповідача було скеровано письмову Вимогу №186/777юв (копія а.с. 38,39), відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКО" вимагало від відповідача протягом 7 календарних днів з моменту отримання вимоги, повідомити про готовність відвантаження товару. Відповідно до копії наявного у матеріалах справи рекомендованого поштового повідомлення вбачається, що письмову вимогу №186/777юв від 06.08.2015р. було отримано відповідачем 18.08.2015р.

Як вбачається з письмових пояснень представника позивача та засвідчується наявними у матеріалах справи доказами, відповідачем не було виконано зобовязання щодо відвантаження передплаченого позивачем товару на суму 111178,70 грн., передбаченого договором.

Відповідно до п. 10.5. Договору за прострочення термінів поставки товару, в тому числі якщо таке прострочення в поставці товару стало наслідком відмови покупця прийняти поставку товару в порядку, що передбачений цим договором, а також у випадку поставки товару в кількості, меншій ніж зазначено в замовленні Покупця, Постачальник зобовязаний сплатити Покупцю штраф в розмірі 10% віл вартості партії товару, поставка якого прострочена або поставлена з меншою кількістю.

Оскільки протягом встановленого терміну не відбулося відповідних дій відповідача щодо відвантаження товару, на виконання умов договору, позивачем було здійснено нарахування штрафу, відповідно до п. 10.5 Договору, розмір якого відповідно до уточнених вимог позивача складає 11117,87 грн.

У звязку з неналежним виконанням з боку відповідача прийнятих на себе зобовязань за договором поставки, позивачем за період з 11.04.2014р. по 20.11.2015р. здійснено нарахування збитків від інфляції, розмір яких згідно розрахунку позивача становить 76847,14грн.

Приймаючи до уваги, що Державним підприємством "Регіональний дослідно-експериментальний комплекс" були неналежним чином виконанні договірні зобовязання, а саме не в поєному обсязі було здійснено відвантаження замовленого та погодженого товару, позивачем заявлено до стягнення 403694,61 грн. упущеної вигоди. Так, відповідно до даних довідки-звіту про обсяг реалізованої продукції №б/н від 10.09.2015р., позивачем здійснювалась реалізація продукції „Кефаль патрана охолоджена н/ф вагова Виробництво за середньою ціною по Україні 40,29 грн. З урахуванням приведених обставин, позивачем здійснено розрахунок упущеної вигоди з урахуванням ваги недопоставленого товару 12779,19 кг договірною вартістю 111178,70 грн., вартості продукції „Кефаль патрана охолоджена н/ф вагова Виробництво, що реалізовувалась за ціною 40,29 грн., за вирахуванням договірної вартості 8,7 грн. Відповідно до даних такого розрахунку, сума упущеної вигоди слала 403694,61 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням прийнятих на себе договірних зобовязань відповідачем та направлені на стягнення з відповідача суми попередньої оплати по договору поставки №12367К від 20.01.2014р. у розмірі 111178,70 грн., штрафу у розмірі 11117,87 грн., збитків від інфляції у розмірі 76847,14 грн. та упущеної вигоди у розмірі 403694,61 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 2 ст. 693 Цивільного Кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Крім того, згідно вимог ч. 2 ст. 530 Цивільного Кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом, положеннями Договору поставки №12367К від 20.01.2014р., у редакції додаткової угоди №1 від11.03.2014р., строки поставки товару визначені сторонами у замовленні. Як було встановлено судом, за відсутності погодженого замовлення на поставку товару вартістю 111178,70 грн., 06.08.2015р. позивачем на адресу відповідача було скеровано письмову вимогу, відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКО" вимагало від відповідача протягом 7 календарних днів з моменту отримання вимоги, повідомити про готовність відвантаження товару. Однак, не зважаючи на отримання письмової вимоги 18.08.2015р., відповідач поставку товару не здійснив.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Державним підприємством "Регіональний дослідно-експериментальний комплекс" прийнятих на себе зобовязань за умовами Договору поставки №12367К від 20.01.2014р. в частині поставки передплаченого товару на суму 111178,70 грн.

Як вбачається з п. 5.2.1. договору, у редакції додаткової угоди №1 від11.03.2014р., у випадку неможливості вивезення товару Покупцем в визначений в п. 5.2 договору термін, що спричинено невиконанням Постачальником зобовязань, визначених цим договором Покупець має право вимагати повернення коштів, оплачених ним відповідно до підпункту 8.1.1 договору в якості передплати, в розмірі, що відповідає сумі оплаченого, але не отриманого Покупцем від Постачальника товару, відповідно до умов цього договору.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО" про стягнення суми попередньої оплати по договору поставки у розмірі 111178,70 грн. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

У звязку з неналежним виконанням з боку відповідача прийнятих на себе умов за договором поставки, позивачем відповідно до п. 10.5 договору та норм діючого законодавства здійснено нарахуванням штрафу, розмір якого згідно п. 10.5 договору склав 10% від передплаченого та не поставленого товару, тобто 11117,87 грн.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем за період з 11.04.2014р. по 20.11.2015р. здійснено нарахування інфляційних втрат, у звязку з неналежним виконанням з боку відповідача договірних зобовязань, які відповідно до наданого до позовної заяви розрахунку складають суму у розмірі 76847,14 грн.

Суд, перевіривши наданий розрахунок та підстави його нарахування приходить до висновку щодо невірності нарахування інфляційних втрат, оскільки позивачем при проведенні розрахунку не вірно визначено момент виникнення прострочення. Оскільки, предявлена в порядку ч. 2 ст. 530 Цивільного Кодексу України письмова вимога була отримана відповідачем 18.08.2015р., прострочення по поставці товару виникло саме з 25.08.2015р. (що визнавалось представником позивача у письмових поясненнях від 27.01.2016р.). Отже, правомірним слід вважати розрахунок інфляційних збитків, проведений за період з вересня 2015р. по листопад 2015р., включно. Відповідно до даних проведеного судом перерахунку, розмір інфляційних, що підлягають стягненню з відповідача, становить 3323,69 грн.

Щодо заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКО" до стягнення 403694,61 грн. упущеної вигоди суд зазначає наступне.

З урахуванням положень ч.2 ст.224 Господарського кодексу України збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України під збитками розуміються витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Зі змісту положень роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 01.04.1994р. №02-5/215 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди" вбачається, що правовою підставою відповідальності за завдану шкоду є правопорушення, складовими елементами якого є: наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, вина.

Відсутність одного з елементів складу цивільного правопорушення звільняє боржника від відповідальності за заподіяну шкоду, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Тобто, з урахуванням вище приведених положень, необхідними умовами для стягнення збитків є: 1) підтверджена належними доказами наявність певного розміру шкоди; 2) підтверджена належними доказами протиправна поведінка заподіювача шкоди; 3) засвідчений належними доказами факт того, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача шкоди є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки; 4) докази, що засвідчують наявність ознак вини заподіювача шкоди.

Приймаючи до уваги вищевикладене, на думку суду, предметом доказування у справі про стягнення збитків (упущеної вигоди) є наявність усіх складових елементів правопорушення.

На необхідність такого доказування вказують також приписи ч. 2 ст. 623 Цивільного кодексу України, відповідно до яких розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Крім того, необхідність доказування таких обставин покладається на позивача, що вбачається з суті положень ст. 33 ГПК України.

Між тим, як встановлено судом, доказів які б засвідчували наявність необхідних передумов для нарахування та стягнення збитків у розмірі 403694,61 грн. матеріали справи не містять.

Вказуючи на втрату певного очікуваного доходу у розмірі 403694,61 грн., який позивач розраховував отримати від реалізації товару, що підлягав поставці за Договору поставки №12367К від 20.01.2014р., позивачем у встановленому порядку не доведено, що ним укладався договір поставки саме з метою подальшого перепродажу товару (а не для будь-якої іншої мети). Більш того, позивачем у встановленому порядку не доведено реальну можливість реалізації такого товару з прибутком саме в розмірі 403694,61 грн. Оскільки, вірогідність отримання доходу залежить від попиту на даний товар, від врахування позивачем багатьох ризиків (зокрема, таких як псуванням або пошкодження товару). Крім того, як вбачалось з наданих суду заперечень представника відповідача, які були враховані судом, при розрахунку упущеної вигоди не було враховано таких невідємних витрат позивача (що не залежали від належного виконання умов договору відповідачем) як: витрати на зберігання, транспортування товару, обробку товару, фасування, сплату податків. Отже, при розрахунку упущеної вигоди позивачем не було враховано істотно важливі чинники, що виключає можливість врахування судом даних такого розрахунку.

Таким чином, дослідивши обставини спору в частині заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКО" вимог про стягнення 403694,61 грн. упущеної вигоди, суд не вбачає правових підстав для стягнення цих коштів з відповідача.

Приймаючи до уваги усе вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог зі стягненням з відповідача 111178,70 грн. попередньої оплати по договору поставки №12367К від 20.01.2014р., 11117,87 грн. штрафу, 3323,69 грн. збитків від інфляції.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору, які слід стягнути з відповідача на користь позивача, розраховані судом пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 77, 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Державного підприємства "Регіональний дослідно-експериментальний комплекс" (67621, Одеська область, Біляївський район, с. Паліївка, вул. Лиманна, 30; код 33171824) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО" (03045, м. Київ, просп. Науки, 8; код 32104254, р/р 0281 в ПАТ „Укрсоцбанк, МФО 300023) 111178 (сто одинадцять тисяч сто сімдесят вісім) грн. 70 коп. попередньої оплати по договору поставки №12367К від 20.01.2014р., 11117 (одинадцять тисяч сто сімнадцять) грн. 87 коп. штрафу, 3323 (три тисячі триста двадцять три) грн. 69 коп. збитків від інфляції та 1884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) грн. 30 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позовних вимог - відмовити.

Повний текст рішення складено 29.02.2016 року.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д'яченко