ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.02.2016 Справа № 905/3558/15

Господарський суд Донецької області у складі:

головуючий - суддя Харакоз К.С.,

при секретарі судового засідання Чорман О.О.,

розглянувши справу розглянувши справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк, м. Дніпропетровськ,

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Енерголіт, м.Маріуполь, Донецька область,

про стягнення 222682,22грн.,

За участю:

представник позивача за первісним позовом ОСОБА_2 (за довіреністю);

представник відповідача первісним позовом не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Енерголіт, м.Маріуполь, Донецька область, про стягнення 222682,22грн., з яких: 110750,70грн. заборгованість за кредитом; 52360,47грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 53574,05грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 1000,00грн. штраф (фіксована частина), 5000,00грн. штраф (відсоток від суми заборгованості)).

Ухвалою суду від 18.12.2015р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначений на 12.01.2015р.

Ухвалами суду від 12.01.2015р. та 25.01.2016р. розгляд справи відкладався на 25.01.2016р. та на 04.02.2016р.

Ухвалою суду від 04.02.2016р. строк розгляду спору було продовжено на 15 днів до 02.03.2016р.

04.02.2016р. строк розгляду спору був продовжений на 15 днів до 02.03.2016р.

Представник позивача в судове засідання 23.02.2016р. зявився, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач в судові засідання не з'являвся, представника не направляв, своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся про судовий розгляд належним чином.

Враховуючи, що наявних в матеріалах справи документів та пояснень достатньо для прийняття рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача за наявними в ній матеріалами справи в порядку ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

14.08.2013р. між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ТОВ «Енерголіт» було укладено кредитний договір №MRVKLOF04041 від 14.08.2013р. (а.с. 14-18).

Відповідно до пункту 1.1 Договору - Банк за наявності вільних грошових коштів, зобов'язується здійснювати овердрафтове обслуговування Позичальника, яке полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Позичальника №2954, відкритому у Банку, за рахунок кредитних коштів у межах Ліміту, встановленого відповідно до п.1.3. цього Договору, шляхом дебатування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Овердрафт надається на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів Позичальника.

Кредитний ліміт овердрафту по цьому Договору становить 106000,00грн., у тому числі: - 100000,00грн. на поповнення обігових коштів, - 6000,00грн. на сплату судових витрат, передбачених п.п. 2.2.16, 2.3.15, 5.8. цього Договору (пункт А.2. Договору).

Повернення платежів Позичальника у порядку, встановленому цим Договором, здійснюється банком у строк по 13.08.2014р. Згідно з ст.ст. 212, 651 Цивільного кодексу України, у випадках порушення Позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених цим Договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобовязань, має право змінити умови Договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє направляє Позичальнику повідомлення Банка із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення заборгованості за цим Договором у термін зазначений у Повідомлені Банка, вважається простроченою. У випадку погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобовязань терміном повідомлення кредиту є « 13» серпня 2014р. (пункт А.3. Договору).

Період безперервного користування кредитом не більше 30 днів (пункт А.4. Договору).

Відсоткова ставка за користування кредитом встановлена в розмірі (пункт А.7. Договору):

19% протягом 1-3 днів користування кредитом,

20% протягом 4-7 днів користування кредитом,

21,5% протягом 8-15 днів користування кредитом,

22,5% протягом 16-30 днів користування кредитом.

При порушенні клієнтом будь-якого зобов'язання по погашенню кредиту, клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом в розмірі 45% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У випадку порушення Позичальником будь-якого із грошових зобовязань та при реалізації права Банку, передбаченого п.А.3., Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,125% від суми залишку непогашеної заборгованості по кредиту зва кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою, передбаченою повідомленням Банка. При цьому проценти за користування кредитом не сплачується. (п.А.8).

Згідно п.2.1.2. договору, банк зобов'язується при наявності вільних грошових ресурсів і відсутності розрахункових документів на примусове списання (стягнення) коштів з поточного рахунку клієнта, проводити платежі клієнта понад залишок коштів на його поточному рахунку на основі його розрахункових документів в межах ліміту, встановленого відповідно до п.1.3. договору і строків обумовлених п.1.4., п.1.5 договору, а також у випадку виконання Позичальником зобовязань за п.2.2.14 цього Договору. Зобов'язання по видачі кредиту чи його частини, відповідно до договору про надання кредиту, виникає у банку в день надання клієнтом розрахункових документів на використання кредиту в межах вказаних в них сум, в порядку, передбаченому п.2.4.1. договору.

У відповідності до п.2.2.3 договору, клієнт зобов'язується здійснювати погашення кредиту, отриманого в межах встановленого ліміту, не пізніше строку закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого п.1.5. договору. Клієнт зобов'язується сплачувати проценти за весь час користування кредитом відповідно до п.п.4.1., 4.2, 4.3. договору (п.2.2.2 договору).

Крім того, клієнт зобов'язується здійснювати погашення кредиту, отриманого у межах встановленого Ліміту, не пізніше строку закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого п.1.5 цього Договору.

Відповідно до п.4.2 договору та ст. 212 ЦК України, при порушенні клієнтом зобов'язань, передбачених п.п.1.4. 1.5, 2.2.3, 2.2.4, 2.2.5, 2.3.4, 2.2.17 договору, клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом, зазначені у п.А.8 договору (за винятком випадку реалізації Банком права зміни умов цього Договору, встановленого п.А.3 Договору).

У відповідності до умов п. 5.1 договору, при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.1, 4.2, 4.3, терміну повернення кредиту, передбачених п.п. 1.2,2.2.3, 2.2.4 винагороди передбаченої п.п.2.2.7, 4.4, 4.5., 4.6. цього Договору, Позичальник сплачує банку за кожний випадок порушення пеню розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу, але більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу. А у випадку реалізації Банком права, передбаченого п.А.3 цього Договору, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному у п.А.8 цього Договору, від суми заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється у гривні.

Згідно п. 5.8 договору, у випадку порушення клієнтом термінів платежів по будь-якому із зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення банку до суду, клієнт сплачує банку штраф, що розраховується за формулою: 1000,00 грн. + 5% від суми встановленого у п.А.2 цього Договору Ліміту на цілі, відмінні від сплати страхових платежів та платежів для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Поясненнями представника позивача за первісним позовом, поданою випискою з рахунку відповідача за період з 14.08.2013р. по 04.11.2015р., поданим позивачем розрахунком заборгованості, меморіальними ордерами, підтверджується факт перерахування позивачем відповідачу кредитних коштів за договором у розмірі 158000 гривень.

У зв'язку з простроченням сплати кредитних платежів, позивачем здійснено розрахунок пені станом на 04.11.2015р. Так, відповідно до даних такого розрахунку позивачем нараховано пеню в сумі 53574,05 гривень. Також нарахований штраф в сумі - 1000,00грн. (фіксована частина), - 34069,00грн. (відсоток від суми заборгованості)

Як вбачається з позову, позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем прийнятих на себе договірних зобов'язань в повному обсязі, та направлені на стягнення з відповідача 407290,77грн. заборгованість за кредитом; 175218,45грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 98870,70грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 1000,00грн. штраф (фіксована частина), 500,00грн. штраф (відсоток від суми заборгованості), а всього 222682,22грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Згідно п. 1, ч. 1 ГПК України, господарським судам підвідомчі: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно до п.1 ст.628 Цивільного Кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно до п.1 ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно вимог ст.629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.2 ст.218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч.2 ст.1069 Цивільного Кодексу України, права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1046 Цивільного Кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», порядок ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в банках встановлюється Національним банком України відповідно до цього Закону та міжнародних стандартів фінансової звітності.

Національний банк встановлює обов'язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності (ст.41 Закону України «Про Національний банк України»).

Відповідно до п.5.6. Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженою Правлінням Національного банку України №254 від 18.06.2003р., виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Поясненнями представника позивача, поданими виписками з рахунку відповідача за період з 14.08.2013р. по 04.11.2015р., поданим позивачем розрахунком заборгованості, меморіальними ордерами, підтверджується факт перерахування позивачем відповідачу кредитних коштів за договором у розмірі 158000 гривень.

Відповідач свої зобов'язання по договору в повному обсязі не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 04.11.2015р. склала: 163111,17 гривень, з яких: 110750,70грн. заборгованість за кредитом; 52360,47грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, що підтверджується виписками з рахунків відповідача за період з 14.08.2013р. по 04.11.2015р., меморіальними ордерами.

Доказів повернення відповідачем одержаного кредиту в повному обсязі, а також сплати належних за користування кредитом процентів у повному розмірі та в установлений строк суду не надано, отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 53574,05грн., 1000,00грн. штрафу (фіксована частина), 5000,00грн. штрафу (відсоток від суми заборгованості), суд приходить до висновків про часткове задоволення позову в цій частині.

Як встановлено судом пеня нарахована позивачем за період з 15.08.2013 року по 04.11.2015 року.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Пунктом 5 ст. 11 Прикінцеві та перехідні положення цього Закону Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону доручено затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року N 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

П. 1 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. N 1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція встановлено, що на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до п.20 розділу 1 включено м. Маріуполь.

З огляду на викладене обґрунтованим можна вважати нарахування позивачем пені лише за період до 14.04.2014 року.

Згідно розрахунку заборгованості відповідача за договором від 14.08.2013р. станом на 13.04.2014р. загальна сума нарахованої пені складає 0,00 грн.

З огляду на вищевикладене вимога позивача про стягнення пені в сумі 53574,05грн. за несвоєчасність виконання зобовязання за договором є необґрунтованою, що зумовлює відмову у задоволенні позову в цій частині.

В решті вимог про стягнення штрафу суд також приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Оскільки спір виник з вини відповідача, а позивач мав формальне право здійснити нарахування штрафних санкцій у звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань з повернення кредитних коштів, а також керуючись принципом справедливості суд вважає, що вся сума судового збору, що сплачена позивачем за розгляд цієї справи у розмірі 3340,28 гривень має бути покладена на відповідача, незалежно від того, що у позовній вимоги в частині стягнення пені судом відмовлено, що узгоджується із приписами ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 43, 44, 48, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк, м. Дніпропетровськ, до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Енерголіт, м.Маріуполь, Донецька область, про стягнення 222682,22грн., задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Енерголіт (87510, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Ушакова, б.8; ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк (49094, м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд.50, ) заборгованість за Договором №MRVKLOF04041 від 14.08.2013р. в розмірі 163111,17 гривень (з яких: 110750,70грн. заборгованість за кредитом; 52360,47грн. заборгованість по процентам за користування кредитом), судовий збір у розмірі 3340,28 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 29.02.2016 року.

Суддя К.С. Харакоз