КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2016 р. Справа№ 910/30233/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Синиці О.Ф.

за участю секретаря судового засідання Бородулі В.В.

представників сторін:

від позивача - не з'явилися;

від відповідача-1 - Акімова А.В., дов. № 167 від 25.12.2015 р.

від відповідача-2 - Костюк О.М., дов. № 062/02/07-24 від 04.01.2016 р.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

на рішення Господарського суду міста Києва

від 11.01.2016 року

у справі № 910/30233/15 (суддя Грєхова О.А.)

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

до 1. Комунального підприємства «Київський метрополітен»;

2. Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого

органу Київської міської ради (Київської міської державної

адміністрації)

про визнання продовженим (пролонгованим) договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.01.2016 року по справі № 910/30233/15 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2016 року по справі № 910/30233/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2016 року апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 було прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Алданова С.О., Дикунська С.Я. та призначено до розгляду на 22.02.2016 року.

22.02.2016 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Комунального підприємства «Київський метрополітен» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2016 року, змінено склад судової колегії на наступний: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: судді: Синиця О.Ф., Зеленін В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2016 року справу № 910/30233/15 прийнято до провадження у вищезазначеному складі суду.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для повного, всебічного та правильного вирішення справи, а також невірно застосовано норми матеріального і процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення по суті спору.

Представник Комунального підприємства «Київський метрополітен» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Представник Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився.

22.02.2016 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від ОСОБА_5 як представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з погіршенням стану здоров'я, про що надано консультативний висновок лікаря.

Заслухавши думку представників відповідачів, які зазначили про можливість розгляду справи саме в судовому засіданні 22.02.2016 року, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ст. 75 ГПК України вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки фізична особа-підприємець ОСОБА_4 про дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується підписом довіреної особи (ОСОБА_6.) про отримання відповідної ухвали. Участь представників відповідача у судовому засіданні 22.02.2016 року, судом обов'язковою не визнавалась, клопотань про витребування письмових доказів не надходило. До того ж, скаржника, відповідно до довіреності № 1786 від 04.09.2015 року, представляють також ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 При цьому, клопотання надійшло від ОСОБА_5 як представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_4. Слід звернути увагу, що позивач не обмежений у виборі своїх представників та може представляти свої інтереси особисто.

Колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників відповідачів, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

03.05.2012 року між Головним управлінням комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), правонаступником якого є Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - орендодавець, відповідач-2), Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (далі - орендар, позивач, ФО-П ОСОБА_4.) та Комунальним підприємством «Київський метрополітен» (далі - підприємство, відповідач-1, КП «Київський метрополітен») було укладено Договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 301 (далі - Договір).

За умовами Договору орендодавець на підставі протоколу постійної комісії Київради з питань власності від 12.04.2012 року № 115, передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину переходу), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, далі - об'єкт оренди, що знаходиться за адресою: станція метро «Осокорки» (вестибюль № 2), Б/Н, для торгівлі непродовольчими товарами.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що об'єктом оренди є частина переходу, визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, загальною площею 5,0 кв.м. та зазначена в викопіюванні з Схем тимчасового розташування МАФ, що складає невід'ємну частину цього договору.

Згідно з п. 5.4 Договору орендар після закінчення строку дії цього договору має переважне право, за інших рівних умов, на продовження дії договору за умови належного виконання своїх обов'язків за цим договором.

Відповідно до п. 9.1 Договору, він є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 01.04.2012 року до 29.03.2015 року.

Як передбачено п. 9.7 Договору, сторони погодили, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформлюються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною цього договору.

03.05.2012 року орендодавець передав, а орендар прийняв визначений Договором об'єкт оренди згідно Акту приймання-передачі нерухомого майна (т. 1 а.с. 28).

Позивач листом № 198 від 03.02.2015 року звернувся до КП «Київський метрополітен» з проханням надати доручення на укладання договору щодо проведення незалежної оцінки вартості об'єкта оренди з визначенням спеціальної вартості зазначених об'єктів оренди та передати Звіт про оцінку майна до Головного управління комунальної власності. Крім того, ФО-П ОСОБА_4 просила надати погодження метрополітену на продовження оренди. (т.1, а.с. 37).

Також, 13.02.2015 року ФО-П ОСОБА_4 звернулася до Департаменту комунальної власності міста Києва з листом, в якому просила продовжити оренду на наступні три роки.

ФО-П ОСОБА_4 стверджує, що протягом одного місяця з дати закінчення договору оренди не було отримано від КП «Київський метрополітен» та Департаменту комунальної власності міста Києва жодних заяв про небажання продовжувати (пролонговувати) на той самий термін дії договору оренди, як і повідомлень від власника орендованого приміщення - Київської міської ради та уповноваженого ним орендодавця про намір використовувати орендоване приміщення для власних потреб.

За таких обставин, ФО-П ОСОБА_4 звертаючись з даним позовом, просить подовжити дію договору оренди на тих же умовах на той самий строк, тобто до 28.03.2018 року.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 759 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічне положення зазначено в ч. 1 ст. 283 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Аналогічна норма міститься в ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», відповідно до якої у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

При цьому, такі заперечення можуть бути висловлені ним, як до закінчення терміну дій договору оренди, так і протягом одного місяця після закінчення цього строку.

31.03.2015 року КП «Київський метрополітен» листом № 180-НДД повідомило ФО-П ОСОБА_4 про закінчення терміну дії Договору та відмову від продовження Договору оренди, та вимагало привести об'єкт оренди у первинний стан та повернути його за актом приймання-передачі КП «Київський метрополітен». Зазначений лист вручено представнику позивача 06.04.2015 року (т. 1 а.с. 78-79).

Слід також звернути увагу, що 29.04.2015 року Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) листом № 062/07/11-4840 також повідомив ФО-П ОСОБА_4 про припинення строку дії договору та необхідність звільнити орендоване приміщення та передати його по акту приймання-передавання підприємству балансоутримувачу - КП «Київський метрополітен» (т. 1 а.с. 92).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що відповідачами було своєчасно повідомлено позивача про припинення терміну дії Договору та відмову від продовження Договору.

Крім того, положення п. 9.3 Договору оренди містять умови, що продовження строку Договору оформлюється додатковою угодою.

Відповідно до п. 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» від 29.05.2013 року № 12, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

З огляду на вказане вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що правові підстави продовження терміну дії договору об'єкту оренди з ФО-П ОСОБА_4 відсутні, оскільки відповідачі заперечили проти продовження терміну дії договору, додаткова угода щодо продовження строку дії договору не укладалася, Договір припинив свою дію 29.03.2015 року. Тобто підтверджується факт припинення договору оренди в зв'язку з закінченням строку.

При цьому, колегія суддів не погоджується з висновком місцевого господарського суду, що Орендар при зверненні з позовом неправильно обрав спосіб захисту порушеного права або оспорюваного інтересу, в зв'язку з тим, що позовні вимоги про визнання договору продовженим, фактично, є позовними вимогами про встановлення юридичного факту, оскільки така правова позиція є вірною стосовно випадків, коли між сторонами відсутній спір щодо такого продовження, в той час як в даному випадку такий спір існує.

Посилання апелянта щодо порушення місцевим господарським судом норм матеріального права, а саме ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» колегією суддів визнано безпідставними, з огляду на наступне.

Пролонгація договору оренди державного чи комунального майна (продовження договору на той же строк та на тих самих умовах), закріплена ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», реалізується внаслідок мовчазної згоди сторін договору.

У даному випадку, матеріалами справи підтверджується, що позивач повідомлений про припинення терміну дії Договору та відмову від продовження Договору.

Щодо продовження договору оренди на новий строк внаслідок переважного права добросовісного орендаря (ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»), яке реалізується, в разі незгоди орендодавця, колегія суддів зазначає наступне.

Як роз'яснено в п. 4.3 постанови пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна», «ст. 285 ГК України, ст. 777 ЦК України, ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» наявність у орендаря передбаченого переважного права, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий строк, якому відповідає обов'язок орендодавця щодо укладення такого договору, є підставою для обов'язкового укладення відповідного договору оренди, згідно з законом за наявності обставин, зазначених у відповідних законодавчих приписах.

Отже, вирішуючи такі спори, господарські суди мають з'ясовувати наявність у орендаря переважного права на укладення договору оренди на новий строк, з урахуванням наявності чи відсутності обставин, з якими закон пов'язує виникнення такого права, а також вчинення кожним з учасників спірних правовідносин певних дій на виконання вимог закону. При цьому судам слід також з'ясовувати чи належним чином орендар виконував зобов'язання за договором.

Судом також мають досліджуватися обставини, пов'язані з наміром власника використовувати для власних потреб майно, стосовно якого виник спір, в тому числі наявність доказів, які однозначно свідчать про відповідний намір».

Колегія суддів зазначає, що Договір припинив свою дію 29.03.2015 року, матеріали справи не містять доказів підтвердження наміру відповідача використовувати орендоване приміщення для власних потреб або передавати в оренду іншим особам. При цьому, з пояснень відповідача вбачається, що частина переходу буде використовуватись за прямим призначенням, а саме - проходу пасажирів.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2016 року по справі № 910/30233/15 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2016 року по справі № 910/30233/15 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/30233/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.О. Зеленін

О.Ф. Синиця

Повний текст рішення складено 29.02.2016 року.