Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "03" березня 2016 р. Справа № 906/1715/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

при секретарі Антонюк Н.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - дов. б/н від 01.11.2015;

від відповідача: ОСОБА_2 - дов. №1717/14 від 29.12.2015;

від третьої особи: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Дочірнього підприємства "Староконстянтинівський молочний завод"

до Державного підприємства "Житомирський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3

про визнання протиправними та незаконними дій, визнання відомостей такими, що порушують особисте немайнове право на недоторканність ділової репутації

Дочірнє підприємство "Старокостянтинівський молочний завод" звернулось до суду з позовом про визнання протиправними та незаконними дій Державного підприємства "Житомирський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" відносно проведення та складання протоколу випробувань №361 від 14.03.2012 щодо масла солодковершкового селянського 72,6% жиру, ТМ "Вершкова долина", ДСТУ 4399:2005, дата виготовлення 23.02.2012, виробництва ДП "Старокостянтинівський молочний завод".

23.12.2015 до суду від позивача надійшла заява вх.№02-44/1248/15 про збільшення розміру позовних вимог (а.с. 19-24), згідно якої позивач просить визнати відомості, викладені та поширені в протоколі випробування №361 від 14.03.2012 Державного підприємства "Житомирський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" такими, що порушують особисте немайнове право Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" на недоторканість ділової репутації.

Ухвалою суду від 24.12.2015 зазначену вище заяву про збільшення розміру позовних вимог прийнято до розгляду (а.с. 43-44).

Ухвалою суду від 17.02.2016 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 (а.с. 117).

Представник позивача в судовому засіданні позов з врахуванням збільшених позовних вимог підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про збільшення розміру позовних вимог від 23.12.2015.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву вих.№0008/14 від 06.01.2016, а також у наданому доповненні до відзиву №0249/14 від 26.02.2016.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Про факт відправлення третій особі ухвали суду від 17.02.2016 свідчать роздрукований у судовому засіданні 03.03.2016 витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень (а.с. 137-138) та реєстр Ф103 на відправку рекомендованої з повідомленням кореспонденції за 18.02.2016 (а.с. 135-136).

Таким чином, суд приходить до висновку, що третя особа повідомлена про час та місце судового розгляду вчасно та належним чином.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

22.02.2012 між Державним підприємством "Житомирський науково-виробничий центр стандартизації" (виконавець, відповідач) та ОСОБА_3 (замовник, третя особа) укладено договір №0516/12/ПВ/01447 про надання послуг в сфері випробувань продукції (а.с. 80), відповідно до п.1.1 якого у порядку та на умовах передбачених цим договором замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання надавати на протязі дії договору платні послуги по проведенню періодичних випробувань продукції, що виготовляється на підприємстві замовника згідно графіку, затвердженого замовником та виконавцем (додаток 1), а замовник зобов'язується оплатити вартість наданих послуг.

05.03.2012 третя особа звернулась до відповідача з заявкою на проведення випробувань масла солодковершкове селянське "Вершкова долина" на наявність рослинного жиру, реєстраційний №361 (а.с. 81). Одночасно відповідачем складений акт відбору зразків (проб) для проведення випробувань у ВМЦ ДП "Житомирстандартметрологія" (а.с. 82).

У матеріалах справи знаходиться протокол випробувань №361 від 14.03.2012 (а.с. 66), складений Державним підприємством "Житомирський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" (відповідач), обєктом випробувань якого було масло солодковершкове "Вершкова долина", 72,6% жиру (дата виготовлення 23.02.2012) виробником якого є Дочірнє підприємство "Старокостянтинівский молочний завод" (позивач).

Дочірнє підприємство "Старокостянтинівский молочний завод" заявляє вимоги про визнання протиправними та незаконними дій Державного підприємства "Житомирський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" відносно проведення та складання протоколу випробувань №361 від 14.03.2012 щодо масла солодковершкового селянського 72,6% жиру, ТМ "Вершкова долина", ДСТУ 4399:2005, дата виготовлення 23.02.2012, виробництва ДП "Старокостянтинівський молочний завод"; визнання відомостей, викладених та поширених в протоколі випробування №361 від 14.03.2012 Державного підприємства "Житомирський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" такими, що порушують особисте немайнове право Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" на недоторканість ділової репутації.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, враховуючи наступне.

Протокол випробувань №361 від 14.03.2012 (а.с. 66) складений Державним підприємством "Житомирський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" на виконання договору про надання послуг в сфері випробувань продукції від 22.02.2012 (а.с. 25-27) (далі договір), укладеного між відповідачем та громадянином ОСОБА_3 (третя особа). Вказаний факт не заперечується сторонами у справі.

При цьому, що за змістом ст.4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на належну якість продукції та обслуговування, а також на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця).

Відповідно до ч.4 ст.17 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право на перевірку якості, безпеки, комплектності, міри, ваги та ціни продукції, що придбавається (замовляється), демонстрацію безпечного та правильного її використання, чим і скористався як споживач громадянин ОСОБА_3

Крім того, слід зазначити, що п.п.2.2.2.7. п.2.2.2. Статуту ДП "Житомирський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" (а.с. 83-100) передбачено, що предметом діяльності підприємства у сфері захисту прав споживачів, зокрема, є випробування, дослідження показників якості, експертиза товарів і послуг, які надаються споживачам у передбачених законодавством випадках в акредитованих (атестованих) лабораторіях н а з а м о в л е н н я с п о ж и в а ч і в.

Таким чином, відповідач на замовлення третьої особи правомірно здійснив випробування продукції - масла солодковершкового селянського 72,6% жиру, ТМ "Вершкова долина", ДСТУ 4399:2005, дата виготовлення 23.02.2012, виробництва ДП "Старокостянтинівський молочний завод".

Судом не приймаються посилання позивача в обґрунтування позовних вимог щодо визнання протиправними та незаконними дій відповідача стосовно проведення та складання спірного протоколу випробувань на порушення порядку відбору зразків продукції для визначення її якості, враховуючи наступне.

Порядок відбору у суб'єктів господарювання сфери торгівлі, ресторанного господарства і послуг зразків товарів, сировини, матеріалів, напівфабрикатів, комплектуючих виробів для перевірки їх якості, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №215 від 02.04.1994 "Про реалізацію окремих положень Закону України "Про захист прав споживачів", яким, зокрема, позивач обґрунтовує позовні вимоги, був прийнятий на виконання ст.26 Закону України "Про захист прав споживачів".

У свою чергу, статтею 26 Закону України "Про захист прав споживачів" встановлені повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Порядок відбору зразків продукції для визначення її якісних показників, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1280 від 31.10.2007, визначає механізм здійснення органами державного нагляду (контролю) відбору зразків продукції у суб'єктів господарювання для проведення експертизи (випробування) в межах Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

При цьому, згідно Статуту ДП "Житомирський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" (а.с. 83-100) останній є територіальним органом центрального органу виконавчої влади у сфері технічного регулювання та споживчої політики в межах повноважень, визначених Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність" та Декрету Кабінету Міністрів України №30-93 від 08.04.1993 "Про державний нагляд за додержанням стандартів, норм і правил та відповідальність за їх порушення".

Так, у матеріалах справи знаходиться заявка на проведення випробувань у ДП "Житомирський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" від 05.03.2012 (а.с. 81), з якою третя особа звернулася до відповідача з метою проведення останнім випробувань на наявність рослинного жиру у складі масла солодковершкового "Вершкова долина" та акт відбору /проб/ зразків для проведення випробувань від 05.03.2012 (а.с. 82), в якому зазначено, що зразки відібрані ОСОБА_3, вказана особа, відповідальна за відбір зразків несе юридичну відповідальність за правильність відбору зразків (проб) відповідно до стандартів на продукцію і методи їх випробувань.

Тобто працівники відповідача не здійснювали відбір продукції для випробувань, випробування здійснені на замовлення третьої особи, а не на виконання делегованих державною повноважень за наглядом (перевіркою) якості продукції.

Відтак, суд відхиляє твердження позивача про порушення відповідачем постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.1994 №215 "Про реалізацію окремих положень Закону України "Про захист прав споживачів", якою затверджено Порядок відбору у суб'єктів господарювання сфери торгівлі, ресторанного господарства і послуг зразків товарів, сировини, матеріалів, напівфабрикатів, комплектуючих виробів для перевірки їх якості, оскільки вказані нормативні акти визначають вимоги відбору зразків для службових осіб Держспоживінспекції та її територіальних органів.

Водночас, варто зауважити, що протокол випробувань №361 від 14.03.2012 стосується лише зразків у кількості дві пачки масла солодковершкового "Вершкова долина", які були надані відповідачу третьою особою згідно відповідного акту відбору зразків від 05.03.2012 (а.с. 82).

Так, у відповіді ДП "Житомирський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" №1473/13 від 19.06.2012 (а.с. 134) на вимогу Антимонопольного комітету України №227-29/09-5988 від 08.06.2012 (а.с. 132-133) зазначено, зокрема, що не виключено ситуації, коли за умови виявлення рослинних жирів у одній партії товару, в іншій партії аналогічного товару факту наявності таких жирів може бути не встановлено.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимога стосовно визнання протиправними та незаконними дій Державного підприємства "Житомирський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" відносно проведення та складання протоколу випробувань №361 від 14.03.2012 щодо масла солодковершкового селянського 72,6% жиру, ТМ "Вершкова долина", ДСТУ 4399:2005, дата виготовлення 23.02.2012, виробництва ДП "Старокостянтинівський молочний завод" є безпідставною та необґрунтованою, тому не підлягає задоволенню.

Окрім того, суд відмовляє в задоволенні позову в частині визнання відомостей, викладених та поширених в протоколі випробування №361 від 14.03.2012 Державного підприємства "Житомирський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" такими, що порушують особисте немайнове право Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" на недоторканість ділової репутації, враховуючи наступне.

Дійсно, згідно зі ст.201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім'я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин (п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи").

Статтею 94 ЦК України визначено, що юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Слід зауважити, що п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" встановлено, що оскільки, характер спірних правовідносин є цивільно-правовим (незалежно від суб'єктного складу), то всі справи зазначеної категорії підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, за винятком справ про захист ділової репутації між юридичними особами та іншими суб'єктами підприємницької діяльності у сфері господарювання та іншої підприємницької діяльності, що розглядаються в порядку господарського судочинства. Справи зазначеної категорії не можуть розглядатися за правилами Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), оскільки такі спори не мають публічно-правового характеру, навіть якщо стороною в ньому виступає суб'єкт владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що вказаний спір підвідомчий господарському суду і відмовляє в задоволенні колопотання відповідача про припинення провадження у справі.

Варто зазначити, що ст.34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Згідно ч.1 ст.200 ЦК України інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі.

Статтею 1 Закону України "Про інформацію" під інформацією розуміється будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Частинами 1, 2 статті 7 Закону України "Про інформацію" визначено, що право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб'єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Так, третя особа - ОСОБА_3, скориставшись своїм конституційним правом на одержання інформації щодо придбаної продукції, 05.03.2012 звернувся до відповідача із заявкою від про проведення випробувань масла солодковершкового "Вершкова долина" (а.с. 81). У результаті проведення такого випробування відповідачем складено протокол випробування №361 від 14.03.2012 (а.с. 66), інформацію, викладену в якому позивач вважає відомостями, що порушують особисте немайнове право Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" на недоторканість ділової репутації.

Проте, у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" чітко вказано, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Таким чином, відсутність хоча б одного із зазначених вище елементів свідчить про відсутність юридичного складу правопорушення у справах щодо захисту гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи.

Так, згідно абз.5 п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Важливим при визначенні інформації неправдивою є введення законодавцем презумпції добропорядності, яка означає, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Слід зазначити, що спірний протокол випробувань №361 від 14.03.2012 був складений кваліфікованими відповідальними виконавцями ДП "Житомирський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації", які здійснюють діяльність на підставі Статуту підприємства (а.с. 83-100), атестату акредитації №2Н482 від 19.10.2009 (а.с. 52-53) та повноваження яких, зокрема, перевірено повноважними особами Антимонопольного комітету України у межах розгляду заяви третьої особи про порушення позивачем законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, про що свідчать, в тому числі, наявні в матеріалах справи вимога Антимонопольного комітету України про надання інформації №227-29/09-5988 від 08.06.2012 (а.с. 132-133) та відповідь відповідача №1473/13 від 19.06.2012 (а.с. 134).

Тому, підстав вважати інформацію, викладену у спірному протоколі випробувань №361 від 14.03.2012 такою, що не відповідає дійсності або викладеною неправдиво, немає, і такі докази в матеріалах справи відсутні.

Що стосується того, чи призвела викладена відповідачем у протоколі випробувань №361 від 14.03.2012 інформація до порушення немайнових прав позивача, необхідно зазначити наступне.

Підставою визнання інформації, яка міститься у спірному протоколі випробувань №361 від 14.03.2012, такою, що порушує особисті немайнові права позивача, є наявність факту або завдання шкоди відповідним особистим немайновим благам, або якимось іншим чином перешкоджання останньому в повному та своєчасному здійсненні свого особистого немайнового права, наприклад, створення загрози для його порушення, оспорювання його чи не визнавати взагалі.

Разом з тим, позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження порушення його особистих немайнових прав, зокрема, шляхом завдання шкоди його діловій репутації, інформацією, зазначеною у протоколі випробувань №361 від 14.03.2012, і такі докази в матеріалах справи відсутні.

Судові витрати згідно ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 10.03.16

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу

2 - позивачу (рек. з повід.)

3 - відповідачу (рек. з повід.)

4- 5 третій особі (рек. з повід.)