ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2016 р. Справа № 911/5503/15

Розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства ЗЛАТОБАНК

до Товариства з обмеженою відповідальністю ЄВРОТЕХПЛАСТ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області

про зобовязання вчинити дії

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: ОСОБА_1 (договір № 106 від 31.12.2015 року);

від відповідача: не зявився;

від третьої особи: не зявився

обставини справи:

До Господарського суду Київської області подано позов Публічного акціонерного товариства ЗЛАТОБАНК в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ ЗЛАТОБАНК ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю ЄВРОТЕХПЛАСТ в особі голови комісії з припинення ТОВ ЄВРОТЕХПЛАСТ ОСОБА_3 про зобовязання вчинити дії, а саме визнання кредитором і зобов'язання включити до проміжного ліквідаційного балансу грошових вимог у розмірі 3917272,19 дол. США основного боргу за кредитом, 476402,50 дол. США процентів за користування кредитом, 3622412,02 грн. пені, 281308,65 грн. 3 % річних та 5000,00 грн. штрафу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.12.2015 року порушено провадження у справі № 911/5503/15 та залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Реєстраційну службу Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області. Розгляд справи призначено на 18.01.2016 року.

18.01.2016 року через канцелярію суду від представника позивача надійшли документи витребувані ухвалою суду від 28.12.2015 року.

В судові засідання, які відбулись 18.01.2016 року та 08.02.2016 року представники відповідача та третьої особи не зявилися, вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 28.12.2015 року не виконали, у звязку з чим розгляд справи відкладався до 08.02.2016 року та до 22.02.2016 року відповідно.

11.02.2016 року від третьої особи надійшов лист № 03.3-19/402 від 05.02.2016 року, яким остання повідомила про те, що 13.08.2015 року державному реєстратору уповноваженою особою відповідача були подані усі необхідні документи для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців запису про перебування юридичної особи в стані припинення.

Позивач в судовому засіданні 22.02.2016 року позовні вимоги підтримав повністю. Крім того, представник позивача надав для огляду суду всі оригінали первинних документів на підставі яких виник спір.

В судове засідання 22.02.2016 року відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору, без поважних причин повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Третя особа в судове засідання 22.02.2016 року не зявилася.

На підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані докази та пояснення, суд

встановив:

20.07.2012 року між Публічним акціонерним товариством ЗЛАТОБАНК (Кредитодавець, Банк, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю ЄВРОТЕХПЛАСТ (Позичальник, Боржник, відповідач) було укладено Кредитний договір № 179/12-KL (надалі Договір або Кредитний договір), в редакції укладених до нього Додаткових угод.

Відповідно до п. 1.1 Договору позивач, як Кредитодавець, надає відповідачу, як Позичальнику, кредит, а Позичальник зобовязується в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші умови Кредитного договору.

Кредитодавець надає Позичальнику кредит у формі відкриття відкличної кредитної лінії, в межах максимального ліміту заборгованості, визначеного цим Кредитним договором. Кредит може надаватися траншами. Позичальник має право в будь-який час без повідомлення Банку здійснювати погашення поточної заборгованості по кредиту і за умови дотримання умов надання кредитних коштів, встановлених цим договором, може знову отримувати кредит в межах максимального ліміту за кредитною лінією (п. 1.2 Договору).

Згідно п. 1.2.1 Договору кредит надається для поповнення оборотних коштів та ведення господарської діяльності.

Максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією на момент укладення Договору становив 2500000,00 дол. США, однак Сторони, шляхом укладення Додаткових угод до Договору протягом дії Договору змінювали максимальний ліміт заборгованості, який станом на момент звернення позивача до суду становить 3920000,00 дол. США (п. 1.3 Договору в редакції Додаткової угоди від 24.06.2014 року). Крім того, Сторони домовились, що видачу кредитних коштів понад ліміт заборгованості 1500000,00 дол. США здійснюватись буде виключно після передачі в заставу додаткового забезпечення за окремим рішенням Кредитного комітету (ч. 2 п. 1.3 Договору).

Кінцева дата повернення кредиту 21.09.2015 року включно (п. 1.4 Договору в редакції Додаткової угоди від 24.09.2014 року).

За користування кредитом Позичальником сплачуються проценти у вигляді фіксованої процентної ставки, яка встановлюється в розмірі 14 процентів річних (п. 1.5 Договору).

Кредитні кошти надаються Позичальнику в межах Максимального ліміту за Кредитною лінією шляхом їх перерахування відповідно до цільового призначення за наданими Позичальником заявками та документами відповідно до чинного законодавства (п. 2.2 Договору).

Проценти за користування кредитом нараховуються Кредитодавцем у валюті кредиту (п. 2.3 Договору).

Сплата процентів здійснюється за фактичний строк користування кредитом. При розрахунку процентів приймається місяць, рівний календарній кількості днів, та рік, рівний 360 дням. День повернення кредиту до розрахунку не приймається (п. 2.4 Договору).

Позичальник самостійно сплачує (перераховує) проценти на рахунок для оплати боргових зобовязань та процентів. Проценти сплачуються за період з першого по останній день календарного місяця щомісячно по сьоме число (включно) місяця, що слідує за місяцем нарахування процентів (п. 2.5 Договору).

Проценти за останній місяць користування кредитом сплачуються в кінцеву дату повернення кредиту (п. 2.6 Договору).

Крім того, протягом дії Договору шляхом підписання Додаткових угод Сторонами вносились зміни до порядку сплати процентів за користування кредитними коштами за окремі періоди, до умов надання кредитних коштів тощо.

Згідно п. п. 3.4.2, 3.4.3, 3.4.4 Договору Позичальник зобовязаний сплачувати проценти/комісію в розмірі та в порядку, передбаченому цим Договором та згідно з умовами Кредитного договору; повернути кредит в повному обсязі та в строки передбачені Кредитним договором; безумовно сплатити неустойку (штраф, пеню), інші штрафні санкції, відшкодувати заподіяні Банку збитки, завдані невиконанням/неналежним виконанням умов Кредитного договору.

Щодо відповідальності сторін за невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань, а саме: несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та/або за несвоєчасну повну чи часткову несплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення за кожен день прострочення та обчислюється з суми неповернутого кредиту та/або несплачених процентів. Сума пені не звільняє Позичальника від сплати кредиту та/або процентів до моменту фактичного погашення заборгованості (п. 4.1 Договору); передбачених п. 3.4 Позичальник сплачує Кредитодавцю штраф у розмірі 5000,00 грн. (п. 4.4 Договору).

Як зазначає позивач, він свої зобовязання по Договору в частині надання кредиту згідно заявок відповідача з максимальним лімітом 3920000,00 дол. США виконав у повному обсязі, що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою, що відповідачем не заперечено і не спростовано.

Однак, відповідач в порушення умов Кредитного договору та Договорів про внесення змін до нього, у встановлений строк кредитні кошти не повернув, проценти за користування кредитом в повному обсязі не сплатив.

Крім того, при видачі кредитних коштів понад ліміт заборгованості 1500000,00 дол. США в забезпечення виконань по кредитному договору, на виконання ч. 2 п. 1.3 Договору, між Позикодавцем та третіми особами було укладено ряд договорів поруки, застави та іпотеки в редакції договорів про внесення змін до них.

Позивач зазначає, що відповідно до інформації, отриманої з інтернет-ресурсу Державне підприємство Інформаційно ресурсний центр (https://usrinfo.irc.gov.ua/ edr.html), до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців внесено інформацію про те, що 13.08.2015 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (надалі - ЄДР) внесено запис про перебування ТОВ ЄВРОТЕХПЛАСТ в процесі припинення.

Маючи підтверджені вимоги до відповідача, як зазначає позивач, 26.08.2015 року він звернувся на адресу комісії з припинення ТОВ ЄВРОТЕХПЛАСТ з заявою вих. № 2607 від 26.08.2015 з кредиторськими вимогами до відповідача, а саме: 3917272,19 дол. США основного боргу за кредитом, 476402,50 дол. США процентів за користування, 3622412,02 грн. пені, 281308,65 грн. 3 % річних, 5000,00 грн. штрафу (докази надіслання містяться в матеріалах справи).

Заява з вимогами до відповідача була подана на адресу комісії з припинення ТОВ ЄВРОТЕХПЛАСТ, інформацію про яку було отримано з інтернет-ресурсу Державного підприємства Інформаційно ресурсний центр, яке є технічним адміністратором єдиних та державних реєстрів, розпорядниками яких є Державна реєстраційна служба України та Державна служба України з питань регуляторної політики та розвитку підприємництва. Станом на дату звернення до суду з даним позовом, відповідь про прийняте рішення, за результатом розгляду вимоги позивача до відповідача, на адресу позивача не надходила. У звязку з чим, позивач стверджує, що комісія з припинення ТОВ ЄВРОТЕХПЛАСТ ухилилась від розгляду вимоги позивача.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати вимоги позивача до відповідача в сумі 8302395,36 дол. США, а саме: 3917272,19 дол. США основного боргу за кредитом, 476402,50 дол. США процентів за користування, 3622412,02 грн. пені, 281308,65 грн. 3 % річних, 5000,00 грн. штрафу та зобов'язати комісію з припинення відповідача включити вимоги позивача до ліквідаційного балансу ТОВ ЄВРОТЕХПЛАСТ.

Однак, судом встановлено, що позивачем неправильно зазначеного ціну позову, оскільки позивач помилково додав суми, заявлені в дол. США та суми, заявлені гривнях і заявив усю суму в дол. США, у звязку з чим, суд, на підставі ст. 55 Господарського процесуального кодексу, визначив правильну ціну позову з врахуванням заявлених сум, які позивач просить визнати і включити до ліквідаційного балансу відповідача, а саме 4393674,69 дол. США з яких 3917272,19 дол. США основного боргу за кредитом, 476402,50 дол. США процентів за користування кредитом та 3908720,67 грн. з яких 3622412,02 грн. пені, 281308,65 грн. 3 % річних, 5000,00 грн. штрафу.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань на момент розгляду спору до господарського суду не надав. Крім того, відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, наведених позивачем обставин не спростував.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до п. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктом 2 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено, що способами захисту цивільного права та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення;7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України правочин (в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо її зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 Цивільного кодексу України не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватися і інші засоби зв'язку, наприклад електронний.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання за Договором не виконав, а отже, заборгованість перед позивачем, згідно розрахунку позивача, який проведено у відповідності до умов договору та який є арифметично вірним, складає 4393674,69 дол. США з яких 3917272,19 дол. США основного боргу за кредитом, 476402,50 дол. США процентів за користування кредитом.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом досліджено та встановлено, що позивачем нарахована пеня, 3 % річних по кожному періоду на фактичні суми заборгованості, існування яких у відповідні періоди відповідачем не заперечено та не спростовано.

Штраф правомірно нарахований у розмірі 5000,00 грн., що відповідає п. 4.3 Кредитного договору. Також, судом враховано, що пеня та штраф є окремими видами відповідальності і їх одночасне стягнення не суперечить нормам чинного законодавства, крім того, обидва види відповідальності та її розмір погоджені сторонами в Кредитному договорі.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо наявності заборгованості відповідача по процентам за користування кредитом, по поверненню кредитних коштів, та фактів прострочення платежів, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача про стягнення пені, штрафу та 3 % річних.

Крім того, господарський суд бере до уваги той факт, що відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов'язання за Договором перед позивачем на суму 4393674,69 дол. США з яких 3917272,19 дол. США основного боргу за кредитом та 476402,50 дол. США процентів за користування кредитом та 3908720,67 грн. з яких 3622412,02 грн. пені, 281308,65 грн. 3 % річних, 5000,00 грн. штрафу.

Щодо вимог позивача про визнання кредитором та зобов'язання включити зазначені вимоги до проміжного ліквідаційного балансу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 110 Цивільного кодексу України, юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Згідно зі ст. 105 Цивільного кодексу України, після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи публікується у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації. Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Як вже зазначалось, відповідно до ОСОБА_2 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідач - ТОВ ЄВРОТЕХПЛАСТ () з 13.08.2015 року перебуває в стані припинення підприємницької діяльності за рішенням засновників. Строк, визначений засновниками (учасниками) відповідача або іншим органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи відповідача, для заявлення кредиторами своїх вимог становить - 20.10.2015 року.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач звернувся з грошовими вимогами до відповідача 26.08.2015 року, тобто до закінчення встановленого строку для заявлення кредиторами своїх вимог.

Частиною 6 ст. 105 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна вимога кредитора, зокрема, щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається ліквідаційною комісією, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Отже, відповідач мав розглянути вимоги позивача та надіслати йому повідомлення про визнання або відмову у визнанні його вимог.

Статтею 111 Цивільного кодексу України встановлений порядок ліквідації юридичної особи, частиною восьмою якої передбачено, що ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Проте, відповідач, в порушення вищенаведених норм, ніяким чином на вказану заяву позивача не відреагував, вимоги позивача до проміжного ліквідаційного балансу не включив.

Відповідно до ч. 3 ст. 112 Цивільного кодексу України, у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача з вимогою 26.08.2015 року, яку відповідач повинен був розглянути не пізніше тридцяти днів з дня отримання відповідної вимоги кредитора, тобто до 26.09.2015 року, що відповідачем не виконано.

Враховуючи викладене, беручи до уваги існування заборгованості відповідача за Договором перед позивачем, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання кредитором та зобов'язання відповідача включити вимоги до проміжного ліквідаційного балансу є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач заявлених до нього вимог не спростував, належних та допустимих доказів, які підтверджують виконання ним зобовязань суду не надав.

За таких обставин, позовні вимоги позивачем обґрунтовані та доведені, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вищезазначене та керуючись статтями 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати Публічне акціонерне товариство ЗЛАТОБАНК (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 17/52, ) кредитором перед Товариством з обмеженою відповідальністю ЄВРОТЕХПЛАСТ (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Ломоносова, буд. 40, ) на суму 4393674 (чотири мільйони триста девяносто три тисячі шістсот сімдесят чотири) дол. США 69 центів з яких 3917272 (три мільйони девятсот сімнадцять тисяч двісті сімдесят два) дол. США 19 центів боргу за кредитом, 476402 (чотириста сімдесят шість тисяч чотириста два) дол. США процентів 50 центів за користування кредитом та 3908720 (три мільйони девятсот вісім тисяч сімсот двадцять) грн. 67 коп. з яких 3622412 (три мільйони шістсот двадцять дві тисячі чотириста дванадцять) грн. 02 коп. пені, 281308 (двісті вісімдесят одна тисяча триста вісім) грн. 65 грн. 3 % річних, 5000 грн. (пять тисяч) 00 коп. штрафу.

3. Зобов'язати комісію з припинення Товариства з обмеженою відповідальністю ЄВРОТЕХПЛАСТ (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Ломоносова, буд. 40, ) включити вимоги Публічного акціонерного товариства ЗЛАТОБАНК (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 17/52, ) в сумі 4393674 (чотири мільйони триста девяносто три тисячі шістсот сімдесят чотири) дол. США 69 центів з яких 3917272 (три мільйони девятсот сімнадцять тисяч двісті сімдесят два) дол. США 19 центів боргу за кредитом, 476402 (чотириста сімдесят шість тисяч чотириста два) дол. США процентів 50 центів за користування кредитом та 3908720 (три мільйони девятсот вісім тисяч сімсот двадцять) грн. 67 коп. з яких 3622412 (три мільйони шістсот двадцять дві тисячі чотириста дванадцять) грн. 02 коп. пені, 281308 (двісті вісімдесят одна тисяча триста вісім) грн. 65 грн. 3 % річних, 5000 грн. (пять тисяч) 00 коп. штрафу до проміжного ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю ЄВРОТЕХПЛАСТ (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Ломоносова, буд. 40, ).

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЄВРОТЕХПЛАСТ (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Ломоносова, буд. 40, ) на користь Публічного акціонерного товариства ЗЛАТОБАНК (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 17/52, ) 2436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. 00 коп. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 26.02.2016 р.

Суддя Т.П. Карпечкін