ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2016 р.Справа № 924/205/15

Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Музика М.В. при секретарі судового засідання Виноградову Б.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом виконуючого обов'язки прокурора Хмельницького району в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах,

Національної академії аграрних наук України, м. Київ

до відповідачів:

1. Державного підприємства "Дослідне господарство "Зоря" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України, с. Пирогівці Хмельницького району Хмельницької області

2. Дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам", с.Мишів Іваничівського району Волинської області

про визнання недійсним і припинення на майбутнє договору виробництва сільськогосподарської продукції № 3/12 від 15.08.2012 р.,

Представники сторін:

позивача: не з'явився

відповідача 1: ОСОБА_1 - згідно довіреності від 16.01.2015 року

відповідача 2: ОСОБА_2 - згідно довіреності №470 від 18.03.2015 року

прокуратури: ОСОБА_3 - прокурор відділу прокуратури Хмельницької області

В судовому засіданні відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Хмельницької області від 02.04.2015 року відмовлено у позові виконуючого обов'язки прокурора Хмельницького району м. Хмельницький в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Національної академії аграрних наук України м. Київ до державного підприємства "Дослідне господарство "Зоря" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України с. Пирогівці Хмельницького району Хмельницької області, дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам" с.Мишів Іваничівського району Волинської області про визнання недійсним і припинення на майбутнє договору виробництва сільськогосподарської продукції №3/12 від 15.08.2012р. Стягнуто з Національної академії аграрних наук України в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1218,00 грн.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 03.08.2015 року задоволено апеляційну скаргу першого заступника прокурора Хмельницької області на рішення господарського суду Хмельницької області від 02.04.15 р. у справі № 924/205/15, рішення господарського суду Хмельницької області від 02.04.15 р. у справі № 924/205/15 скасовано. Прийнято нове рішення, яким позов задоволено. Визнано недійсним і припинено на майбутнє договір виробництва сільськогосподарської продукції № 3/12 від 15.08.2012р., укладений між державним підприємством "Дослідне господарство "Зоря" Хмельницької державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України та дочірнім підприємством "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам". Стягнуто з державного підприємства "Дослідне господарство "Зоря" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України" та дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам" в дохід Державного бюджету України по 609,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви. Стягнуто з державного підприємства "Дослідне господарство "Зоря" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України" та дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам" в дохід Державного бюджету України по 304,50 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.11.2015 року частково задоволено касаційну скаргу дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова"; скасовано постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 03.08.2015 р. у справі №924/205/15 та рішення господарського суду Хмельницької області від 02.04.2015 р., справу направлено на новий розгляд до господарського суду Хмельницької області. Постанова ВГС України мотивована необхідністю повно зясувати правову природу укладеного договору та застосувати до нього відповідні законодавчі приписи, встановити, чи повинен договір виробництва сільськогосподарської продукції бути погоджений постановою ОСОБА_4 НААН України від 26.08.2011 р., а також дослідити, чим саме спірний договір виробництва сільськогосподарської продукції порушує права та законні інтереси позивача.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 04.01.2016 року справу №924/205/15 прийнято до провадження визначеним згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2015 року суддею Музикою М.В. та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 16.02.2016 року судове засідання відкладено на 29.02.2016 року.

Прокурор під час судових розглядів справи позов підтримав в повному обсязі, вважає його обґрунтованим та підтвердженим належними доказами. 20.01.2016 року через канцелярію суду надіслав доповнення до обґрунтування підстав позовних вимог №05/2/1-1316-15 від 19.01.2016 року, у яких додатково в обґрунтування позову посилається на ст.ст. 3, 4, 6, 8 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" та п.п. 1.3, 4.10 ОСОБА_5 державного підприємства "Дослідне господарство "Зоря" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України.

В додаткових поясненнях від 16.02.2016 року акцентував увагу суду, що оскільки Національна академія аграрних наук України не надавала згоди на укладення спірного договору, то порушено її право як особи, що реалізує права власника щодо розпорядження ввіреним їй державою майном.

Позивач - Національна академія аграрних наук України, не скористалася правом участі свого представника на судових розглядах справи, витребуваних судом доказів не надала; належним чином повідомлена про час та місце розгляду спору, що підтверджується судовими повістками від 05.01.2016 року, від 21.01.2016 року, від 03.02.2016 року та від 17.02.2016 року.

Відповідач 1 - Державне підприємство "Дослідне господарство "Зоря" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України, на судових слуханнях справи та у наданій правовій позиції від 02.02.2016 року проти позову не заперечує, вважає, що оскаржуваний договір за своїм змістом має окремі ознаки договору про спільну діяльність відповідно до положень ст.ст. 1130-1131 ЦК України та ознаки договору оренди земельної ділянки. Окрім того, звертає увагу суду, що договір виробництва сільськогосподарської продукції №3/12 від 15.08.2012 року та додаток до нього хоча й підписані та скріплені печатками сторін, проте президією НААН України не приймалось рішень (висновку, погоджень тощо) стосовно передачі ДП "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" у користування земельних ділянок. У наданих 16.02.2015 року додаткових поясненнях зазначив, що угода про дострокове розірвання договору вирощування сільськогосподарської продукції від 15.08.2012 року є неналежним доказом і не може підтверджувати факт розірвання договору виробництва сільськогосподарської продукції №3/12 від 15.08.2012 року, що є предметом спору. Також зазначає, що "Дослідне господарство "Зоря" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України не володіє інформацією на підтвердження чи спростування факту звернення до ОСОБА_4 Національної академії аграрних наук України про погодження договору виробництва сільськогосподарської продукції №3/12 від 15.08.2012 року.

Представник відповідача 2 - дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам", в судових засіданнях та у наданих 02.02.2016 року через канцелярію суду додаткових поясненнях до позовних вимог вважає заявлений позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. В обґрунтування заперечень вказує, що оскаржуваний договір за своєю правовою природою є змішаним, реальним договором, що включає в себе елементи спільної діяльності, інвестування, взаємного надання послуг тощо. Наголошує, що договір виробництва сільськогосподарської продукції № 3/12 від 15.08.2012 р. та додаток №1 до нього погоджені як Інститутом кормів та сільського господарства Поділля, так і Національною академією агарних наук України, що підтверджено відповідними печатками. Окрім того, зазначає, що спірний договір ніяким чином не порушує та не обмежує права Національної академії аграрних наук України. Акцентує увагу і на тому, що ДП "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" з кінця жовтня 2013 року не має ніякого відношення до земель ДП ДГ "Зоря", а договір виробництва с/г продукції з 15.08.2015 року офіційно розірвано шляхом укладення угоди про дострокове розірвання договору. З врахуванням наведеного просить суд у позові відмовити.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

15.08.2012 року між державним підприємством "Дослідне господарство "Зоря"" Хмельницької державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України, правонаступником якого згідно п.1.6 ОСОБА_5 є відповідач 1, (далі - господарство) та дочірнім підприємством "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" (далі - сільськогосподарський товаровиробник) було укладено договір виробництва сільськогосподарської продукції № 3/12 (далі - договір), згідно п.1.1 якого господарство надає згоду на виробництво, а сільськогосподарський товаровиробник на свій ризик зобов'язується виробити сільськогосподарську продукцію (далі - виробництво) та провести розрахунки із господарством за надання згоди на виробництво. Згода на виробництво надається, а виробництво здійснюється на виробничих потужностях (ресурсах) господарства (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 1.3 договору сторони погодилися, що господарська діяльність сільськогосподарського товаровиробника за цим договором повинна бути направлена на: підвищення ефективності ведення сільськогосподарського виробництва та сприяння проведенню науково-дослідних робіт, раціонального використання та охорони меліоративних земель, збереження і відтворення їх родючості; зменшення сукупних витрат матеріально-технічних та інших ресурсів для отримання максимального прибутку; селекцію, первинне насінництво та впровадження у виробництво нових сортів сільськогосподарських культур; організацію насінництва та реалізацію насіння сільськогосподарських культур; розробка та впровадження нових технологій та сортів для регіону Лісостепу; переробку продукції сільського господарства власного та іншого виробництва; надання транспортних, експедиційних, комунальних та інших послуг юридичним та фізичним особам; товарне виробництво продукції рослинництва; надання послуг з підготовки ґрунту посіву, обробітку посівів, збирання врожаю. Для досягнення сільськогосподарським товаровиробником ефективності за вищенаведеними напрямками господарської діяльності сільськогосподарський товаровиробник та господарство щорічно письмово: узгоджують напрями та структуру господарської діяльності сільськогосподарського товаровиробника для раціонального поєднання науково-дослідної діяльності з господарською, підвищення товарності і рентабельності виробництва та рівня оснащення виробничої та наукової бази; співпрацюють у постачальницькій маркетинговій діяльності з придбання засобів механізації та запасних частин до сільськогосподарської техніки, інвентарю інструментів, мінеральних добрив та засобів захисту рослин, комбікормів та інших товарно-матеріальних засобів сільськогосподарського виробничого та наукового призначення; узгоджують використання, за виробничої необхідності, наявні у господарства засоби виробництва; узгоджено використовують фахівців та працівників сторін на умовах і в режимі, що не порушують статутних обов'язків кожної із сторін; вирішують соціальні питання сторін. Взаємовідносини сторін, які пов'язані з даним договором, повинні будуватися на принципах ділового співробітництва.

Пунктом 1.4 договору визначена характеристика виробництва: підготовка ґрунту (оранка, дискування тощо), посів насіння сільгоспкультур, підживлення добривами, внесення засобів захисту рослин, збирання вирощеного урожаю сільгоспкультур, переробка, перевезення, зберігання урожаю (сільгосппродукції) та інше. Персонал, матеріально - технічні ресурси (засоби захисту рослин, добрива, насіння, паливно-мастильні матеріали тощо) та техніка сільськогосподарського товаровиробника.

Місце та площі виробництва (виробничих потужностей, що використовуються): земельна ділянка на землях Пироговецької сільської ради Хмельницької області загальною площею 1931,2 га (рілля та сільськогосподарські угіддя), які знаходяться у користуванні господарства на підставі державних актів на право постійного користування земельною ділянкою ЯЯ №330439, ЯЯ №330438, ЯЯ №330440, ЯЯ №330441, ЯЯ №330442, ЯЯ №330443, ЯЯ №330444, ЯЯ №330445, ЯЯ №330446, ЯЯ №330447, ЯЯ №330448, ЯЯ №330449, ЯЯ №330450, ЯЯ №330451, ЯЯ №330452, ЯЯ №330453, ЯЯ №330454, ЯЯ №330455, ЯЯ №330456, ЯЯ №330457, ЯЯ №330458, ЯЯ №330460, ЯЯ №330462, ЯЯ №330463, ЯЯ №330464, ЯЯ №330465, ЯЯ №330467, ЯЯ №330468, ЯЯ №330469, ЯЯ №330459 (п. 1.5 договору).

Відповідно до п. 1.6 договору строк виробництва - 10 (десять) років. Вироблена сільськогосподарська продукція (в тому числі незавершене виробництво - посіви) є власністю сільськогосподарського товаровиробника (п. 1.7 договору). Пунктом 2.2 договору визначено, що цей договір не є спільною діяльністю чи підрядом, а також не є передачею прав користування чи управління земельними ділянками.

Розрахунки за сприяння вирощування сільгосппродукції та надання згоди на виробництво за цим договором проводяться після завершення сільськогосподарським товаровиробником виробництва продукції. За сприяння вирощуванню сільгосппродукції та надання згоди на виробництво за цим договором сільськогосподарський товаровиробник щорічно сплачує господарству грошові кошти або передає на цю суму узгоджену сільгосппродукцію по кількості та видах (сортах) в порядку визначеному сторонами додатково. Вказана плата складається із компенсації плати за землю, відшкодування витрат господарству та винагороди останнього та встановлюється сторонами додатковим договором. Вищевказана грошова сума чи сільгосппродукція на відповідну суму (з ініціативи сільськогосподарського товаровиробника) може бути самостійно обрахована сільськогосподарським товаровиробником в односторонньому порядку (виключно в бік збільшення плати) в наступному за поточним роком або роком виробництва з надання господарству письмового документу (нового розрахунку плати по даному договору виробництва сільгосппродукції) (п.п. 3.1, 3.2 договору).

Згідно п.п. 4.1.1, 4.1.3, 4.1.4 договору сільськогосподарський товаровиробник зобов'язаний здійснювати виробництво (виробничий процес), забезпечивши його необхідними машинно-тракторними агрегатами, технічним обладнанням, інвентарем, паливно-мастильними матеріалами, насіннєвим матеріалом, мінеральними добривами, засобами захисту рослин та відповідними спеціалістами і працівниками; забезпечити ефективне та раціональне використання земельних ділянок, задіяних у виробництві сільськогосподарської продукції, збереження та відтворення родючості; здійснити розрахунки із господарством.

Господарство зобов'язане відповідно до наданої згоди забезпечити виробництво сільськогосподарського товаровиробника на земельних ділянках сільськогосподарського призначення загальною площею 1931,2 га (рілля та сільськогосподарські угіддя); всіляко сприяти сільськогосподарському товаровиробнику у виробництві за цим договором, забезпечити в будь-який час вільний доступ сільськогосподарському товаровиробнику до вищевказаних земельних ділянок (п.п. 4.2.1, 4.2.5 договору).

Для досягнення цілей за даним договором сторони також зобов'язуються: проводити спільні консультації та семінари з узгодженої тематики для обговорення питань господарської діяльності сільськогосподарського товаровиробника, обмінюватися наявною у їхньому розпорядженні інформацією з питань, що становлять взаємний інтерес (п. 4.3 договору).

Відповідно до п. 7.1 договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. Датою початку фактичного використання земель сільськогосподарським товаровиробником для виробництва сільськогосподарської продукції є наступний день після завершення збирання врожаю господарством, але не пізніше 15 листопада 2012 р. При цьому, господарство зобов'язане в день завершення збирання врожаю на окремо визначеній земельній площі, повідомити про це сільськогосподарського товаровиробника.

Договір підписаний та скріплений печатками сторін, погоджений виконавчим директором Інституту кормів та сільського господарства Поділля НААНУ та зареєстрований в НААН 16.08.2012р. за № 68.

15.01.2012р. між сторонами укладено додаток №1 до договору виробництва сільськогосподарської продукції №3/12 від 15.01.2012р., яким сторони передбачили, що для відновлення ґрунту, проведення природоохоронних заходів тощо, сільськогосподарський товаровиробник сплачує щорічно господарству грошову суму в розмірі 450 (чотириста п'ятдесят) грн. за 1 (один) га. земельної ділянки (виробничих потужностей господарства) фактично використаної сільськогосподарським товаровиробником в рамках договору виробництва сільськогосподарської продукції №3/12 від 15 серпня 2012 р. Фактичний розмір використаних сільськогосподарським товаровиробником площ земельної ділянки за кожен рік узгоджуються сторонами в письмовій формі, шляхом укладення додатків до договору виробництва сільськогосподарської продукції №3/12 від 15 серпня 2012р. Розрахунок між сторонами по вищевказаному здійснюється до 01 грудня поточного року, після письмового узгодження сторонами розміру фактично використаних посівних площ в рамках договору виробництва сільськогосподарської продукції №3/12 від 15 серпня 2012р. за відповідний рік. Даний додаток № 1 є невід'ємною частиною договору виробництва сільськогосподарської продукції №3/12 від 15 серпня 2012р. Претензій з обох сторін немає. Додаток №1 підписаний та скріплений печатками сторін., погоджений виконавчим директором Інституту кормів та сільського господарства Поділля НААН України та зареєстрований в НААН України 16.08.2012 року за №68.

Відповідно до п. 1 ОСОБА_5 НААН України Національна академія аграрних наук України є державною науковою організацією, яка заснована на державній власності і користується правами самоврядності.

Дослідні господарства, інші підприємства та організації ОСОБА_5 є експериментально-виробничою базою для проведення досліджень, випробувань і доопрацювання наукових розробок. Крім того, зазначені підприємства та організації забезпечують сільськогосподарське виробництво елітним та репродуктивним насінням, садивним матеріалом, племінною продукцією тощо (п. 78 ОСОБА_5). Об'єкти майнового комплексу академії належать їй на праві господарського відання і передаються науковим та іншим установам, підприємствам та організаціям, що перебувають у її віданні, на праві оперативного управління з урахуванням особливостей, встановлених законодавством та цим статутом (п. 90 ОСОБА_5).

Як вбачається із змісту п. 1.3 ОСОБА_5 Державного підприємства "Дослідне господарство "Зоря" Хмельницького інституту агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України" в редакції, чинній на момент укладення спірного договору, Державне підприємство "Дослідне господарство "Зоря" Хмельницького інституту агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України" (далі - господарство) безпосередньо підпорядковане Хмельницькому інституту агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України" (далі - наукова установа). Загальне підпорядкування: Національній академії аграрних наук України як органу по управлінню державним майном, закріпленим за господарством. В подальшому, наказом НААН України №101 від 28.03.3012 року ДП ДГ "Зоря" підпорядковано Інституту кормів та сільського господарства Поділля НААН України.

Господарство є державним сільськогосподарським статутним суб'єктом підприємницької діяльності, що здійснює дослідну, господарську і комерційну діяльність з метою досягнення позитивних економічних результатів та одержання прибутку (п. 2.2 ОСОБА_5).

Пунктом 3.11 ОСОБА_5 визначено, що у відповідності з чинним законодавством і в межах цього статуту господарство з урахуванням завдань наукової установи, якій воно підпорядковане, самостійно вирішує питання своєї господарської діяльності, в тому числі визначає структуру управління, розробляє штати, вступає в договірні відносини з іншими установами, підприємствами та організаціями, набуваючи майнові права і відповідні обов'язки, може бути позивачем та відповідачем в судах. Господарство несе відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах належного йому майна згідно з чинним законодавством.

Згідно п. 4.2 ОСОБА_5 використання земельних ділянок, переданих державою у постійне користування та майна - у безстрокове безоплатне користування академії, здійснюється відповідно до законодавства України, ОСОБА_5 та наукової установи, якій підпорядковане господарство, а також цього статуту. Порядок володіння, користування земельними ділянками та розпорядження майном, питання, пов'язані з вилученням землі та відчуженням майна, погоджуються виключно з ОСОБА_4.

Передача в оренду земельних ділянок, які знаходяться у постійному користуванні господарства, не допускається. Земельна ділянка, що перебуває у постійному користуванні господарства та використовується для виробництва товарної сільськогосподарської продукції або для іншої господарської діяльності, може використовуватися без зміни цільового призначення суб'єктами господарювання, заснованими на змішаній формі власності (на базі об'єднання майна різних форм власності), створеними за участю господарства, яке зберігає при цьому право на свої земельні ділянки (п.п. 4.8, 4.9 ОСОБА_5).

Відповідно до п. 4.14 ОСОБА_5 господарство ефективно використовує належне йому майно та розпоряджається ним в межах, визначених законодавством, з метою розвитку науки і техніки для задоволення соціальних, економічних та інших потреб держави. Господарству забороняється без дозволу ОСОБА_4 безоплатно передавати в будь-якій формі закріплене за ним державне майно іншим установам, організаціям, підприємствам, громадянам (п. 4.21 ОСОБА_5).

Господарство, зокрема, забезпечує ефективне та цільове використання закріпленого за ним державного майна та виділених державних коштів (п. 5.2.1 ОСОБА_5).

Згідно п. 6.6 ОСОБА_5 директор, діючи від імені господарства та в його інтересах, відповідно до законодавства та в межах цього статуту і контракту, самостійно вирішує питання діяльності господарства, за винятком тих, що віднесені до компетенції наукової установи, академії, трудового колективу господарства, зокрема: укладає господарські договори, видає довіреності іншим особам, відкриває рахунки в установах банків та реєстраційні - у відділеннях Державного казначейства (п.6.6 ОСОБА_5).

Постановою ОСОБА_4 НААН України від 26.08.2011р. (протокол № 14) затверджено Порядок погодження та обліку господарських договорів, який регулює організаційні, правові, фінансові відносини, що виникають при укладенні господарських договорів, предметом яких є надання послуг з обробітку ґрунту, догляду за посівами та збирання сільськогосподарських культур (договір підряду). У п. 3. Порядку передбачено, що для погодження договору підряду установи, підприємства і організації надсилають науковій установі, якій вони безпосередньо підпорядковані, лист клопотання довільної форми за підписом керівника, договір підряду, підписаний сторонами і завірений печатками, та техніко-економічне обґрунтування необхідності укладення даного договору. Дослідні господарства, безпосередньо підпорядковані НААН України, такі матеріали надають ОСОБА_4.

Відповідно до п.п. 4, 5 даного Порядку підставою для погодження договорів підряду є взаємовигідність умов договору, відповідність економічним інтересам підприємства та нормам чинного законодавства. Підставою для відмови в погодженні договору підряду є недотримання технології вирощування сільськогосподарських культур, необґрунтоване завищення цін на послуги, які надає підрядник (виконавець), укладення договору з порушенням вимог чинного законодавства, а також наявність положень, які не забезпечують ефективного використання землі і майна.

Після погодження договору підряду науковою установою один примірник його надсилається в ОСОБА_4 для обліку і реєстрації (п. 6 Порядку).

Відповідачем 2 - ДП "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" надіслано ДП "Дослідне господарство "Зоря" лист від 23.06.2014 року щодо договору №3/12 від 15.08.2012 року про виробництво сільськогосподарської продукції, у якому відповідач 2 повторно вимагає розірвати договір №3/12 від 15.08.2012 року про виробництво сільськогосподарської продукції шляхом укладення додаткової угоди до цього договору.

В матеріалах справи наявна угода про дострокове розірвання договору вирощування сільськогосподарської продукції від 15.08.2012 року, згідно якої державне підприємство "Дослідне господарство "Зоря" Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України та дочірнє підприємство "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" дійшли згоди достроково розірвати договір виробництва сільськогосподарської продукції від 15.08.2012 року за взаємною згодою (п. 1. угоди). Угода набуває дії з моменту її підписання сторонами. З моменту набуття чинності цієї угоди сторони втрачають права вимоги за договором (п.п. 3, 4 угоди).

Угода про дострокове розірвання договору вирощування сільськогосподарської продукції від 15.08.2012 року підписана від імені державного підприємства "Дослідне господарство "Зоря" Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України в. о. директора ОСОБА_6, зі сторони ДП "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" - директором ОСОБА_7 та скріплена їхніми печатками. Зі сторони ДП "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" зазначена дата підписання 22.07.2014 року.

Наказом №25-К від 02.04.2013 року Інституту кормів та сільського господарства Поділля призначено ОСОБА_6 виконуючим обов'язки директора ДП ДГ "Зоря" Інституту кормів та сільського господарства Поділля НААН України з 02.04.2013 року до заміщення вакантної посади директора. Наказом №36к від 24.04.2013 року ОСОБА_6 звільнено з вказаної посади.

Державною інспекцією сільського господарства у Хмельницькій області в процесі здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності виявлено порушення під час укладення договору про виробництво сільськогосподарської продукції між ДП "ДГ "Зоря" та ДП "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам", про що листом №6-303 від 04.02.2015 року повідомлено прокуратуру Хмельницького району.

Враховуючи зазначене, прокурор в інтересах позивача звернувся з даним позовом до суду, вважаючи, що оскаржуваний договір є удаваним, тобто таким, що укладений з метою приховати договір оренди, окрім того, не погоджений в установленому порядку із НААН України, що, на думку прокурора, свідчить про його недійсність.

Аналізуючи докази, оцінюючи їх в сукупності, судом приймається до уваги наступне.

Відповідно до ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації) мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 21 ГПК України, позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Тобто, обовязковою умовою для звернення до суду є наявність порушеного або оспорюваного права, яке підлягає відновленню.

Прокурор, звертаючись до суду із даним позовом в інтересах позивача, вказує, що оскільки Національна академія аграрних наук України є органом, що здійснює управління об'єктами державної власності шляхом реалізації повноважень власника майна, та не надавала згоди на укладення спірного договору, який по своїй суті стосується використання земельної ділянки, передача в оренду якої заборонена законодавством, то порушено її право як особи, що реалізує права власника щодо розпорядження ввіреним їй державою майном. Крім того, наголошує, що встановлена законодавством заборона фактичної передачі в оренду майна ОСОБА_6 іншим особам та фактична передача ДП "Агрофірма Луга-Нова" дискредитує даний орган управління, може призвести до порушення природних якостей землі та має наслідком відповідальністю суб'єкта управління, в даному випадку ОСОБА_6, за порушення вимог законів, що стосуються управління об'єктами державної власності.

Судом приймається до уваги, що оскільки Національна академія аграрних наук України є органом, який здійснює управління державним майном, закріпленим за державним підприємством "Дослідне господарство "Зоря" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України в силу положень п. 1.3. ОСОБА_5 Державного підприємства "Дослідне господарство "Зоря" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України, то, відповідно, потенційне неправомірне розпорядження таким майном. в тому числі, земельними ділянками, може призвести до порушення прав та інтересів НААН України, з огляду на що суд приходить до висновку, що спірний договір виробництва сільськогосподарської продукції може порушувати права та законні інтереси позивача у випадку його неправомірності.

В силу припису статті 204 ЦК України правомірність правочину презюмується. Тому обов'язок доведення наявності обставин, з якими закон пов'язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Прокурор обґрунтовує позовні вимоги тим, що фактично спірний договір є удаваним та таким, що укладений з метою приховання договору оренди землі.

Статтею 235 ЦК України визначено, що удаваним правочином вважається, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. За удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що істотними умовами договору оренди землі є: обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

А, відповідно до ст. 1130 Цивільного кодексу України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників.

У відповідності до ст. 1131 Цивільного кодексу України умовами договору про спільну діяльність, який укладається у письмовій формі, визначається координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статут виділеного для спільної діяльності майна, їх участь у результатах спільних дій (в тому числі в розподіленні прибутку, отриманого в результаті такої діяльності) та інше.

Згідно з ч. 1 ст. 1133 Цивільного кодексу України вкладом учасника вважається все те, що він вносить у спільну діяльність (спільне майно), в тому числі, грошові кошти, інше майно, професійні та інші знання, навички та вміння, а також ділова репутація та ділові зв'язки.

Укладаючи договір про сумісну діяльність, сторони визначають обов'язок кожної з них щодо внесків, необхідних для досягнення мети сумісної діяльності. Такими внесками можуть бути грошові суми, майно, трудова участь, надання послуг, розробка і забезпечення проектною документацією, тощо.

З огляду на матеріали справи, за умовами спірного договору землекористувачем з правами володіння та розпорядження землі є Державне підприємство "Дослідне господарство "Зоря" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України", а Дочірнє підприємство "Агрофірма Луга-Нова" Приватного підприємства "Універсам" використовує земельні ділянки на певних умовах, визначених сторонами у договорі та додатках до нього.

В свою чергу, мета залучення сільськогосподарського виробника до використання землі за договором це, насамперед, забезпечення раціонального використання земель, збереження та відтворення їх родючості, оптимізація витрат Державного підприємства "Дослідне господарство "Зоря" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України", отримання прибутків від господарської діяльності, забезпечення наукової діяльності та виробництво сільськогосподарської продукції.

Таким чином, Дочірнє підприємство "Агрофірма Луга-Нова" Приватного підприємства "Універсам" є товаровиробником, який позбавлений можливості самостійно здійснювати використання землі на свій розсуд.

Пунктом 1.3 договору сторони щорічно письмово мають узгоджувати напрям та структуру господарської діяльності Сільськогосподарського виробника для раціонального поєднання науково-дослідної діяльності із господарською, підвищення товарності та рентабельності виробництва і рівня оснащення виробничої та наукової бази господарства, узгоджують використання засобів виробництва, використання фахівців.

Таким чином, предметом оскаржуваного договору є організація виробничого процесу та взаємне виконання робіт і надання послуг у сфері обробітку земельної ділянки сільськогосподарського призначення.

Отже, за своєю правовою природою спірний Договір містить елементи різних договорів, у т.ч. договору на надання послуг, відповідно спірний договір є змішаним Договором.

Згідно з ч.2 ст.628 ЦК України, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст.6 ЦК Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).

За правилами ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Таким чином, аналізуючи зміст умов, які визначені предметом оспорюваного Договору, суд вважає, що воля сторін була спрямована саме на організацію виробництва сільськогосподарської продукції. Про це також свідчить п.2.2. договору, згідно якого сторони погодили, що даний Договір не є договором про спільну діяльність чи підрядом, а також не є передачею прав користування управління земельними ділянками. При цьому сторонами погоджено предмет, ціну та строк дії договору.

З врахуванням наведеного, твердження прокурора про фактичне укладення договору оренди землі є безпідставним.

Суд відхиляє також посилання прокурора, як підставу недійсності спірного договору, положення Закону України «Про управління обєктами державної власності», згідно яких уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань погоджують підприємствам, установам, організаціям, що належать до сфери їх управління, повноваження з управління корпоративними правами держави яких він здійснює, договори про спільну діяльність, договори комісії, доручення та управління майном, зміни до них та контролюють виконання умов цих договорів. Зі змісту даного Закону погодження потребують, зокрема, договори про спільну діяльність. Натомість, оспорюваний договір не слід вважати договором простого товариства, оскільки доказів обєднання вкладів відповідачами в матеріали справи не надано, окрім цього відносин, передбачених ст.ст.1132-1139 ЦК України вказаний договір не регулює.

Стосовно твердження прокурора про відсутність погодження спірного договору із НААН України, суд зазначає наступне.

Як вбачається із договору №3/12 виробництва сільськогосподарської продукції від 15.08.2012 року, він підписаний в.о. директора ДП ДГ "Зоря", директором ДП "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" та погоджено виконавчим директором Інституту кормів та сільського господарства Поділля НААН України, якому ДП ДГ "Зоря" на той час було підпорядковане згідно наказу НААН України №101 від 28.03.2012 року, а також зареєстровано 16.08.2012 року у НААН України за №68 (т.1 арк.21). Аналогічні відмітки містяться і на додатку №1 до договору виробництва сільськогосподарської продукції від 15.08.2012 року (т1. арк.22).

Постановою ОСОБА_4 Національної академії аграрних наук України від 26.08.2011 року затверджено Порядок погодження та обліку деяких господарських договорів, предметом яких є використання землі та майна установ, підприємств та організацій, що входять до відання НААН. Пунктом 1 Порядку передбачено, що він регулює організаційні, правові, фінансові відносини, що виникають при укладенні господарських договорів, предметом яких є надання послуг з обробітку ґрунту, догляду за посівами та збирання сільськогосподарських культур (договір підряду).

Згідно з п.3 Порядку, для погодження договору підряду установи, підприємства і організації надсилають науковій установі, якій вони безпосередньо підпорядковані, лист-клопотання довільної форми про погодження договору підряду за підписом керівника. Після погодження договору підряду науковою установою один його примірник надсилається в ОСОБА_4 для обліку і реєстрації (п. 6 Порядку).

Відмітками на договорі №3/12 виробництва сільськогосподарської продукції від 15.08.2012 року підтверджується його погодження із науковою установою, якій безпосередньо підпорядковане господарство - Інститутом кормів та сільського господарства НААН України, а також такий договір зареєстрований в НААН України під №68. Аналогічно погоджено та зареєстровано додаток №1 до договору виробництва сільськогосподарської продукції від 15.08.2012 року.

З огляду на що суд приходить до висновку, що оскільки оскаржуваний договір не є договором оренди землі, то, відповідно, він не потребував погодження із ОСОБА_4 НААН України. При цьому, процедура погодження, передбачена Порядком погодження та обліку деяких господарських договорів, предметом яких є використання землі та майна установ, підприємств та організацій, що входять до відання НААН, дотримана, що підтверджується відмітками на договорі. Вищевказаним спростовуються відповідні твердження прокурора.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За наведеного, суд не знаходить правових підстав для визнання оспорюваного договору недійсним та, відповідно, задоволення позову.

При розподілі судових витрат судом враховуються положення ст. 49 ГПК України та п. 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 року №7, згідно яких у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. А також положення п. 4.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 року №7 (в редакції, чинній на час звернення до суду із даним позовом), згідно яких суд, приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, у разі повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору, та коли позивачем у справі є сам прокурор. Таким чином, судові витрати по сплаті судового збору за подання даного позову, у зв'язку із відмовою в позові, покладаються на позивача, оскільки прокурор на час звернення до суду із даним позовом був звільнений від сплати судового збору.

Окрім того, судом встановлено, що відповідачем 2 - дочірнім підприємством "Агрофірма Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам" сплачено згідно платіжного доручення №3909 від 18.08.2015 року судовий збір за подання касаційної скарги у справі №924/205/15 у розмірі 852,60 грн., тому суд вважає за належне покласти витрати по оплаті судового збору за подання касаційної скарги на визначеного прокурором позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 13, 33, 34, 43, 49, 82, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Національної академії аграрних наук України (м. Київ, вул. Суворова, буд. 9, код 00024360) на користь дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам", (45326, Волинська область, Іваничівський район, с. Мишів, код 31979873) судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 852,60 грн. (вісімсот п'ятдесят дві грн. 62 коп.).

Видати наказ.

Стягнути з Національної академії аграрних наук України (м. Київ, вул. Суворова, 9, код 00024360) в дохід Державного бюджету України (по коду класифікації доходів бюджету 22030001, рахунок отримувача 3002, отримувач коштів УДКСУ у м. Хмельницькому, код ЄДРПОУ отримувача 38045529, банк отримувача ГУДКСУ у Хмельницькій області, МФО 815013, призначення платежу: "Судовий збір, код 03500128, пункт ставок судового збору") судовий збір в розмірі 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень 00 коп.).

Видати наказ.

Повне рішення складено 03.03.2016 року

Суддя М.В. Музика

Віддрук. у 2 прим. : 1 - до справи, 2 - позивачу (01010, м. Київ, вул. Суворова, 9) - рекомендованим з повідомленням про вручення