ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" березня 2016 р. Справа № 916/4595/15

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І.,

при секретарі судового засідання Горнович Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (довіреність № б/н від 10.12.2014р.),

від відповідача ОСОБА_2 (довіреність № б/н від 26.11.2015р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛАВБУД ПЛЮС"

до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Укрграніт груп"

про визнання договору недійсним, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЛАВБУД ПЛЮС" (ТОВ „Главбуд Плюс) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Укрграніт груп" (ТОВ „Укрграніт груп), в якому просить визнати недійсним з моменту укладення правочин, укладений між ТОВ „Главбуд Плюс та ТОВ „Укрграніт груп, в рамках якого ТОВ „Главбуд Плюс - згідно рахунку № 490 від 25.11.2014р. - перерахувало 25.11.2014р. ТОВ „Укрграніт груп 248 965грн. Також, у позовній заяві ТОВ „Главбуд Плюс просить суд в порядку підготовки справи до розгляду витребувати у відповідача засвідчені копії спірного правочину та первинних бухгалтерських документів, оформлених на його виконання.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що учасниками ТОВ „Главбуд Плюс є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з рівними частками по 50% у статутному капіталі. Директором товариства - на підставі рішення загальних зборів учасників товариства, оформленого протоколом №3 від 01.06.2007р. на наказу №16-07/о від 01.06.2007р. - був призначений ОСОБА_5 Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05.11.2014р. у справі № 521/19272/14-ц була частково задоволена заява ОСОБА_3 про забезпечення позову до ОСОБА_5, ТОВ „Охоронне агентство „Гепард, третя особа ОСОБА_4, про звільнення та усунення перешкод у користуванні майном, якою ОСОБА_5 було відсторонено з посади директора ТОВ „Главбуд Плюс та призначено ОСОБА_3 виконуючим обовязки директора товариства з 05.11.2014р. Також, цією же ухвалою суд зобовязав державного реєстратора відділу реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про ОСОБА_5 в графі керівник та включити запис про ОСОБА_3 в графу керівник ТОВ „Главбуд Плюс з правом вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі з правом підпису. В подальшому, ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 05.11.2014р. була скасована 03.12.2014р. ухвалою апеляційного суду Одеської області.

Саме в період отримання ОСОБА_3 повноважень керівника ТОВ „Главбуд Плюс - на підставі ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 05.11.2014р. - між ТОВ „Главбуд Плюс та ТОВ „Укрграніт груп був укладений спірний правочин, в рамках якого ТОВ „Главбуд Плюс - згідно рахунку № 490 від 25.11.2014р. - перерахувало 25.11.2014р. ТОВ „Укрграніт груп 248 965грн.

Наведені обставини, на думку позивача, безумовно свідчать про незаконність укладеного між сторонами правочину, так як ухвала Малиновського районного суду міста Одеси від 05.11.2014р., якою ОСОБА_3 були надані повноваження керівника товариства, була скасована як незаконна, а безпосередньо самим товариством рішення про обрання ОСОБА_3 директором не приймалося.

Також, до позовної заяви ТОВ „Главбуд Плюс додало клопотання (вх. № 2-6250/15), в якому позивач просить суд передати дану справу для обєднання зі справою № 916/3952/15 за позовом ТОВ „Главбуд Плюс до ТОВ «Еталоннафтосервіс» про визнання правочину недійсним, оскільки, на його думку, в межах справи № 916/3952/15 розглядаються позовні вимоги, які виникли з тих самих підстав та спірних правовідносин, що і у даній справі.

17.11.2015р. ухвалою господарського суду Одеської області суддею Петренко Н.Д. порушено провадження по справі № 916/4595/15 за даним позовом; розгляд справи призначено на 14.12.2015р.

14.12.2015р. в судовому засіданні представником ТОВ „Главбуд Плюс було надано клопотання (вх. № 2-6883/15), в якому позивач просив суд витребувати у ТОВ „Укрграніт груп правочин (договір), укладений між ТОВ „Укрграніт груп та ТОВ „Главбуд Плюс, в рамках якого ТОВ „Главбуд Плюс - згідно рахунку № 490 від 25.11.2014р. - перерахувало ТОВ „Укрграніт груп 25.11.2014р. грошові кошти у розмірі 248 965 грн., а також первинні документи, оформлені на його виконання. Вказане клопотання позивача було задоволено в судовому засіданні 14.12.2015р. та було зобов`язано відповідача надати перелічені в клопотанні документи.

Також, 14.12.2015р. в судовому засіданні представником ТОВ „Укрграніт груп було надано відзив на позовну заяву (вх. № 31438/15), в якому відповідач, заперечуючи проти позову, просить відмовити в його задоволенні. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що станом на 25.11.2014р. ОСОБА_3 був особою, уповноваженою діяти від імені ТОВ „Главбуд Плюс, в підтвердження чого до відзиву на позовну заяву відповідачем додано витяг з ЄДРЮО та ФОП № 19644728 від 21.11.2014р. станом на 21.11.2014р., в якому в графі Прізвище, імя, по батькові, дата обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи зазначено: ОСОБА_3, 05.11.2014р. керівник, ОСОБА_3, 05.11.2014р. - підписант . Також, у відзиві відповідач просить суд стягнути з ТОВ „Главбуд Плюс на користь ТОВ „Укрграніт груп судові витрати в сумі 8 000 грн., які складаються з суми сплаченої правової допомоги адвоката.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.12.2015р. розгляд справи відкладено на 23.12.2015р. згідно ст. 77 ГПК України.

22.12.2015р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшли письмові пояснення по справі (вх. № 32294/15), до яких було додано копію договору поставки № 64-УГГ від 25.11.2014р., укладеного між ТОВ „Укрграніт груп та ТОВ „Главбуд Плюс, на виконання якого ТОВ „Главбуд Плюс - згідно рахунку № 490 від 25.11.2014р. - перерахувало ТОВ „Укрграніт груп 248 965грн.

23.12.2015р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання (вх. № 32497/15), в якому ТОВ „Укрграніт груп просить суд стягнути з позивача на користь ТОВ „Укрграніт груп судові витрати у розмірі 8 000грн., які складаються з витрат на оплату вартості правової допомоги адвоката.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.12.2015р. розгляд справи відкладено на 13.01.2016р. в зв`язку з неявкою в судове засідання представника позивача.

На підставі розпорядження керівника апарату господарського суду Одеської області № 43 від 13.01.2016р., та відповідно до п.2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у зв'язку з настанням обставин, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, а саме: перебування судді Петренко Н.Д. з 13.01.2016р. на лікарняному, що може мати наслідком порушення строку розгляду справи, відповідно до п. 4.2 рішення зборів суддів господарського суду Одеської області, по справі № 916/4595/15 призначено повторний автоматичний розподіл справи.

Згідно з повторним автоматичним розподілом справ, справу № 916/4595/15 передано на розгляд судді господарського суду Одеської області Мостепаненко Ю.І.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.01.2016р. суддею Мостепаненко Ю.І. прийнято до провадження справу № 916/4595/15, розгляд справи призначено на 03.02.2016р.

25.01.2016р. до господарського суду Одеської області від ТОВ „Укрграніт груп надійшло клопотання (вх. № 2-335/16), в якому відповідач просить суд витребувати з відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, легалізації громадських формувань Одеського міського управління юстиції реєстраційну справу ТОВ „Главбуд Плюс в паперовій формі для огляду в судовому засіданні.

03.02.2016р. у судовому засіданні представником ТОВ „Укрграніт груп надано клопотання (вх.№2547/16), в якому відповідач просить суд викликати державного реєстратора Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, легалізації громадських формувань ОМУЮ ОСОБА_6 для дачі пояснень по справі №916/4595/15 в залі судового засідання. Також, до даного клопотання додано копії документів з матеріалів реєстраційної справи ТОВ „Главбуд Плюс, а саме: описи документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційних дій: „Внесення судового рішення, яке потребує змін атрибутів суб`єкта від 06.11.2014р. та „Скасування реєстраційної дії за судовим рішенням від 04.12.2014р.

В судовому засіданні 03.02.2016р. представник відповідача зазначив, що не наполягає на задоволенні клопотання про витребування з відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, легалізації громадських формувань Одеського МУЮ реєстраційної справи ТОВ „Главбуд Плюс, з огляду на що зазначене клопотання залишено судом без задоволення.

Також, в судовому засіданні 03.02.2016р. судом:

- залишено без задоволення клопотання відповідача про виклик в судове засідання державного реєстратора ОСОБА_6, з огляду на відсутність у суду необхідності в отриманні пояснень від даної особи;

- залишено без задоволення клопотання позивача про об`єднання справ, з огляду на те, що предметом спору у справі № 916/4595/15 та у справі № 916/3952/15 є різні правочини, укладені з різними юридичними особами, що виключає можливість обєднати справи в одну.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.02.2016р. розгляд справи відкладено на 02.03.2016 р. об 11:20, згідно ст. 77 ГПК України.

17.02.2016р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшли письмові пояснення (вх. № 3830/16), згідно яких останній зазначає, що, на виконання умов договору поставки № 64-УГГ від 25.11.2014р., ТОВ „Укрграніт груп було передано ТОВ „Главбуд Плюс товар на загальну суму 248 965 грн., що підтверджується видатковими накладними: № 803 від 25.11.2014р. на суму 32 530 грн., № 804 від 26.11.2014р. на суму 32 960 грн., № 805 від 26.11.2014р. на суму 36 900 грн., №806 від 27.11.2014р. на суму 49 120 грн. та № 807 від 28.11.2014р. на суму 97 455 грн. Оплата вартості поставленого товару, згідно виставленого рахунку № 490 на суму 248 965 грн., була здійснена позивачем 25.11.2014р. Станом на 30.11.2014р. заборгованість за договором поставки № 64-УГГ від 25.11.2014р. за поставлений товар у розмірі 248 965 грн. відсутня, про що свідчить підписаний між ТОВ „Укрграніт груп та ТОВ „Главбуд Плюс акт звіряння взаємних розрахунків за листопад 2014р.

В судовому засіданні 02.03.2016р.:

- представник позивача надав копію витягу з ЄДРЮО та ФОП та громадських формувань № 21610927 від 14.01.2016р. станом на 24.11.2014р. та заяву (вх.№5459/16), в якій зазначив, що вважає за необхідне уточнити прохальну частину позовної заяви та просить суд визнати недійсним з моменту укладення договір поставки № 64-УГГ від 25.11.2014р., укладений від імені ТОВ „Главбуд Плюс ОСОБА_3 та ТОВ „Укрграніт груп.

Ознайомившись із наданою заявою позивача, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до того, що ст. 22 ГПК України не передбачено права позивача на подання заяв про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, суд, отримавши вищевказану заяву ТОВ „Главбуд Плюс, розцінює її, як зміну предмету позову (зазначена позиція викладена також у абз. 1 п. 3.11 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

З огляду на те, що розгляд справи по суті на момент подачі заяви - не було розпочато, суд прийняв заяву ТОВ „Главбуд Плюс про зміну предмету позову до розгляду.

В судовому засіданні 02.03.2016р. було оголошено перерву до 02.03.2016р. об 16:00год., згідно ст. 77 України.

В судовому засіданні після перерви:

- представник позивача просив суд визнати недійсним договір поставки від 25.11.2014р. № 64-УГГ, укладений між ТОВ „Главбуд Плюс та ТОВ „Укрграніт груп, оскільки зазначений договір підписано від імені ТОВ „Главбуд Плюс не уповноваженою особою - ОСОБА_3;

- представник відповідача проти позову заперечував, просив суд відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Згідно із приписами ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 02.03.2016р. оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх в судових засіданнях представників сторін, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд встановив наступне.

Відповідно до Статуту ТОВ „Главбуд Плюс у новій редакції, зареєстрованій 12.01.2006р. державним реєстратором Виконкому ОМР, учасниками товариства є ОСОБА_4, ОСОБА_7 (п.1.1. Статуту). У пп. є) п.9.4. Статуту до компетенції зборів учасників належить призначення та звільнення з посади директора. Виконавчим органом товариства є директор. Директор вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що відносяться до виняткової компетенції зборів. Директор без доручення діє від імені товариства, представляє його інтереси на усіх вітчизняних та іноземних підприємствах, розпоряджається майном та фінансовими коштами, коштами на рахунках товариства, підписує розрахункові документи, укладає договори (контракти, угоди), у т.ч. трудові, видає доручення, відкриває поточні та інші рахунки, затверджує штатний розклад, видає накази та дає вказівки, обовязкові для усіх робітників товариства, приймає та звільняє робітників, вирішує інші поточні питання.

Протоколом №3 загальних зборів учасників ТОВ „Главбуд Плюс від 01.06.2007р. вирішено призначити на посаду директора товариства ОСОБА_5

Наказом від 01.06.2007р. №16_07/О ОСОБА_5 приступив до виконання обовязків директора ТОВ „Главбуд Плюс з правом підпису фінансових та первинних документів.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05.11.2014р. у справі №521/19272/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, за участю третьої особи ОСОБА_8 про звільнення та усунення перешкод у користуванні майном, частково задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову, відсторонено ОСОБА_5 з посади директора ТОВ „Главбуд Плюс з 05.11.2014р.: призначено ОСОБА_3 виконуючим обовязки директора ТОВ „Главбуд Плюс з 05.11.2014р. до набрання судовим рішенням по даній справі законної сили; зобовязано державного реєстратора Відділу Реєстраційної служби ОМУЮ виключити з ЄДРЮОФОП запис про ОСОБА_5 в графі „ПІБ керівника юридичної особи та в графі „прізвище, імя та по-батькові осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи ТОВ „Главбуд Плюс з 05.11.2014р.; зобовязано державного реєстратора відділу Реєстраційної служби ОМУЮ включити в ЄДРЮОФОП запис про ОСОБА_3 в графу „ПІБ керівника юридичної особи та в графу „прізвище, імя та по-батькові осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи ТОВ „Главбуд Плюс з 05.11.2014р.; заборонено ТОВ „Охоронне агентство „Гепард, ОСОБА_5 та будь-яким іншим юридичним та фізичним особам вчиняти будь-які дії щодо недопущення ОСОБА_3. до нежитлових будівель та споруд, розташованих за адресою: ОСОБА_9, вул. Остапа Вишні,1, що належать ТОВ Главбуд Плюс; зобовязано ОСОБА_5 передати ОСОБА_3 статут та печатки ТОВ „Главбуд Плюс; уповноважено ОСОБА_3 або його представника, за умови наявності документів, що підтверджують його повноваження, вжити необхідні заходи для виконання ухвали суду.

06.11.2014р. вищевказана ухвала суду була надана для виконання державному реєстратору для проведення реєстраційної дії „Внесення судового рішення, яке потребує змін атрибутів Субєкта.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03.12.2014р. у справі № 521/19272/14-ц ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 05.11.2014р. скасовано, заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову залишено без задоволення.

04.12.2014р. вищевказана ухвала апеляційного суду була надана для виконання державному реєстратору для проведення реєстраційної дії „Скасування реєстраційної дії за судовим рішенням.

Саме в період отримання ОСОБА_3 повноважень керівника ТОВ „Главбуд Плюс на підставі ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 05.11.2014р., між ТОВ „Укрграніт груп (постачальником), в особі директора ОСОБА_10, та ТОВ „Главбуд Плюс (покупцем), в особі директора ОСОБА_3, був укладений договір поставки № 64-УГГ від 25.11.2014р.

В пункті п.1.1. договору вказано, що постачальник на умовах цього договору зобовязується передати у власність в обумовлені строки покупцеві будівельну продукцію за потреби покупця (товар), а покупець зобовязується приймати і оплачувати вартість вказаного товару. Одиниці виміру, ціна товару за одиницю, його асортимент визначаються в залежності від домовленості сторін наступним чином: 1) в специфікації до цього договору (специфікація) або 2) у товарно-транспортних накладних або 3) у рахунках на оплату товару та/або у видаткових накладних на такий товар (п.1.2. вказаного договору).

Відповідно до п. 5.6. договору приймання-передача товару здійснюється уповноваженими представниками сторін.

Згідно п. 6.1. договору ціна товару визначається сторонами наступним чином: ціна за товар (в тому числі за одиницю товару) визначається сторонами у рахунках постачальника на оплату товару та/або у накладних на такий товар (пп. 6.1.1.); загальна ціна цього договору визначається як загальна сума вартості усіх поставлених за цим договором партій товару. Партією є кількість товару, вказана в одній накладній, або, якщо накладна відсутня, то в заявці покупця (пп. 6.1.1.).

Пунктом 6.2. договору визначено порядок оплати товару за договором. Покупець сплачує вартість партії товару за цим договором шляхом 100% передплати протягом 2 банківських днів з моменту отримання рахунку постачальника (пп.6.2.1.).

За умовами п. 6.3.1. постачальник повинен надавати покупцю рахунки для оплати вартості партій товару за цим договором.

Відповідно до п. 6.4. договору сторони у кінці кожного місяця здійснюють звірку розрахунків за поставлений товар.

Згідно п. 11.1. договору даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2014р. Якщо за один місяць до закінчення строку, вказаного в даному пункті, жодна зі сторін не надасть письмове повідомлення про розірвання даного договору, то договір автоматично продовжує свою дію на 1 рік за тих же умов.

Повноваження осіб на підписання цього договору засвідчуються печатками сторін. Відповідність за наслідки підпису договору неуповноваженою особою покладається на сторону, яка засвідчила підпис своєю печаткою. Усі правовідносини, що виникають з цього договору або повязані із ним, у тому числі повязані із дійсністю, укладенням, виконанням, зміною та припиненням цього договору, тлумаченням його умов, визначенням наслідків недійсності або порушення договору, регламентуються цим договором та відповідними нормами чинного в Україні законодавства, а також застосованими до таких правовідносин звичаями ділового обороту на підставі принципів добросовісності, розумності та справедливості. Цей договір складений при повному розумінні сторін його умов та термінології українською мовою у двох оригінальних примірниках, які мають однакову юридичну силу. ОСОБА_9 екземпляр надається покупцю, один постачальнику (п.п. 11.7.-11.9.).

На виконання умов договору поставки № 64-УГГ від 25.11.2014р. відповідач виставив позивачу рахунок № 490 на загальну суму 248 965 грн.

Оплата рахунку № 490 на суму 248 965 грн. була здійснена позивачем 25.11.2014р.

На виконання умов договору відповідач поставив, а позивач прийняв товар на загальну суму 248 965 грн. за наступними видатковими накладними: № 803 від 25.11.2014р. на суму 32 530 грн., № 804 від 26.11.2014р. на суму 32 960 грн., № 805 від 26.11.2014р. на суму 36 900 грн., №806 від 27.11.2014р. на суму 49 120 грн. та № 807 від 28.11.2014р. на суму 97 455 грн.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи акту звіряння взаємних розрахунків за листопад 2014р., підписаного між ТОВ „Укрграніт груп та ТОВ „Главбуд Плюс, станом на 30.11.2014р. заборгованість за договором поставки № 64-УГГ від 25.11.2014р. за поставлений товар у розмірі 248 965 грн. відсутня.

Позивач вважає договір поставки № 64-УГГ від 25.11.2014р., укладений між сторонами по справі, таким, що суперечить вимогам діючого законодавства на час його укладання, на підставі чого просить визнати його недійсним з моменту укладання, з огляду на те, що ухвала Малиновського районного суду міста Одеси від 05.11.2014р., якою ОСОБА_3 були надані повноваження керівника товариства, була скасована як незаконна, а безпосередньо самим товариством рішення про обрання ОСОБА_3 директором не приймалось.

Вважаючи свої права порушеними, ТОВ "ГЛАВБУД ПЛЮС" і звернулось до суду з даним позовом, в якому просить визнати недійсним договір поставки № 64-УГГ від 25.11.2014р., укладений між ТОВ „Главбуд Плюс та ТОВ „Укрграніт груп.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення уточнених позовних вимог, з огляду на наступне.

Предметом спору у цій справі є визнання недійсним правочину (договору), у зв'язку з підписанням його особою, повноваження якої було скасовано.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1,4 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.

Згідно із ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ „Укрграніт груп (постачальником), в особі директора ОСОБА_10, та ТОВ „Главбуд Плюс (покупцем), в особі директора ОСОБА_3, був укладений договір поставки № 64-УГГ від 25.11.2014р., згідно якого постачальник зобовязався передати у власність в обумовлені строки покупцеві будівельну продукцію, а покупець зобовязується прийняти і оплатити вартість вказаного товару.

Дослідивши договір поставки № 64-УГГ від 25.11.2014р., суд встановив, що він підписаний від імені ТОВ „Укрграніт груп уповноваженою особою та скріплений печаткою ТОВ „Укрграніт груп. При цьому, на останній сторінці договору відсутній підпис ОСОБА_3, а наявна лише печатка ТОВ „Главбуд Плюс, на всіх інших сторінках договору наявний підпис ОСОБА_3 та печатка ТОВ „Главбуд Плюс, поряд з тим, в преамбулі договору міститься посилання на те, що договір укладено від імені ТОВ „Главбуд Плюс директором ОСОБА_3

Разом з тим, в судових засіданнях жодною зі сторін не було заперечено, а навпаки, підтверджено факт того, що оскаржуваний договір від імені ТОВ „Главбуд Плюс підписав саме ОСОБА_3

Згідно ч. 1 ст. 35 ГПК України, обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

З огляду на зазначене, суд вважає встановленим факт підписання оскаржуваного договору від імені ТОВ „Главбуд Плюс ОСОБА_3

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до положень ст.ст. 662, 664 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

На виконання п. 6.2.1 договору поставки № 64-УГГ від 25.11.2014р., відповідач виставив позивачу рахунок № 490 на загальну суму 248 965 грн.

Оплата рахунку № 490 на суму 248 965 грн. була здійснена позивачем 25.11.2014р., що підтверджується звітом про дебетові і кредитові операції по рахунку №9151 за період листопада 2014 року та не оспорюється сторонами.

Зобовязання за даним договором виконані у повному обсязі, що підтверджено підписанням видаткових накладних уповноваженими особами сторін на загальну суму 248 965 грн., а саме: № 803 від 25.11.2014р. на суму 32 530 грн., № 804 від 26.11.2014р. на суму 32 960 грн., № 805 від 26.11.2014р. на суму 36 900 грн., №806 від 27.11.2014р. на суму 49 120 грн. та № 807 від 28.11.2014р. на суму 97 455 грн.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи акту звіряння взаємних розрахунків за листопад 2014р., підписаного між ТОВ „Укрграніт груп та ТОВ „Главбуд Плюс, станом на 30.11.2014р. заборгованість за договором поставки № 64-УГГ від 25.11.2014р. за поставлений товар у розмірі 248 965 грн. відсутня.

Вирішуючи питання про відповідність спірного договору вимогам закону, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 215 України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У п.п. 2.1, 2.9, 3.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року N 11 „Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними (з наступними змінами та доповненнями) зазначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ „Главбуд Плюс створено на підставі договору між громадянами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Пантелієм Костянтиновичем, шляхом обєднання їх вкладів з метою отримання прибутку та досягнення соціального ефекту.

Відповідно до пункту 6.3 Статуту товариства зі змінами, внесеними до Статуту, учасники володіють слідуючими розмірами частки: ОСОБА_4 50 %, ОСОБА_11 50 %.

Протоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Главбуд Плюс від 01.06.2007 року №3 було призначено на посаду директора товариства ОСОБА_5. На підставі протоколу від 01.06.2007 року №3 видано наказ від 01.06.2007 року №16_07/О, відповідно до якого ОСОБА_5 приступив до виконання обовязків директора товариства з правом підпису фінансових та первинних документів.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 05.11.2014 року у справі №521/19272/14-ц була задоволена частково заява ОСОБА_3 про забезпечення позову до ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю „Охоронне агентство „Гепард, третя особа ОСОБА_4, про звільнення та усунення перешкод у користуванні майном, якою, зокрема, ОСОБА_5 було відсторонено з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю „Главбуд Плюс, м. Одеса та призначено ОСОБА_3 виконуючим обовязки директора товариства з 05.11.2014 року; зобовязано державного реєстратора відділу реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про ОСОБА_5 в графі керівник та включити запис про ОСОБА_3 в графу керівник Товариства з обмеженою відповідальністю „Главбуд Плюс, м. Одеса з правом вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі з правом підпису.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03.12.2014 року вищезазначена ухвала була скасована та постановлено нову ухвалу про залишення без задоволення заяви ОСОБА_11 про забезпечення позову.

Тобто, на момент укладання договору поставки від 25.11.2014 року № 64-УГГ та підписання видаткових накладних на отриманий товар, ОСОБА_12 діяв на підставі повноважень, визначених ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 05.11.2014 року у справі №521/19272/14-ц.

При цьому, відповідно до частин 9, 10 статті 153 Цивільного процесуального кодексу України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

В позовній заяві зазначено, що на підставі ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 05.11.2014 року у справі №521/19272/14-ц 06.11.2014 року було внесено запис про ОСОБА_12 в графу ПІБ керівника юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Під час розгляду справи, позивачем додано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформований на запит представника позивача від 14.01.2015 року станом на 24.11.2014 року, в якому зазначено в графі Прізвище, імя, по батькові, дата обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи зазначено ОСОБА_5 (немає) підписант, ОСОБА_5 керівник.

Водночас у даному витягу зазначено про те, що внесення судового рішення, яке потребує змін атрибутів Субєкта 06.11.2014 року №4008370 (скасована).

Таким чином, доданий позивачем витяг не спростовує того, що станом на 25.11.2014 року (дату укладання спірного договору) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником та підписантом ТОВ Главбуд Плюс було зазначено ОСОБА_12

Згідно зі ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Цивільна правоздатність юридичної особи може бути обмежена лише за рішенням суду. Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Ст. 92 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Крім того, ч. 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до підпункту 3.3 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" від 29.05.2013 р. N 11, у господарських відносинах правочин (договір), як правило, вчиняється шляхом складання документа (документів), що визначає (визначають) його зміст і підписується безпосередньо особою, від імені якої він вчинений, або іншою особою, яка діє в силу повноважень, заснованих, зокрема, на законі, довіреності, установчих документах. Для вчинення правочинів органи юридичної особи не потребують довіреності, якщо вони діють у межах повноважень, наданих їм законом, іншим нормативно-правовим актом або установчими документами. Вирішуючи спори, пов'язані з представництвом юридичної особи у вчиненні правочинів, господарські суди повинні враховувати таке. Письмовий правочин може бути вчинений від імені юридичної особи її представником на підставі довіреності, закону або адміністративного акта. Особа, призначена повноважним органом виконуючим обов'язки керівника підприємства, установи чи організації, під час вчинення правочинів діє у межах своєї компетенції без довіреності.

Враховуючи, що ОСОБА_13 на момент укладання спірного договору був наділений повноваженнями в.о. директора ТОВ Главбуд Плюс на підставі ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 05.11.2014 року у справі №521/19272/14-ц та був уповноважений укладати договори від імені ТОВ Главбуд Плюс, суд доходить висновку про наявність всіх передбачених законом повноважень у ОСОБА_13 на підписання договору поставки № 64-УГГ від 25.11.2014р. від імені ТОВ Главбуд Плюс.

Крім того, в матеріалах справи наявні належним чином оформлені видаткові накладні, які свідчать про те, що на виконання договору поставки № 64-УГГ від 25.11.2014р. відповідач поставив, а позивач прийняв товар на загальну суму 248 965грн.

Суд зазначає, що видаткові накладні № 803 від 25.11.2014р., № 804 від 26.11.2014р., № 805 від 26.11.2014р., №806 від 27.11.2014р. та № 807 від 28.11.2014р. належним чином оформлені як первинні бухгалтерські документи, а, отже, фіксують зміст відповідних господарських операцій, що відбулись між сторонами по справі. Оскільки достовірність цих документів не спростована з боку позивача за допомогою будь-яких доказів, вказані документи - відповідно до ч. 2 ст. 34 ГПК України - приймаються судом як належні та допустимі докази реальності виконання відповідачем прийнятих на себе зобовязань за спірною угодою.

Таким чином, у суду відсутні будь-які правові підстави для визнання недійсним оспорюваного договору, оскільки обставини, наведені позивачем в обґрунтування позову, не свідчать про допущення порушення вимог закону на час укладення даної угоди.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо необґрунтованості заявлених ТОВ „Главбуд Плюс позовних вимог та відсутності правових підстав для їх задоволення.

Щодо клопотання відповідача про стягнення з позивача на користь ТОВ „Укрграніт груп судових витрат у розмірі 8 000грн., які складаються з витрат на оплату вартості правової допомоги адвоката, суд зазначає наступне.

Ст. 44 ГПК України передбачено відшкодування як судових витрат, так і сум, що були сплачені стороною за отримання послуг адвокатів.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, судового збору та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З наданих відповідачем документів - на підтвердження понесених ним судових витрат на оплату послуг адвоката у справі - вбачається, що відповідач ТОВ "Укрграніт груп" (клієнт) 04.11.2014р. уклав з адвокатом ОСОБА_14 (адвокат) договір № 31-ПД про надання правової допомоги. Згідно частини першої договору, адвокат приймає на себе обовязки з надання правової допомоги на підставі доручень клієнта. Зміст конкретного доручення клієнта про надання правової допомоги адвокатом та розмір гонорару останнього за його виконання, що підлягає сплаті клієнтом, визначається сторонами на підставі цього договору шляхом укладення додаткових угод до нього.

10.12.2015р. між тими ж сторонами було укладено додаткову угоду №2 до договору № 31-ПД про надання правової допомоги, відповідно до умов п.п.1-4 якої клієнт надає адвокату доручення провести правову та фактичну роботу зі збирання доказів, їх аналізу, розроблення правової позиції з представництва інтересів клієнта в ініційованому ТОВ "ГЛАВБУД ПЛЮС" позовному провадженні, зокрема, підготувати усі необхідні процесуальні документи та додатки до них, представити інтереси клієнта як відповідача в ході здійснення господарського судочинства у суді першої інстанції, складати та подавати усі необхідні на думку адвоката документи, усні та письмові пояснення, виконувати інші (без обмежень) дії, що будуть необхідні для представництва інтересів клієнта. Клієнт цим, зокрема, дає доручення адвокату на представництво його інтересів в господарському суді Одеської області з питання участі клієнта як відповідача в господарській справі № 916/4595/15 за позовом ТОВ "ГЛАВБУД ПЛЮС" про визнання правочину недійсним. При виконанні доручення згідно з цією додатковою угодою адвокат користується всіма повноваженнями, що визначені в тексті договору № 31-ПД про надання правової допомоги. Гонорар адвоката за надання ним правової допомоги з виконання доручень, що визначені відповідно до цієї додаткової угоди, складає 8 000 грн. та має бути сплачений клієнтом не пізніше ніж до моменту вирішення господарським судом Одеської області господарської справи № 916/4595/15.

Згідно квитанції прибуткового касового ордеру №11 від 22.12.2015р. на суму 4 000 грн. та платіжного доручення № 415 від 16.12.2015р. на суму 4 000 грн. вбачається, що адвокатом отримано гонорар за юридичні послуги за договором № 31-ПД від 04.11.2014р. про надання правової допомоги від ТОВ "Укрграніт груп" у загальному розмірі 8 000 грн.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ "ГЛАВБУД ПЛЮС", судові витрати по сплаті судового збору та витрати на послуги адвоката, згідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд вирішив:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛАВБУД ПЛЮС" (65026, АДРЕСА_1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Укрграніт груп" (65121, м. Одеса, проспект Маршала Жукова, буд. 4/Д, ) 8 000 (вісім тисяч) грн. витрат на послуги адвоката.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 09 березня 2016 р.

Суддя Ю.І. Мостепаненко