ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2016 р. Справа № 923/82/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Черковій О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Херсонської міської ради м.Херсона, м.Херсон

до відповідача-1: Комунального підприємства "Сервіс-Центр", м.Херсон

до відповідача-2: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Херсон

про визнання недійсним договору та зобов'язання до вчинення певних дій

за участю представників сторін:

від позивача: Сергеєва І.В., представник за довіреністю № 9-49/21 від 05.01.2016р.;

від відповідача-1: Скрицький Ю.О., представник за довіреністю № 10-151 від 13.07.2015р.;

від відповідача-2: не прибув.

Херсонська міська рада (позивач) звернулась до господарського суду Херсонської області з позовом до Комунального підприємства «Сервіс-Опт» (відповідач-1), Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач-2), в якому просить визнати недійсним Договір №01-15/Б від 17.12.2015 про залучення трудових та матеріально-технічних ресурсів для здійснення заходів з благоустрою міста Херсона та утримання об'єктів благоустрою - майданчиків для паркування транспортних засобів, укладений між відповідачем-1 та відповідачем-2, а також просить зобов'язати відповідача-2 повернути Херсонській міській раді спеціальні земельні ділянки та паспорти майданчиків для паркування згідно дислокації.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач-1 проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

Відповідач-2 в судове засідання не прибув, письмово повідомив суд, що позовні вимоги не визнає та просить розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, які прибули в судове засідання, суд

в с т а н о в и в:

Відповідно до ст.15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об'єктів благоустрою державної та комунальної власності. В разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об'єктів.

Матеріалами справи підтверджується, що Комунальне підприємство «Сервіс-Цетр» (відповідач-1, Сторона-1) засноване Херсонською міською радою і підпорядковане виконавчому комітету Херсонської міської ради від 22.12.2006 р. №244, підприємство утворене з метою організації автопаркувальної діяльності на території міста, впорядкування роботи з благоустрою міста, розвитку соціально-побутової сфери міста, забезпечення його економічного і соціального розвитку. Предметом діяльності підприємства є організація та експлуатація стоянок, парковок та справляння місцевого збору за парковку автотранспорту на території міста, одержання плати за послуги паркування.

Рішенням Херсонської міської ради від 28.12.2010 р. №19 «Про встановлення ставки за провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів», визначено уповноваженою особою на організацію та провадження діяльності з паркування - КП «Сервіс-Центр».

Таким чином, відповідно до ст.15 вищевкзаного закону, рішень Херсонської міської ради та статуту Комунального підприємства «Сервіс-Центр», останнє є підприємством спеціально створеним для утримання об'єктів благоустрою комунальної власності Херсонської міської територіальної громади та впорядкування роботи з благоустрою міста.

Відповідно до приписів ч.2 ст.15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», - підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об'єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації.

Згідно Правил паркування транспортних засобів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 р. №1342, майданчики для паркування є об'єктами благоустрою і повинні відповідати нормам, нормативам, стандартам у сфері благоустрою населених пунктів.

Згідно з п.9 ст.10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень міських рад та їх виконавчих органів у сфері благоустрою населених пунктів належить залучення на договірних засадах коштів і матеріально-технічних ресурсів юридичних та фізичних осіб для здійснення заходів з благоустрою населених пунктів.

Відповідно до стт.60 Закону України «Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Згідно приписів підпункту 7 пункту «а» ч.1 ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до власних повноважень виконавчих органів міських рад належить організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення.

Відповідно до ч.2 ст.52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет міської ради, який є її виконавчим органом, координує діяльність підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідної територіальної громади.

Згідно із наведеними положеннями чинного законодавства виконавчим комітетом Херсонської міської ради прийнято рішення від 17.11.2015 №422 «Про залучення на договірних засадах трудових та матеріально-технічних ресурсів на благоустрій міста Херсона», яким уповноважено комунальне підприємство «Сервіс-Центр» на укладення договорів про залучення на договірних засадах трудових та матеріально-технічних ресурсів юридичних та фізичних осіб для здійснення заходів з благоустрою міста Херсона та належного утримання об'єктів благоустрою - майданчиків для паркування транспортних засобів.

17 грудня 2015 року між комунальним підприємством «Сервіс-Центр» (Сторона-1)

та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Сторона-2) укладено договір №01-16/Б про залучення трудових та матеріально-технічних ресурсів для здійснення заходів з благоустрою міста Херсона та утримання об'єктів благоустрою - майданчиків для паркування транспортних засобів (далі - договір).

Відповідно до п.1.2. договору передбачається залучення на договірних засадах трудових та матеріально-технічних ресурсів для здійснення заходів з благоустрою міста Херсона та належного утримання об'єктів благоустрою - майданчиків для паркування транспортних засобів, здійснення паркувальної діяльності з автоматизації надання послуг (встановлення, обслуговування паркувальних автоматів та надання послуг) на майданчиках для паркування транспортних засобів на об'єктах благоустрою.

Згідно умов п.3.1. договору Сторона-2 сплачує Стороні-1 до 27 числа кожного місяця плату у розмірі, що встановлюється сторонами згідно протоколу узгодження ціни за кожний окремий майданчик для паркування транспортних засобів.

Додатком №2 до договору - Протокол узгодження договірної ціни (а.с.21) визначено розмір договірної ціни за експлуатацію місць на майданчиках для паркування транспортних засобів, який складає 53806,37 грн.

Відповідно до п.6.1. та п.6.2. договору договір вважається укладеним і набирає чинності з 01.01.2016 року та діє до 31.12.2018 року включно та до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

На думку позивача, укладення договору на використання земельних ділянок здійснено із порушенням вимог законодавства про благоустрій території, Податкового кодексу України, Правил паркування транспортних засобів.

Позивач наголошує, що пунктами 23, 24 Правил паркування транспортних засобів, затверджених Постановою КМУ від 03.12.2009 р. №1342, передбачено, що послуги з утримання майданчиків для платного паркування надаються оператором з метою використання таких майданчиків за призначенням, а також санітарного очищення, збереження та відновлення їх відповідно до законодавства, нормативів, норм, стандартів, порядків і правил з урахуванням вимог безпеки дорожнього руху. Оператор (суб'єкт господарювання, який здійснює обладнання і утримання майданчика для паркування) зобов'язаний використовувати майданчик для паркування за призначенням; обладнати майданчик для паркування відповідно до вимог Правил паркування транспортних засобів, Правил дорожнього руху, здійснювати контроль за своєчасною сплатою вартості послуг з утримання майданчиків для платного паркування.

На виконання вищевказаних вимог законодавства рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради №298 від 18.11.2014 р. затверджено Порядок проведення конкурсу із визначення операторів, яким надається право обладнання, утримання та використання майданчиків для паркування транспортних засобів на території міста Херсона. Пунктом 2.1. вищезазначеного Порядку передбачено, що підставою для укладення договору з переможцем конкурсу є рішення виконавчого комітету міської ради про затвердження результату конкурсу та акти обстеження відведених майданчиків для паркування - об'єктів конкурсу стосовно обладнання їх відповідно до Правил паркування транспортних засобів та Правил дорожнього руху. Пунктом 6.5. Порядку передбачено, що строк дії договору не може перевищувати п'яти років.

Позивач наполягає, що договір, укладений між відповідачами, укладено без обов'язкового конкурсного відбору; договір укладено на строк три роки, але вказано, що якщо за 45 діб до закінчення строку дії договору від однієї із сторін не надійшла письмова пропозиція щодо розірвання договору, - даний договір вважається пролонгованим строком на три роки, що також є порушення умов п.6.5. Порядку проведення конкурсу із визначення операторів, яким надається право обладнання, утримання і використання майданчиків для паркування транспортних засобів на території міста Херсона.

Посилаючись на те, що договір, укладений між відповідачами, порушує права Херсонської міської ради на розпорядження комунальною власністю та здійснення повноважень, які надані законодавством України, позивач просить визнати вищевказаний договір недійсним.

Суд відмовляє в задоволенні вищевказаної вимоги з огляду на наступне.

Згідно із п. 2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року N 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" - правовідносини, пов'язані з визнанням правочинів (господарських договорів) недійсними, регулюються ЦК України, ГК України, Земельним кодексом України, Законами України "Про оренду землі", "Про приватизацію державного майна", "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", "Про іпотеку", "Про страхування", "Про банки і банківську діяльність", "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності", "Про запобігання корупції" та іншими актами законодавства. Правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом. Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені статтями 215, 216 ЦК України, статтями 207, 208 ГК України. Правила, встановлені цими нормами, повинні застосовуватися господарськими судами в усіх випадках, коли правочин вчинений з порушенням загальних вимог частин першої - третьої, п'ятої статті 203 ЦК України і не підпадає під дію інших норм, які встановлюють підстави та наслідки недійсності правочинів, зокрема, статей 228, 229, 230, 232, 234, 235, 10571 ЦК України, абзацу другого частини шостої статті 29 Закону України "Про приватизацію державного майна", частини другої статті 20 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", частини другої статті 15 Закону України "Про оренду землі", статті 12 Закону України "Про іпотеку", частини другої статті 29 Закону України "Про страхування", статті 78 Закону України "Про банки і банківську діяльність", статті 71 Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності", частини третьої статті 67 Закону України "Про запобігання корупції" тощо. Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані є його недійсністю.

Вирішуючи спір про визнання угоди недійсною, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними та настання відповідних наслідків: відповідність змісту угоди вимогам закону, додержання встановленої форми угоди, правоздатність сторін за угодою, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, зокрема наявність спеціальних підстав визнання недійсною угоди.

Відповідачем-1 надано до матеріалів справи докази опублікування в офіційному друкованому засобі масової інформації Херсонської міської ради - газеті «Херсонський вісник» від 03.12.2015 р. випуск №48 об'яви, в якій оголошувався конкурс про залучення на договірних засадах трудових та матеріально-технічних ресурсів юридичних та фізичних осіб для здійснення заходів з благоустрою міста Херсона та належного утримання об'єктів благоустрою - майданчиків для паркування транспортних засобів. За твердженням відповідача-1 станом на 17.12.2015 р. жодної заявки на участь у конкурсі на адресу комунального підприємства не надійшло.

За умовами договору Сторона-2 зобов'язана: проводити роботи щодо встановлення обладнання майданчиків для платного паркування транспортних засобів згідно наданої Стороною-1 технічної документації з автоматизації надання послуг (встановлення та обслуговування паркувальних автоматів) для здійснення паркувальної діяльності у м.Херсоні. Відведені майданчики для платного паркування транспортних засобів обов'язково повинні бути обладнані стаціонарно паркувальними автоматами з розрахунку не менш як один автомат на 20 місць для паркування з обох боків уздовж проїзної частини вулиці, дороги або тротуару та/або інформаційними знаками про можливість і порядок надання послуги «мобільне паркування». Забезпечувати належне функціонування технічних приладів (паркувальних автоматів) для сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів. Здійснювати контроль за експлуатацією матеріально-технічних ресурсів на майданчиках для паркування транспортних засобів на об'єктах благоустрою міста. Забезпечити встановлення дорожніх знаків, нанесення розмітки відповідно затвердженої схеми. Забезпечити обов'язкове облаштування місць передбаченого стандартами розміру, позначених дорожніми знаками та розміткою для паркування транспортних засобів, зазначених у ч.6 ст.30 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». Забезпечувати належний технічний та санітарний стан майданчиків для паркування транспортних засобів на об'єктах благоустрою, проводити прибирання території місць для паркування транспортних засобів від сміття та снігу. Надавати роз'яснення користувачам щодо застосування Правил паркування транспортних засобів на майданчиках для паркування транспортних засобів на об'єктах благоустрою. Забезпечити роботу майданчиків для паркування транспортних засобів на об'єктах благоустрою: наглядати за в'їздом та виїздом транспортних засобів, які повинні здійснюватись у відповідності з правилами дорожнього руху, щоб не створювати перешкод рухомому транспорту, не завдавати пошкоджень існуючим комунікаціям, інженерним спорудам та зеленим насадженням; вести облік та фінансово-аналітичну діяльність про організацію, обслуговування, стягнення плати за користування платними парковками та дотримуватись термінів здачі звітності. Забезпечувати навчання персоналу, який обслуговував майданчики для паркування транспортних засобів на об'єктах благоустрою та матеріально-технічні засоби для здійснення паркувальної діяльності. Забезпечувати безоплатно персонал, який обслуговує майданчики для паркування транспортних засобів на об'єктах благоустрою та матеріально-технічні засоби для здійснення паркувальної діяльності єдиною у м.Херсоні формою одягу та нагрудним знаком з метою забезпечення його безпеки під час виконання службових обов'язків, а також безпеки дрожнього руху.

Суд погоджується з думкою відповідача-1, що за спірним договором між відповідачами виникли відносини в сфері залучення на договірних засадах трудових та матеріально-технічних ресурсів, а саме паркоматів, та спільної діяльності в сфері організації та обслуговування матеріально-технічних ресурсів для обслуговування транспортних засобів на території міста Херсона в частині своєчасного та у повному обсязі надходження до бюджету міста плати за користування комунальними парковками, справляння місцевого збору за тимчасову парковку автотранспорту, а не відносини з утримання і обладнання майданчиків для паркування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що на правовідносини, які склалися та існують між відповідачами, не розповсюджується Порядок проведення конкурсу із визначення операторів, яким надається право обладнання, утримання і використання майданчиків для паркування транспортних засобів на території міста Херсона. Відповідач-2 за умовами договору не є оператором - суб'єктом господарювання, який здійснює обладнання, утримання та використання майданчиків для паркування.

Щодо посилання позивача на те, що договір укладено на строк три роки, але вказано, що якщо за 45 діб до закінчення строку дії договору від однієї із сторін не надійшла письмова пропозиція щодо розірвання договору, - даний договір вважається пролонгованим строком на три роки, що також є порушенням умов п.6.5. Порядку проведення конкурсу із визначення операторів, яким надається право обладнання, утримання і використання майданчиків для паркування транспортних засобів на території міста Херсона, - суд не приймає вищевказане посилання до уваги, оскільки умовами договору встановлено строк дії договору у три роки. Можлива пролонгація договору не є обов'язковою і, на думку суду, позивач не має правових підстав стверджувати про порушення його прав, які ще не настали.

Оскільки підстави визнання недійсним договору відсутні, суд відмовляє і в задоволенні вимог позивача щодо зобов'язання відповідача-2 повернути Херсонській міській раді спеціальні земельні ділянки та паспорти майданчиків для паркування згідно дислокації. До того ж, доказів передачі від Херсонської міської ради відповідачу-2 спеціальних земельних ділянок та паспортів майданчиків для паркування позивачем до матеріалів справи не надано.

Згідно приписів п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 р. №9 - відповідно до статей 216 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивачем не доведено порушення його прав та законних інтересів.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до положень ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

В силу ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного рішення.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1.Відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

(Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом).

Повне рішення складено 29.02.2016 р.

Суддя В.В.Литвинова