ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.03.2016 р. Справа № 914/3604/15

Суддя господарського суду Львівської області Чорній Л.З. розглянувши матеріали за заявою: Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», м. Київ

про грошові вимоги до боржника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство «Агро-Союз», м. Львів

у справі за заявою: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Зернотрейдер», с. Булахівка Павлоградського району Дніпропетровської області

про банкрутство ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство «Агро-Союз» (79034, м.Львів, вул. Навроцького, буд. 25; )

Представники сторін:

Ініціюючий кредитор: не зявився

ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України»: ОСОБА_2

ПАТ «Укрсоцбанк»: ОСОБА_3, ОСОБА_4

ПАТ «АПЕКС-БАНК»: не зявився

ПАТ «Укргазбанк»: ОСОБА_5

ПАТ «ОТП Банк»: не зявився

ПАТ «Дельта Банк»: ОСОБА_6

боржник: ОСОБА_7

розпорядник майна: ОСОБА_8

Суть спору: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Зернотрейдер», с. Булахівка Павлоградського району Дніпропетровської області подано заяву про порушення справи про банкрутство ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство «Агро-Союз» (79034, м. Львів, вул. Навроцького, буд. 25; ) в порядку ст.10,11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою суду від 20.10.2015р. заява прийнята до розгляду та призначено підготовче засідання на 27.10.2015р.

В судове засідання 27.10.15 р. представник ініціюючого кредитора зявився, заяву підтримав. Через канцелярію суду подав заяву про зменшення заявлених вимог.

Представник боржника в судовому засіданні заяву ініціюючого кредитора про порушення справи про банкрутство ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство «Агро-Союз» підтримав.

Автоматизованою системою визначено кандидатуру розпорядника майна арбітражного керуючого ОСОБА_9.

23.10.15 р. через канцелярію господарського суду надійшла заява від арбітражного керуючого ОСОБА_9 про відмову від призначення його розпорядником майна ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство «Агро-Союз».

Через канцелярію суду подано заяву арбітражним керуючим ОСОБА_8 про згоду на призначення його розпорядником майна ТзОВ «ВП «Агро-Союз».

Ухвалою суду від 29.10.2015р. порушено провадження у справі про банкрутство ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство «Агро-Союз» (79034, м.Львів, вул. Навроцького, буд. 25; ), введено процедуру розпорядження майном та призначено розпорядником майна ОСОБА_8.

Оголошення про порушення провадження справи про банкрутство оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 5 ст.23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», розпорядник майна боржника не пізніше ніж на десятий день з дня, наступного після закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку, з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обгрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення в поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторами.

Відповідно до п.8 ст. 23 Закону вимоги конкурсних кредиторів, визнані боржником або господарським судом, вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 03.12.2015 р. у справі №914/3604/15 прийнято до розгляду заяву кредитора ПАТ АБ «Укргазбанк», м. Київ про грошові вимоги до боржника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство «Агро-Союз».

Відповідно до заяви від 30.11.2015 р. за вх.№5578/15 ПАТ АБ «Укргазбанк», м. Київ заявлено кредиторські вимоги на загальну суму 65 353 997,71 грн.

Заборгованість виникла на підставі наступних договорів.

29.02.2012 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Агро-Союз» укладено кредитний договір №1/12/к. Із врахуванням змін та доповнень, внесених до кредитного договору, договорами про внесення змін №1 від 30.03.2012 року, №2 від 06.08.2012 року, №3 від 31.03.2014 року банком відкрито позичальнику відновлювану кредитну лінію з лімітом 40 000 000,00 грн. на строк з 29.02.2012 року 27.02.2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитом з 29.02.2012 по 30.03.2014 року - виходячи з 19,0% річних, а на прострочену заборгованість виходячи з 22,0% річних; з 31.03.2014 по 27.02.2015 року - виходячи з 22,0% річних, а на прострочену заборгованість

виходячи з 25,0% річних. Згідно п. 3.1. кредитного договору, надання кредиту здійснюється окремими траншами, зокрема шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок боржника.

В період з 29.02.2012 року по 10.05.2012 року, п'ятьма окремими траншами на поточний рахунок боржника банком перераховано кредитні кошти на загальну суму 40 000 000 грн., а саме:

- 29.02.2012 року - 12 000 000,00 грн.;

- 30.03.2012 року - 19 030 500,00 грн.;

- 27.04.2012 року-4 700 000,00 грн.;

- 03.05.2012 року - 1 600 000,00 грн.;

- 10.05.2012 року-2 669 500,00 грн.

Таким чином, банком виконано свої зобов'язання за кредитним договором.

Натомість боржником, в порушення взятих на себе зобов'язань, у встановлений кредитним договором строк кредит не повернуто, проценти за користування кредитом не сплачуються. Станом на 29.10.2015 року не повернуто кредит в сумі 40 000 000,00 грн., несплачено прострочені проценти в період з 01.10.2015р. по 29.10.2015р. в сумі 858 082,19 грн., а також прострочені проценти за період до 30.09.2015р. включно в сумі 7 728 151,03 грн.

Разом з тим, кредитний договір №1/12/к від 29.02.2012 року продовжує діяти до сих пір, зобов'язання за кредитним договором не виконані.

Так, станом на 29.10.2015 року (дата винесення ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство) заборгованість ТОВ «ВП «Агро-Союз», становить:

1) за основним зобов'язанням - 48 586 233,22 грн., в тому числі:

- прострочена заборгованість щодо повернення кредиту - 40 000 000,00 грн.;

- прострочена заборгованість щодо сплати процентів - 8 586 233,22 грн.;

2) штрафні санкції (пеня) за кредитним договором - 16 767 764,49 грн.

Загальний розмір заборгованості складає 65 353 997,71 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості ТзОВ «ВП «Агро-Союз» за кредитним договором станом на 29.10.2015 року, а також виписками за аналітичними рахунками, на яких обліковується прострочена заборгованість за кредитом та щодо сплати процентів.

Зазначена вище загальна сума вимог кредитора 65 353 997,71 грн. забезпечена заставою майна боржника - згідно договору застави (товарів в обороті) №5/11/к/3-5 від 25.11.2011 року, заставою обтяжені товари в обороті Позичальника - комплектуючі до сільгосптехніки, балансовою вартістю 30 000 000,00 грн., що зберігаються на складі за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, 1т.

Крім цього, зобовязання боржника також забезпечені застввою майнових прав на отримання виручки за контрактами на поставку продукції, де боржник виступає постачальником, а саме:

- прав вимоги до ООО «ПМТО «Континент-Агро» (РФ, мовою оригіналу) сплати грошових коштів в сумі 800 000 000,00 (Вісімсот мільйонів) рублів за Контрактом на поставку продукції №3 від 01.02.2011 р., обтяжених заставою за договором про заставу майнових прав №1/12/к/3-8 від 30.03.2012 року;

- прав вимоги до ОАО БМТО «Шелеховагропромснаб» (РФ, мовою оригіналу) сплати грошових коштів в сумі 90 000 000,00 (Дев'яносто мільйонів) рублів за Контрактом на поставку продукції №Р14-03 від 16.01.2014 р, обтяжених заставою за договором про заставу майнових прав №1/12/к/3-9 від 31.03.2014 року; договор про заставу майнових прав №1/12/к/3-9 від 31.03.2014 року;

- прав вимоги до ООО «Дифензоре» (РФ, мовою оригіналу) сплати грошових коштів в сумі 800 000 000,00 (Вісімсот мільйонів) рублів за Контрактом на поставку продукції №15 від 25.12.2013 р., обтяжених заставою за договором про заставу майнових прав №1/12/к/3-10 від 31.03.2014 року.

Однак, у своїй заяві з кредиторськими вимогами, поданій до суду, а також з врахуванням уточнень до неї від 15.12.15 р., заявник зазначив, що відмовляється від майнових прав, як від забезпечення за зобовязаннями боржника у звязку з очевидною неможливістю їх реалізації.

Докази надіслання такої заяви боржнику (№513/1506/2015 від 26.11.15 р.) кредитором надано в судове засідання 01.03.16 р.

Такими чином, ПАТ АБ «Укргазбанк» просить суд визнати та включити вимоги банку в сумі 65 353 997,71 грн. до реєстру вимог кредиторів боржника з яких 30 000 000,00 грн., окремо, як вимоги забезпечені заставою майна боржника.

Арбітражним керуючим-розпорядником майна ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство «Агро-Союз», м. Львів разом з боржником розглянуто заяву ПАТ АБ «Укргазбанк» про визнання грошових вимог на загальну суму 65 356 433,71 грн. (65 353 997,71 грн. згідно договорів та 2 436,00 грн. судового збору за подання до суду заяви з грошовими вимогами до боржника) та повідомлено суд та заявника, що ці вимоги визнані в повному обсязі, однак в наступній черговості: 48 586 233,22 грн., як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника, 16 767 764,49 грн., як вимоги шостої черги та 2 436,00 грн. судового збору, як вимоги першої черги.

Таким чином, боржником не прийнято відмову ПАТ АТ «Укргазбанк» від забезпечення, відтак вимоги в сумі 48 586 233,22 грн. включені окремо до реєстру вимог боржника, як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника.

Суд також розглянув заяву ПАТ АТ «Укргазбанк» про часткову відмову від забезпечення та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч. 2 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами До боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Частиною 8 ст. 23 вказаного Закону визначено, що розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Відповідно до вимог ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Також ч.1 ст. 651 ЦК України передбачено підстави для розірвання договору та зазначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Водночас, ЦК України містить також вимоги до форми розірвання договору. Так, відповідно до ст. 654 ЦК України, «Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається...». Аналогічні вимоги містить і загальні вимоги ЦК України щодо правочину. Так, ст.214 ЦК України встановлено наступне: «Особи, які вчинили дво- або багатосторонній правочин, мають право за взаємною згодою сторін, а також у випадках, передбачених законом, відмовитися від нього, навіть і в тому разі, якщо його умови повністю ними виконані...Відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, в якій було вчинено правочин.»

Про необхідність дотримання вказаних законодавчих вимог свідчить також стала судова практика, що склалась у зв'язку з вирішенням судами питання правомірності односторонньої відмови від договору. Так, господарським судом Донецької області розглядалась справа № 905/5359/13. У вказаній справі банк, надсилаючи заяву з кредиторськими вимогами, відмовився від договорів забезпечення за кредитним договором, зокрема, від договорів застави. Місцевий господарський суд прийшов до висновку про те, що така відмова є неправомірною. На думку суду, така відмова була вчинена банком без дотримання приписів ст. 214 ЦК, та ст. 593 ЦК. Тобто відмова від правочину була вчинена не утакій самій формі, в якій було вчинено правочин. Крім того, на думку суду про відсутність факту відмови банку від договору забезпечення свідчить також наявність відповідних записів у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за відповідними договорами застави. Суд також зазначив, що сторонами не надано до суду доказів зміни чи розірвання договорів застави, від яких відмовляється банк. Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що на час слухання справи договори застави, від яких відмовився банк, є чинними, а отже вимоги банку є забезпеченими. За результатами судового розгляду винесено ухвалу від 31 жовтня 2013 р. у справі №905/5359/13, якою визнано банк як забезпеченого кредитора, чим фактично відмовлено у задоволенні його заяви про відмову від забезпечення. Вказана ухвала була предметом перегляду в апеляційній та касаційній інстанціях та залишена без змін. Крім того, суд апеляційної інстанції в постанові від 25 грудня 2015 р., зазначив наступне: «Оскільки докази зміни чи розірвання, або відмови в установленому законом порядку від договорів застави майнових прав №15-94/19-3546/11 від 23.12.2011р., №20-3631/3-2 від 23.11.2011р., іпотечного договору №15-94/19-8181/07 від 17.12.2007р. в матеріалах справи відсутні, тобто вони є чинними, відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого та Реєстру обтяжень рухомого майна не вносились, тому у господарського суду Донецької області були відсутні законні підстави приймати до уваги заяву банку про відмову у забезпеченні за цими договорами. Крім того, на думку колегії суддів, відмова від забезпечення має бути у тій самій формі, за якою вчинений договір забезпечення. Тобто передбачене ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» право заставного кредитора на відмову від забезпечення повинно бути реалізовано на нормах матеріального права, якими врегульовані правовідносини забезпечення основного зобов'язання. Будь-яких спеціальних норм права, які б відрізнялися від іншого матеріального права. Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в цій частині не містить.»

Враховуючи вищенаведене, відмова від договору застави означає вчинення конкретних дій, які б підтвердили таку відмову. З аналізу вказаних рішень можна зробити висновок про те, що подібна відмова може підтверджуватись укладенням договорів зміни чи розірвання договорів застави, витягами з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про відсутність обтяжень на відповідних об'єктах рухомого майна, відповідно до договорів застави тощо.

Про обґрунтованість такого висновку свідчить також постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 27 липня 2015 р. у справі № 924/1282/13. Так, банк і боржник уклали додаткову угоду до договору застави, якою припинили дію договору застави майнових прав та уклади додаткову угоду про заставу об'єктів рухомого майна. На цій підставі банк подав заяву про відмову від забезпечення, якою попросив суд зменшити розмір заставних вимог та збільшити розмір конкурсних вимог. Суд встановив, що укладені додаткові угоди є належним підтвердженням відмови від забезпечення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що кредитором не вчинено належних дій для відмови від забезпечення у вигляді застави. Так, станом на 26 січня 2016 р. в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровані записи про наявність обтяжень за вказаними Договорами застави, що підтверджується відповідними витягами в додатках до цих пояснень. Крім того, між кредитором та боржником не укладались жодні договори про розірвання договорів застави, а сам боржник не надавав своєї згоди на таке розірвання.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що боржником та розпорядником майна правомірно включено до реєстру вимог кредиторів боржника вимоги ПАТ АТ «Укргазбанк» в сумі 48 586 233,22 грн., як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обгрунтованість заявлених кредиторських вимог до боржника в сумі 65 356 433,71 грн.

Розглянувши заяву кредитора, заслухавши пояснення арбітражного керуючого-розпорядника майна, дослідивши матеріали справи, керуючись ст. 23,25 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст.86 ГПК України, суд-

У Х В А Л И В:

1. Задоволити заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд.1; ) про визнання кредиторських вимог.

2. Включити грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд.1; ) в розмірі 65 356 433,71 грн. до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство «Агро-Союз», м. Львів, а саме: 48 586 233,22 грн. окремо, як вимоги, забезпечені заставою майна боржника, 16 767 764,49 грн., як вимоги шостої черги та 2 436,00 грн., як вимоги першої черги.

Суддя Чорній Л.З.