ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2016 р. Справа № 914/2055/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Зварич О.В.

суддів Хабіб М.І.

ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Львівобленерго (надалі ПАТ Львівобленерго) за № 95 від 04.12.2015р. (вх. №01-05/5764/15 від 08.12.2015р.)

на рішення господарського суду Львівської області від 18.11.2015р.

у справі № 914/2055/15

за позовом: ПАТ Львівобленерго

до відповідача: Комунального підприємства Бродитеплоенерго (надалі КП Бродитеплоенерго)

про стягнення пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат,

за участю:

від позивача: ОСОБА_2 представник (довіреність № 502-4621/2 від 28.12.2015р.);

від відповідача: ОСОБА_3 представник (довіреність № 5 від 15.12.2015р.);

ОСОБА_4 представник (довіреність № 4 від 15.12.2015р.),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 18.11.2015р. у справі №914/2055/15 (головуючий суддя Долінська О.З., судді: Яворський Б.І., Крупник Р.В.) позов задоволено частково. Стягнуто з КП Бродитеплоенерго на користь ПАТ Львівобленерго 3% річних - 2,46 грн., інфляційні нарахування 22,44 грн., пеню за несвоєчасно оплачену активну електроенергію в сумі - 19,63 грн. та 0,89 грн. понесених витрат на сплату судового збору.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що спільними протокольними рішеннями про організацію взаємних розрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду державного бюджету було змінено порядок і строки взаєморозрахунків за придбану електричну енергію протягом спірного періоду, поставлену відповідно до договору про постачання електричної енергії № 90355 від 01.08.2006р., із додатковою угодою від 31.05.2012 року до договору, у якому виникли спірні правовідносини, а тому відсутні правові підстави стверджувати про порушення відповідачем строків оплати отриманої електричної енергії, що передбачені договором, та притягнення відповідача до відповідальності у вигляді стягнення інфляційних втрат, процентів річних та пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання за вказаним договором. Оскільки відповідач не є стороною спільного протокольного рішення, то він не може нести відповідальність за несвоєчасність його виконання. В звязку з простроченими перерахуваннями самим відповідачем поза межами спільних протокольних рішень, суд здійснив відповідні розрахунки, прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 2,46 грн. 3% річних, 22,44 грн. інфляційних втрат та 19,63 грн. пені., в задоволені решти позовних вимог відмовив.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій рішення суду першої інстанції вважає прийнятим при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права. На його думку, висновок суду першої інстанції, про те що з моменту підписання спільних протокольних рішень про організацію взаємних розрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду державного бюджету сторонами змінено порядок і строк проведення розрахунків за придбану електричну енергію протягом спірного періоду, поставлену відповідно до договору про постачання електричної енергії № 90355 від 01.08.2006р., не ґрунтується на матеріалах справи та суперечить законодавству України. Просить скасувати частково рішення господарського суду Львівської області від 18.11.2015р. у справі №914/2055/15, прийняти нове рішення, яким повністю задоволити позовні вимоги ПАТ Львівобленерго.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вважає доводи скаржника безпідставними та необґрунтованими. Звертає увагу на те, що в апеляційній скарзі не згадується про укладену сторонами 31.05.2012р. додаткову угоду про внесення змін до договору про постачання електричної енергії № 90355 від 01.08.2006р., відповідно до якої у випадку зміни чинного законодавства України сторони зобовязались керуватись вимогами цих нормативно-правових актів з дня набрання ними чинності незалежно від внесення змін до цього договору. Стверджує, що жодних правових підстав для стягнення штрафних санкцій, які зазначені в позовній заяві, немає, оскільки позивач погодився на виконання умов постанови КМУ № 20 від 11.01.2005р. Просить залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду, а апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення господарського суду Львівської області від 18.11.2015р. у справі №914/2055/15.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.08.2006р. між ВАТ Львівобленерго, правонаступником якого є ПАТ Львівобленерго (постачальник), та КП Бродитеплоенерго (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №90355, відповідно до якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною в додатку № 9 Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точка продажу електричної енергії: зазначена в додатку №6 Однолінійна схема (а.с.25-30, т.1).

Відповідно до п. 2.1 договору під час виконання умов цього договору, а також вирішення питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобовязуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (дала ПКЕЕ).

Згідно п.2.3-2.4 договору споживач зобовязався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №2 Порядок розрахунків та №9 Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії, здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком № 7а (7б) Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії.

Відповідно до п. 4 додатку № 2 до договору (з урахуванням додаткової угоди до договору від 04.03.2010р.) остаточний розрахунок споживача за електричну енергію спожиту протягом розрахункового періоду здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначених за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених ПКЕЕ (а.с.31-32, т.1).

Права сторін договору визначені в розділі 3.

Розділом 4 договору встановлено відповідальність його сторін. Так, за внесення платежів, передбачених цим договором, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати (п. 4.2.1 договору).

Відповідно до п. 9.3 договору спірні питання та розбіжності щодо виконання умов цього договору, щодо яких сторонами не буде досягнуто згоди, вирішуються у порядку, встановленому законодавством України.

Пунктом 9.4 передбачено, що цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2006р. Договір вважається щоразу продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

З наявної у справі копії вбачається, договір про постачання електричної енергії №90355 від 01.08.2006р. підписаний та скріплені печатками його сторін.

31.05.2012р. сторони уклали додаткову угоду про внесення змін до договору про постачання електричної енергії № 90355 від 01 серпня 2006 року, а саме домовились про внесення наступних змін:

п. 2.1.2 договору «У випадку зміни чинного законодавства України, зокрема нормативно-правових актів, які регулюють правовідносини, що виникають з приводу постачання електричної енергії та стосуються предмету цього договору; зобов'язань, прав, обовязків та відповідальності сторін; порядку визначення та узгодження договірних величин споживання електричної енергії та потужності; порядку обмеження та припинення електропостачання; обліку електричної енергії та порядку розрахунків; відносин із третьою стороною та інших правовідносин, які випливають з приводу постачання електричної енергії, застосовуються положення цих нормативно-правових актів, які мають перевагу перед положеннями цього договору. Сторони зобов'язуються керуватися вимогами цих нормативно-правових актів з дня набрання ними чинності незалежно від внесення змін до цього договору (а.с.50, т.1).

Дана додаткова угода вступає в силу з моменту підписання її сторонами та вважається невідємною частиною до договору про постачання електричної енергії (п.4 додаткової угоди від 31.05.2012р.).

На виконання укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії № 90355 від 01.08.2006р. позивач здійснював поставку електроенергії відповідачу та виставляв для оплати відповідні рахунки (а.с.16-24, т.1).

У позовній заяві позивач вказує, що в порушення умов договору № 90355 від 01.08.2006р. відповідач не проводив вчасної оплати поставленої електричної енергії та послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії. До позову додав розрахунок боргу за активну та реактивну електроенергію (а.с.6-8, 12 т.1).

В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 Про затвердження деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій та згідно з Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію (зі змінами), затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики країни, НАК «Нафтогаз України» та Державного казначейства України від 03.02.2009р. № 55/57/43, між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області (сторона № 1), Департаментом фінансів Львівської обласної державної адміністрації (сторона № 2), Енергопостачальною компанією ПАТ Львівобленерго (сторона № 3) та ДП Енергоринок (сторона остання) підписано спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду державного бюджету з одночасним погашенням заборгованості за спожиту електроенергію перед ПАТ "Львівобленерго" (а.с.142-163, т.1).

В пунктах 4, 5 вказаних спільних протокольних рішень сторони передбачили схеми, порядок та строки проведення розрахунків по спільних протокольних рішеннях, зокрема визначили, що усі учасники розрахунків не пізніше наступного дня після зарахування коштів на їх рахунок перераховують кошти наступному учаснику розрахунків.

У пунктах п.п. 6,8 спільних протокольних рішень вказано, що сторони несуть відповідальність за недотримання вимог постанови КМУ від 11.01.2005р. №20 та Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію і невиконання своїх зобовязань за цими спільними протокольними рішеннями відповідно до чинного законодавства. Усі спірні питання, повязані із виконанням спільних протокольних рішень, вирішуються шляхом переговорів між сторонами.

Згідно п. 9 спільні протокольні рішення вважаються укладеними у разі, якщо вони підписані сторонами без розбіжностей та інших додаткових умов.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ Львівобленерго підписало спільні протокольні рішення без жодних зауважень, з чого можна зробити висновок про те, що позивач погодився на визначений порядок розрахунків без участі відповідача.

Відповідна оплата була здійснена на суму, вказану у зведених реєстрах, доданих до спільних протокольних рішень, зокрема, за березень грудень 2014 року в сумі 415500,00грн. і за період з січня травня 2015 року в сумі 1070900,00 грн., всього 1486400,00 грн. (а.с.4-13, т.2).

В платіжних дорученнях у графі призначення платежу про перерахунок коштів згідно спільних протокольних рішень зазначено ПКМУ № 20, а платником виступає Департамент фінансів Львівської ОДА.

Фактична оплата постачальнику ПАТ Львівобленерго спожитої КП Бродитеплоенерго електроенергії третьою особою відповідно до постанови КМУ від 11.01.2005р. № 20 згідно взаєморозрахунку підтверджується також довідками Фінансового управління Бродівської РДА від 23.04.2014р. № 04-07/129 на суму 204200,00 грн., від 12.05.2014р. №04-07 на суму 115700,00 грн., від 26.12.2014р. №04-07/642 на суму 95600,00грн., від 30.01.2015р. №04-07/32 на суму 409054,59 грн., від 03.04.2015р. №04-07/119 на суму 225700,00 грн., від 21.04.2015 р. №04-07/139 на суму 234000,00 грн., від 12.05.2015 р. №04-07/163 на суму 202200,00 грн. (а.с.73, 76, 79, 82, 85, 87, 91, т.1).

В матеріалах справи відсутні докази про неприйняття чи повернення коштів, сплачених Департаментом фінансів Львівської ОДА на виконання спільних протокольних рішень в рахунок погашення заборгованості КП «Бродитеплоенерго» перед енергопостачальною організацією.

Підставою звернення позивача до місцевого господарського суду з даним позовом слугувало несвоєчасне здійснення відповідачем розрахунків за поставлену електричну енергію за період з лютого 2014р по травень 2015р.

23.07.2015р. позивач звернувся в суд першої інстанції з письмовим уточненням позовних вимог, просив стягнути з відповідача 3338,09 грн. пені, 3071,67 грн. 3% річних з простроченої суми та 87890,38 грн. додаткових нарахувань із застосуванням індексу інфляції (а.с.67, т.1).

При винесенні постанови колегія суддів враховує наступне.

Згідно частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

В частині 1 статті 627 Цивільного кодексу України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В ході розгляду апеляційної скарги ПАТ Львівобленерго колегією суддів встановлено, що на підставі укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії № 90355 від 01.08.2006р. відповідач в період з березня 2014 року по квітень 2015 року спожив електроенергію загальною вартістю 1508868,30 грн., оплативши через банк грошові кошти в сумі 22468,30 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень (а.с.94-101, т.1).

Відповідно до укладеної сторонами додаткової угоди від 31.05.2012р. до договору про постачання електричної енергії у випадку зміни чинного законодавства України, зокрема нормативно-правових актів, які регулюють правовідносини, що виникають з приводу постачання електричної енергії та стосуються предмету цього договору; зобов'язань, прав, обовязків та відповідальності сторін; порядку визначення та узгодження договірних величин споживання електричної енергії та потужності; порядку обмеження та припинення електропостачання; обліку електричної енергії та порядку розрахунків; відносин із третьою стороною та інших правовідносин, які випливають з приводу постачання електричної енергії, застосовуються положення цих нормативно-правових актів, які мають перевагу перед положеннями договору. Сторони зобов'язуються керуватися вимогами цих нормативно-правових актів з дня набрання ними чинності незалежно від внесення змін до договору.

Судом встановлено, що у спірному періоді відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 Про затвердження деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій, Головним управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області, Департаментом фінансів Львівської обласної державної адміністрації, Енергопостачальною компанією ПАТ Львівобленерго та ДП Енергоринок підписано спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду державного бюджету з одночасним погашенням заборгованості за спожиту електроенергію перед ПАТ "Львівобленерго".

Вказані спільні протокольні рішення укладались на загальну суму, у склад якої входила і сума заборгованості відповідача перед позивачем, визначена зведеними реєстрами, які є додатком до кожного протокольного рішення, погоджені його сторонами та скріплені їх мокрими печатками.

Механізм перерахування субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню, зокрема на оплату електроенергії, визначено Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим Постановою КМУ №20 від 11.01.2005р..

Взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, Міністерством фінансів Автономної Республіки Крим, головними фінансовими управліннями обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій (далі - відповідні головні фінансові управління), Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", ДП "Енергоринок" та іншими учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 N 20 (із змінами), визначені Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженим наказом Державного казначейства України, Міністерства палива та енергетики, НАК "Нафтогаз України" від 03.02.2009р. № 55/57/43, який був чинним станом на березень 2015р.

Відповідно до п. 1.2. Порядку № 55/57/43 від 03.02.2009р. Розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього Порядку, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню (далі - акти звіряння) або договорів, що визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) (далі - договори) та спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, форма якого наведена у додатку 1, спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку 2.

Згідно пунктів 5 Спільних протокольних рішень їх сторони погодили, що усі учасники розрахунків не пізніше наступного дня після зарахування коштів на їх рахунок перераховують кошти наступному учаснику розрахунків.

Таким чином, спільні протокольні рішення про організацію взаємних розрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду державного бюджету передбачають перерахування відповідачу з Державного бюджету України заборгованості по компенсації коштів по пільгам і субсидіям за спірний період.

Відтак, підписавши спільні протокольні рішення про організацію взаємних розрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, які, в силу положень п.2.1.2 договору про постачання електричної енергії № 90355 від 01.08.2006 р. (в редакції додаткової угоди від 31 травня 2012 р.), мають перевагу перед положеннями цього договору, їх сторони, в тому числі позивач, погодили порядок і строки погашення заборгованості споживачів перед постачальником електроенергії ПАТ «Львівобленерго», а тому безпідставним є твердження позивача про порушення відповідачем строків оплати отриманої електричної енергії, що передбачені договором, та притягнення відповідача до відповідності у вигляді стягнення інфляційних втрат, процентів річних та пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання за вказаним договором.

Порушенням зобовязання відповідно до статті 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання.

За змістом приписів статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

З аналізу матеріалав справи суд встановив, що позивачем отримано грошові кошти за поставлену відповідачу в спірному періоді електроенергію.

Позивач не висловив жодних претензій з приводу виконання сторонами своїх зобовязань згідно спільних протокольних рішень про організацію взаємних розрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду державного бюджету в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 N 20 (із змінами).

З матеріалів справи не вбачається вини відповідача у несвоєчасному виконанні спірних зобовязань.

Отже, суд правомірно відмовив у задоволенні тієї частини позовних вимог, яка стосується виконання зобовязань по оплаті за спожиту електроенергію в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 N 20 (із змінами) та спільними протокольними рішеннями про організацію взаємних розрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, стороною яких є позивач.

Разом з тим, місцевий господарський суд у звязку з простроченими перерахуваннями грошових коштів самим відповідачем поза межами спільних протокольних рішень правомірно стягнув з відповідача на користь позивача 2,46 грн. 3% річних, 22,44 грн. інфляційних втрат, 19,63 грн. пені.

Твердження апелянта про те, що відповідач не є учасником спільних протокольних рішень і їх дія не може поширюватись на спірні договірні правовідносини, є необґрунтованим з огляду на положення п.2.1.2 укладеного між ним та КП «Бродитеплоенерго» договору про постачання електричної енергії № 90355 від 01.08.2006р. (в редакції додаткової угоди від 31 травня 2012 р.). Підписавши спільні протокольні рішення, позивач погодився на визначений ними порядок і механізм отримання коштів за поставлену відповідачу електроенергію.

З огляду на вищевказане, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги необхідно покласти на скаржника відповідно до положень ст.49 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Рішення господарського суду Львівської області від 18.11.2015р. у справі №914/2055/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

Головуючий суддя Зварич О.В.

судді Хабіб М.І.

ОСОБА_1