ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року Справа № 914/3019/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоКролевець О.А. (доповідач у справі),
суддів:Євсікова О.О., Попікової О.В.
розглянувши касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції"
на ухвалуГосподарського суду міста Києва від 19.11.2015
та постановуКиївського апеляційного господарського суду від 23.12.2015
у справі№914/3019/15 Господарського суду міста Києва
за позовомМалого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Гелікон"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватного підприємства "Реверо"
простягнення 260 786 594,33 грн.
за участю представників сторін
від позивача:не з'явився
від відповідача:не з'явився
від третьої особи:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Мале приватне підприємство виробничо-комерційна фірма "Гелікон" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" про стягнення з відповідача на користь позивача: 163603703,82 грн. перевищення 90% вартості предметів іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог, 91454470,43 грн. інфляційних, 5728420,08 грн. 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2015 (суддя Головатюк Л.Д.), зокрема, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватне підприємство "Реверо"; призначено у справі судову оціночно-будівельну експертизу; зупинено провадження у справі до надання висновків судової експертизи; матеріали справи надіслано Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.12.2015 (колегія суддів: Майданевич А.Г., Лобань О.І., Федорчук Р.В.) припинено апеляційне провадження з перегляду вказаної ухвали суду першої інстанції в частині оскарження задоволення клопотання про призначення судової будівельно-оціночної експертизи та оскарження відмови у задоволенні клопотання ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовими рішеннями Львівського окружного адміністративного суду у справі №813/2791/15 та у справі №813/6755/14; ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати в частині відмови у задоволенні клопотання відповідача про зупинення розгляду справи до набрання законної сили судовими рішеннями Львівського окружного адміністративного суду у справі №813/2791/15 та у справі №813/6755/14, в частині задоволення клопотання позивача, призначення судової будівельно-оціночної експертизи та зупинення провадження у справі як такі, що прийняті з порушенням норм процесуального права, а також задовольнити вказане клопотання відповідача про зупинення розгляду справи, відмовити у задоволенні клопотання позивача про призначення судової будівельно-оціночної експертизи та зупинення провадження у справі.

МПП ВКФ "Гелікон" у своєму відзиві проти доводів касаційної скарги заперечило, посилаючись на їх безпідставність.

Учасники судового процесу згідно з приписами ст. 1114 ГПК України були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак не скористались передбаченим законом правом на участь у розгляді справи касаційною інстанцією.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши згідно з ч. 1 ст. 1117 ГПК України наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судових рішеннях, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Призначення і проведення судової експертизи врегульовано ст. 41 ГПК України, згідно з ч. 1 якої для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Поняття судової експертизи визначено у ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" як дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи (п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №14 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи").

Оскільки для проведення експертизи матеріали справи направляються до судово-експертної установи, у цей період часу неможливо проводити процесуальні дії, тому відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою, зокрема, у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 79 ГПК України про зупинення провадження у справі та його поновлення виноситься ухвала; ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено.

Суд першої інстанції ухвалою від 19.11.2015 зупинив провадження у справі, призначивши проведення судової оціночно-будівельної експертизи, поставивши на вирішення експертів питання щодо ринкової вартості: станом на 17.03.2014 нежитлової п'ятиповерхової офісно-готельної будівлі під літ. Б-5 загальною площею 2159,10 м2, нежитлової трьохповерхової будівлі зі станцією технічного обслуговування автомобілів (літ. Б-3) загальною площею 2357,60 м2 та станом на 24.02.2015 адміністративної будівлі під літ. "А-3" загальною площею 4534,10 і адміністративної будівлі під літ. "А'-3" загальною площею 973,20 м2 по вул. Кульпарківській, 230 у м. Львові; станом на 23.02.2015 будівлі готельно-відпочинкового комплексу "Гелікон" загальною площею 7247,40 м2 по вул. Весела, 25а у смт Запитів Кам'янка-Бузького району Львівської області; станом на 25.09.2014 нежитлової будівлі по вул. Набережна, 2 у с. Синьків Радехівського району Львівської області; а також станом на 17.03.2014 земельної ділянки по вул. Весела, 27 у смт Запитів Кам'янка-Бузького району Львівської області. У мотивувальній частині ухвали вказано, що для встановлення зазначених питань потрібні спеціальні знання, якими суд не володіє, тому відповідні обставини можуть бути встановлені виключно шляхом проведення судової експертизи.

Як вбачається з позовної заяви, предметом даного спору є стягнення з відповідача на користь позивача, зокрема, 163603703,82 грн. перевищення 90% вартості предметів іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог у зв'язку з тим, що, за доводами позивача, вартість відповідного нерухомого майна на момент набуття іпотекодержателем права власності на нього, визначена згідно з висновками ПП "Реверо", є значно заниженою та не відповідає його ринковій вартості, висновки про вартість є неякісними, не відповідають вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна.

Зважаючи на те, що оцінка іпотечного майна має здійснюватися суб'єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, перевірка правильності такої оцінки потребує спеціальних знань, зокрема, щодо принципів оцінки, методичних підходів та особливостей проведення оцінки відповідного майна тощо. Відтак для роз'яснення вказаних питань стосовно вартості іпотечного майна, що виникли при вирішенні даного господарського спору, необхідним є призначення судової експертизи, яку не можуть замінити інші засоби доказування, у тому числі висновок спеціаліста, наданий стороні у справі.

З огляду на викладене колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для зупинення провадження у даній справі відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК України у зв'язку з призначенням експертизи в даній справі.

Водночас згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 79 і п. 6 ч. 1 ст. 106 ГПК України передбачено оскарження окремо від рішення місцевого господарського суду лише ухвали місцевого господарського суду про зупинення провадження у справі. Відтак заперечення відповідача щодо відмови у задоволенні його клопотання про зупинення розгляду справи до набрання законної сили судовими рішеннями Львівського окружного адміністративного суду у справі №813/2791/15 та у справі №813/6755/14 відповідно до ч. 2 ст. 106 ГПК України мають бути включені до апеляційної скарги на рішення суду, адже відмова у зупиненні провадження оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Отже, доводи скаржника про порушення і неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального законодавства при прийнятті оскаржуваних ухвали та постанови не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законних та обґрунтованих судових актів колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.11.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.12.2015 у справі №914/3019/15 залишити без змін.

Головуючий суддя О.Кролевець

Судді О.Євсіков

О.Попікова