ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 березня 2016 року Справа № 925/1286/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Кривди Д.С. - головуючого, Малетича М.М., Могил С.К.,
розглянувши матеріали касаційної скаргиФізичної особи-підприємця ОСОБА_4
на ухвалуКиївського апеляційного господарського суду від 08.02.2016
у справі№ 925/1286/15 Господарського суду Черкаської області
за позовом Військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_4
простягнення 109240,60 грн,

В С Т А Н О В И В:

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно частини 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Законом України "Про судовий збір" визначені правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, якою встановлено загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Відповідно до п.3.8 вказаної Інструкції реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором (п.2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Необхідними реквізитами ідентифікації касаційної скарги, зокрема, є номер справи у межах якої подається відповідна скарга та дата судового акта, що оскаржується.

Однак, у графі "Призначення платежу" в доданому заявником до касаційної скарги платіжному дорученні №110 від 22.02.2016 зазначено: За подання касаційної скарги, судовий збір Вищий господарський суд України, без ПДВ.

Відомостей про номер справи та дату судового акта, що оскаржується, платіжне доручення №110 від 22.02.2016 не містить, з огляду на що, з останнього не вбачається яка саме касаційна скарга оплачується судовим збором.

Враховуючи зазначене, додане заявником до касаційної скарги платіжне доручення не є належним доказом сплати судового збору у встановленому законом порядку, а тому касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтею 86, пунктом 4 частини першої статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

Касаційну Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2016 у справі № 925/1286/15 Господарського суду Черкаської області повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий Д. Кривда

Судді М. Малетич

С. Могил