ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" березня 2016 р. Справа № 916/218/16

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І.,

при секретарі судового засідання Горнович Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (довіреність № 223/исх-ГС від 11.06.2015р.),

від відповідача не зявився,

від третьої особи ОСОБА_2 (довіреність № 01-36/17 від 21.01.2016р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Одеської міської ради

до відповідача приватного підприємства „Строя

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - департаменту комунальної власності Одеської міської ради

про стягнення 1 700 грн., -

встановив:

Одеська міська рада (ОМР) звернулась до господарського суду Одеської області з позовом, в якому просить стягнути з приватного підприємства „Строя (ПП „Строя) 1 700 грн. штрафу за порушення вимог договору купівлі-продажу від 01.04.2015р., укладеного між територіальною громадою міста Одеси в особі ОМР, від імені якої діяв департамент комунальної власності Одеської міської ради (ДКВ ОМР), та ПП „Строя. Також, в позовній заяві ОМР викладено клопотання про відстрочення сплати судового збору, згідно ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.02.2016р.:

- порушено провадження по справі № 916/218/16 за даним позовом;

- залучено департамент комунальної власності Одеської міської ради до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача;

- розгляд справи призначено на 02.03.2016р.;

- надано позивачу відстрочку сплати судового збору за подачу позову до 02.03.2016р.

15.02.2016р. до господарського суду Одеської області від ОМР супровідним листом за вх. № 3502/16 надійшли докази сплати судового збору за звернення до суду із даним позовом.

19.02.2016р. до господарського суду Одеської області від ДКВ ОМР надійшли письмові пояснення за вх. №4170/16, відповідно до яких третя особа підтримує позовні вимоги позивача та просить задовольнити позов в повному обсязі.

В судовому засіданні 02.03.2016р. представники позивача та третьої особи підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про поважність причин відсутності не повідомив, письмового відзиву на позовну заяву до суду не надав, право на захист не використав, хоч і повідомлявся про час та місце проведення судового засідання належним чином шляхом надсилання ухвали суду від 01.02.2016р. на адресу реєстрації, яка не змінювалася, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців України № 21654555 від 01.02.2016р., наявний в матеріалах справи.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Приймаючи до уваги зазначене, та те, що судове відправлення ухвали про порушення провадження по справі було повернуто із відміткою поштової установи за закінченням терміну зберігання (вх. № 6936/16 від 19.02.2016р.), суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Згідно із приписами ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 02.03.2016р. оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, суд встановив наступне.

01.04.2015р. між територіальною громадою м. Одеси в особі ОМР (Продавець), від імені якої діє ДКВ ОМР, з однієї сторони, та ПП „Строя (Покупець), з другої сторони, укладено договір купівлі-продажу, який 01.04.2015р. був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 732.

Відповідно до п.1.1. договору продавець продав, а покупець купив індивідуально визначене майно комунальної власності у вигляді нежитлових приміщень цокольного поверху № 505 (п'ятсот п'ять), розташованих за адресою: місто Одеса, вулиця Приморська (Приморський район) (вулиця Старостіна, вулиця Суворова, вулиця Приморська), будинок 29 (двадцять девять), та в цілому складаються з приміщень, загальною площею 24,1 кв.м., відображених у технічному паспорті (обєкт купівлі-продажу). Вищезазначений обєкт купівлі-продажу належить продавцю на підставі свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення цокольного поверху № 505, серії САС № 935598, виданого 15 лютого 2010р. ВК ОМР, на підставі рішення ВК ОМР від 25.12.2009 р. № 1172, право власності на який зареєстровано КП „ОМБТІ та РОН 25.05.2010р. в книзі: 11ог-179, номер запису: 516, відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26224986, виданого КП „ОМБТІ та РОН 26.05.2010р., реєстраційний номер вищевказаного обєкта купівлі-продажу 30521480. 01.04.2015р. право власності на вищевказаний обєкт купівлі-продажу зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстраційним номером обєкта нерухомого майна: 01, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 35759894 від 01.04.2015р. Характеристика обєкта купівлі-продажу наводиться у технічному паспорті, виданому КП „ОМБТІ та РОН 30.10.2009р.

Згідно п.1.4. договору ціна продажу обєкта, зазначеного у п. 1.1. цього договору, становить 114 955, 20 грн., податок на додану вартість (ПДВ) враховано до вказаної суми та складає 19 159, 20 грн.

У пункті 2.1. договору вказано, що покупець зобовязаний сплатити ціну продажу обєкта, зазначену у п. 1.4. цього договору, у розмірі 114 955, 20 грн. (валютний еквівалент 4 901,84 дол. США за курсом 2 345, 14 грн. до 100 дол. США, встановлений НБУ станом на 01.04.2015р.) за рахунок власних коштів з рахунку покупця № 07195 у ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК, МФО 328704, на розрахунковий рахунок ДКВ ОМР №1909 в ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011, код 26302595, протягом 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення цього договору.

Пунктом 3.1. договору визначено, що передача обєкта купівлі-продажу від продавця до покупця здійснюється у триденний строк після сплати покупцем в повному обсязі ціни продажу об'єкта купівлі-продажу та оформляється договором про повний розрахунок за придбаний об'єкт купівлі-продажу та актом приймання-передачі, які підписуються одночасно сторонами за цим договором.

За умовами п. 5.4.7. договору покупець зобов'язаний протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту виникнення права власності звернутися до балансоутримувача об'єкта купівлі-продажу з метою укладання договору про утримання прибудинкової території і у цей же строк надати ДКВ ОМР докази належного виконання зазначеного зобов'язання.

Пунктом 6.2. договору передбачено, що за неналежне виконання чи невиконання покупцем зобовязань, передбачених пунктами 5.4.4., 5.4.6., 5.4.7., цього договору, покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 1 700 грн. за кожне окреме порушення.

02.04.2015р. між тими ж сторонами було укладено договір про повний розрахунок, що посвідчений 02.04.2015 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 824. У п.1 даного договору вказано, що відповідно до умов договору купівлі-продажу, посвідченого 01.04.2015р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 732, покупець сплатив продавцю ціну продажу об'єкта, зазначену у п.1.4. цього договору, у розмірі 114 955, 20 грн., за рахунок власних коштів з рахунку покупця на розрахунковий рахунок ДКВ ОМР на умовах і в терміни, встановлені договором купівлі-продажу, що підтверджується платіжним дорученням від 01.04.2015 року №2.

02.04.2015р. між сторонами договору підписано акт приймання-передачі індивідуально визначеного майна комунальної власності у вигляді нежитлових приміщень цокольного поверху № 505, що розташовані за адресою: місто Одеса, вул. Приморська (Приморський район), будинок 29, приватному підприємству „Строя.

Як зазначає позивач, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, право власності ПП „Строя на придбаний об'єкт нерухомості було зареєстровано 02.04.2015р.

За інформацією, наданою Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради у листі № 01-11/181 від 25.02.2016р., житловий будинок № 29 по вулиці Приморській, знаходиться на балансі КП ЖКС «Порто-Франківський».

З огляду на те, що ПП „Строя згідно п. 5.4.7. договору купівлі-продажу від 01.04.2015р. - до 02.05.2015р. включно не уклало з балансоутримувачем обєкта купівлі-продажу договору про надання комунальних послуг та утримання прибудинкової території та не надало його ДКВ ОМР, 09.07.2015р. ДКВ ОМР було надіслано ПП „Строя претензію за вихід. № 01-13/4515, в якій запропоновано відповідачу у термін до 20.07.2015р. сплатити штраф згідно п.6.2. договору - за невиконання взятих на себе зобовязань за договором купівлі-продажу від 01.04.2015р. у сумі 1 700, 00 грн. на рахунок департаменту, надавши департаменту документи, що підтверджують виконання зобовязань, передбачених п.5.4.7. договору купівлі-продажу. У вказаній претензії повідомлено про те, що у випадку невиконання належним чином зазначеної претензії у вказаний строк, документи будуть передані до суду з метою стягнення штрафу у примусовому порядку.

Зазначена претензія залишена без відповіді, а штраф - без оплати.

Перелічені обставини стали підставою для звернення ОМР до господарського суду Одеської області з даним позовом, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача штраф за порушення вимог договору купівлі - продажу від 01.04.2015р. у розмірі 1 700 грн.

Дослідивши надані докази у сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

У відповідності до ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобовязання, відповідно до ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Як встановлено матеріалами справи та не спростовано відповідачем, ПП „Строя порушив умови п. 5.4.7. договору купівлі-продажу від 01.04.2015р. щодо звернення протягом 30 календарних днів з моменту виникнення права власності до балансоутримувача об'єкту купівлі-продажу з метою укладення договору про утримання прибудинкової території і надання у цей же строк департаменту комунальної власності Одеської міської ради доказів належного виконання зазначеного зобовязання.

Неналежне виконання вищевказаного зобовязання, за умовами п. 6.2. договору купівлі-продажу від 01.04.2015р., є підставою для нарахування штрафу у розмірі 1700 грн.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Зі змісту п.п. 1, 2 ст. 551 ЦК України вбачається, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Таким чином, у звязку з порушенням відповідачем умов п. 5.4.7. договору купівлі-продажу від 01.04.2015р. щодо своєчасного укладення з балансоутримувачем майна договору про утримання прибудинкової території та надання зазначеного договору ДКВ ОМР, відповідач у відповідності до вимог п.6.2. вказаного договору зобовязаний сплатити штраф у розмірі 1 700 грн.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог зі стягненням з відповідача 1 700 грн. - штрафу за порушення вимог договору купівлі - продажу від 01.04.2015р.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного підприємства „Строя (65005, АДРЕСА_1, ) на користь Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, , п/р № 1909 в ГУДКСУ у м. Одесі, МФО 828011) 1 700 (одну тисячу сімсот) грн. штрафу та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. - витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 02 березня 2016 р.

Суддя Ю.І. Мостепаненко