КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2016 р. Справа№ 910/17842/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Ткаченка Б.О.

Зубець Л.П.

при секретарі Волуйко Т.В.

представники сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача 1: не з'явився;

відповідача 2: Остроух М.В. за довіреністю № 11/15 від 25.11.2015;

третіх осіб: не з'явились;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙ ВІ ГРУП"

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.08.2015р.

у справі №910/17842/15 (суддя Якименко М.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"

до 1) Публічного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙ ВІ ГРУП"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТ Груп" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Партнер Спецтранс"

про відшкодування шкоди в порядку регресу 172 614,29 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 25.08.2015 у справі № 910/17842/15 позов задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» 49 000 грн. 00 коп. - відшкодування збитків, 980 грн. 00 коп. - судового збору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙ ВІ ГРУП" на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» 123 614 грн. 29 коп. - відшкодування збитків, 2 472 грн. 29 коп. - судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЙ ВІ ГРУП" звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.08.2015 у справі № 910/17842/15 повністю та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення у повному обсязі.

Скарга мотивована тим, що автомобіль "HOWO", яким керував ОСОБА_3, був переданий у лізинг ТОВ "ОТ Груп" та в оренду ТОВ "Партнер Спецтранс", при цьому ОСОБА_3 не перебуває із відповідачем 2 у трудових правовідносинах, тому покладення на відповідача 2 відповідальності за відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, є безпіставним.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.10.2015 апеляційну скаргу прийнято до провадження. Розгляд справи призначено на 30.11.2015, залучено до участі у справі третіми особами Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТ Груп" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Партнер Спецтранс".

23.11.2015 треті особа - ТОВ "ОТ Груп" подало письмовий відзив на апеляційну скаргу, у якій вказало, що ОСОБА_3 не перебуває у трудових відносинах із товариством, автомобіль був переданий в оренду ТОВ "Партнер Спецтранс", отже ТОВ "ОТ Груп" є неналежним відповідачем.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2015 відкладено розгляд справи на 18.01.2016, витребувані від сторін і третіх осіб додаткові докази.

18.01.2016 від відповідача 2 надійшли витребувані судом докази щодо отримання платежів за договором фінансового лізингу.

18.01.2016 від третьої особи - ТОВ "ОТ Груп" надійшли витребувані судом докази щодо отримання платежів за договором оренди.

Позивач і треті особи - ТОВ "Партнер Спецтранс" та ОСОБА_3 витребувані судом докази не надали.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2016 відкладено розгляд справи на 22.02.2016, повторно витребувані від сторін і третіх осіб додаткові докази.

22.01.2016 від позивача надійшли письмові пояснення, у яких він вказав, що підчас розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем 2 було подано письмовий відзив, у якому вказано, що автомобіль був переданий в лізинг та оренду і на час ДТП був у користуванні ТОВ "Партнер Спецтранс", однак позивач відзив не отримував і суд не зазначив про нього у рішенні, тому, оскільки належними відповідачами повинні бути АТ «Українська охоронно-страхова компанія» та ТОВ "Партнер Спецтранс", а залучення належного відповідача можливо лише до прийняття рішення, просить передати справу на новий розгляд в суд першої інстанції.

22.02.2016 представники позивача, відповідача 1 та третіх осіб у судове засідання не з'явились, не повідомивши про причини, хоча були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання за правилами, встановленими ст. 87 ГПК України. Неявка у судове засідання представників позивача, відповідача 1 та третіх осіб не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

22.02.2016 в судовому засіданні представник відповідача 2 (апелянта) підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у позові до відповідача 2.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача 2, колегія суддів встановила наступне.

24.12.2014 року між ОСОБА_4, як страхувальником, та позивачем - Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування", як страховиком, було укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №1197/14-Т/Дп/06 (далі - Договір), за умовами якого був застрахований транспортний засіб марки "Infinity FX 37", державний номер НОМЕР_1 (далі - застрахований транспортний засіб).

Відповідно до Договору страхування страховик повинен відшкодовувати шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, а саме: пошкодження, втрата або знищення транспортного засобу або додаткового обладнання внаслідок ДТП - дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу.

22.04.2015 року в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої зіткнулися застрахований транспортний засіб, та автомобіль "HOWO", державний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3, внаслідок чого застрахованому транспортному засобу було завдано пошкодження.

Відповідно до Страхового акту №1197/14-Т/Дп/06-2-1 від 08.05.2015 року вартість матеріального збитку, завданого застрахованому транспортному засобу склала 172 614,29 грн.

У зв'язку зі зверненням страхувальника до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, позивачем було визнано вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком, про що складено відповідний страховий акт, видано наказ на здійснення виплати страхового відшкодування страхувальникові у розмірі 172 614,29 грн.

Майнова шкода, завдана страхувальникові позивача була відшкодована позивачем відповідно до умов Договору.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 13.05.2015 року у справі №758/5234/15-п, винним у ДТП визнано ОСОБА_3 (водій транспортного засобу "HOWO", державний номер НОМЕР_2).

Відповідно до Єдиної централізованої бази даних МТСБУ цивільно-правова відповідальність ТОВ "ЕЙ ВІ ГРУП" (відповідач-2, власник транспортного засобу "HOWO", державний номер НОМЕР_2) на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Публічного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" (відповідач-1), відповідно до Полісу серія АІ №4770211.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙ ВІ ГРУП" про відшкодування шкоди в порядку регресу 172 614,29 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну ОСОБА_4, який є страхувальником позивача, було завдано матеріальної шкоди з вини працівника ТОВ "ЕЙ ВІ ГРУП" (страхувальником якого є ПАТ "Українська охоронно-страхова компанія"), яка була відшкодована позивачем в якості страхового відшкодування. У зв'язку з цим позивач просив суд стягнути: з відповідача-1 - 49 000,00 грн. - відшкодування збитків, з відповідача-2 123 614,29 грн. - відшкодування збитків.

Заперечуючи проти позову ТОВ "ЕЙ ВІ ГРУП" подало до господарського суду міста Києва відзив на позовну заяву, у якому вказало, що ОСОБА_3 не перебуває у трудових відносинах із ТОВ "ЕЙ ВІ ГРУП", автомобіль "HOWO", державний номер НОМЕР_2, по договору фінансового лізингу № 17/01/2011-01 фл від 17.01.2011 р. був переданий в лізинг Товариству з обмеженою відповідальністю "ОТ ГРУП", яке в подальшому, на підставі Договору № 1/241014 від 24.10.2014 передало зазначений транспортний засіб в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Партнер Спецтранс".

Відповідно до ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків в результаті її цивільного права, має право на їх відшкодування. Шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, і звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Договір укладений між позивачем та страхувальником за своєю правовою природою є договором страхування. Правовідносини щодо страхування регулюються нормами Цивільного кодексу України, зокрема, главою 67 ЦК України.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У відповідності до вимог ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків (ч. 1 ст. 1172 ЦК України).

Позивач, як страховик, виконав своє грошове зобов'язання 08.05.2015 року на підтвердження чого надав платіжні доручення: №18456 від 07.05.2015 року на суму 100 000,00 грн., №18591від 08.05.2015 року на суму 72 614,29 грн.

Відповідно до Полісу АІ №4770211 ліміт відповідальності відповідача-1: за шкоду по життю та здоров'ю 100 000,00 грн., за шкоду по майну 50000,00 грн., франшиза 1 000,00 грн.

Таким чином, вимоги позивача до відповідача 1 про стягнення 49000,00 грн. (50000 грн. ліміт відповідальності - 1000 грн. франшизи), є обґрунтованими і суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо їх задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги до відповідача 2 щодо стягнення з нього 123 614,29 грн., суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 станом на час скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з відповідачем-2 та є працівником відповідача-2.

Однак, вказані висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки згідно наданих відповідачем 2 доказів, ОСОБА_3, який винний у скоєнні ДТП, не перебуває з ним у трудових відносинах, а автомобіль "HOWO", державний номер НОМЕР_2, перебуває у користуванні (оренді) Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Спецтранс" на підставі Договору № 1/241014 від 24.10.2014.

При цьому, в порушення вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції у рішенні взагалі не надав оцінку доводам відповідача 2, які викладені у відзиві на позовну заяву та доказам щодо передачі транспортного засобу в лізинг та подальшу оренду.

Як вже було зазначено вище, відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Матеріалами справи підтверджується, що на час скоєння ДТП особою, яка володіє транспортним засобом на відповідній правовій підставі (договір оренди) є Товариство з обмеженою відповідальністю "Партнер Спецтранс", отже саме зазначене товариство є відповідальною особою за відшкодування шкоди та належним відповідачем у справі.

Відповідно до ч.3 ст. 24 ГПК України господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Оскільки зазначеною нормою визначено, що заміна відповідача на належного можлива лише до прийняття рішення, у суду апеляційної інстанції відсутні повноваження для заміни відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЙ ВІ ГРУП" є неналежним відповідачем, тому вимоги до нього про стягнення 123 614 грн. 29 коп. шкоди є необґрунтованими і не підлягають до задоволення.

В зв'язку з зазначеним вище, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 25.08.2015 у справі № 910/17842/15 прийняте із невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а тому відповідно до положень п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 104 ГПК України підлягає скасуванню в частині задоволення позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙ ВІ ГРУП" та прийняттям в цій частині нового рішення, яким у позові до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙ ВІ ГРУП" слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з позивача на користь відповідача 2 підлягає стягненню 3797,52 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙ ВІ ГРУП" задовольнити.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 25.08.2015 у справі №910/17842/15 скасувати в частині задоволення позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙ ВІ ГРУП" про стягнення 123 614 грн. 29 коп. та прийняти в цій частині нове рішення, яким у позові до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙ ВІ ГРУП" відмовити повністю.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, вул.Борщагівська, будинок 154, ідентифікаційний код 33908322) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙ ВІ ГРУП" (04073, м. Київ, просп. Московський, будинок 8, корпус 17, ідентифікаційний код 36146429) - 3797 (три тисячі сімсот дев'яносто сім) грн. 52 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи № 910/17842/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді Б.О. Ткаченко

Л.П. Зубець