ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2016 р.Справа № 922/4782/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Інте Т.В.

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АПГ "Південь", смт. Чабани Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство "Київський страховий дім", м. Київ
до Публічного акціонерного товариства "Реал-банк", м. Харків
про визнання зобов'язання припиненим та зобов'язання вчинити певні дії
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. б/н від 11.01.16 р.;

відповідача - ОСОБА_2, дов. № 26 від 20.05.15 р.;

третьої особи - ОСОБА_1, дов. б/н від 04.01.16 р.;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "АПГ "Південь", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом, в якому просить (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 18.02.16 р., яка була прийнята судом) визнати зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрно-промислова група "Південь" за договором № 482/09-2-08 про надання кредитної лінії від 29 березня 2013р. припиненими, зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Реал-банк" вчинити дії для розблокування депозитного рахунку та здійснити перерахування відповідних коштів депозитного рахунку № 589, код банку: 351588, за договором № 64/29-19/БТ про залучення на строковий депозит грошових коштів суб'єкта господарювання (з щомісячною сплатою відсотків) від 29.03.2013 р. на рахунки передбачені договором № 482/09-2-08 про надання кредитної лінії від 29.03.2013 р., а саме на рахунок № 588 для обліку наданих кредитних коштів, та на рахунок № 588 для сплати процентів. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначив, що він (позивач), вживаючи заходів для виконання зобов'язань за договором №482/09-2-08 про надання кредитної лінії від 29.03.2013 р., та у зв'язку з неприйняттям відповідачем виконання зобов'язань позивача у зв'язку з запровадженням тимчасової адміністрації, в силу ст. 528 Цивільного кодексу України поклав виконання обов'язку на третю особу - Приватне акціонерне товариство "Київський страховий дім", що підтверджується листом від 04.04.2014 р. вих. № 04-04/14. В свою чергу, приватне акціонерне товариство "Київський страховий дім" (третя особа) неодноразово повідомляло про виконання обов'язку боржника (позивача ) за договором № 482/09-2-08 про надання кредитної лінії від 29.03.2013 р. шляхом виконання, зокрема договору № Д-483/09-2-08 застави майнових прав від 29.03.2013 р. та договору №484/09-2-08 відступлення права вимоги від 29.03.2013 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.09.15 р., за клопотанням позивача, до участі у справі залучено третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство "Київський страховий дім".

02.09.15 р. позивач надав клопотання про зупинення провадження у справі, в якому просив зупинити провадження по справі оскільки ТОВ "АПГ "Південь" в своїй позовній заяві до ПАТ "РЕАЛ БАНК" порушує питання, які вже розглядаються Київським апеляційним господарським судом між тими ж сторонами, стосовно одного і того ж кредитного договору (справа № 910/12404/14).

Суд визнав за необхідне клопотання відповідача задовольнити та зупинити провадження у справі № 922/4782/15 до закінчення розгляду пов'язаної з нею іншої господарської справи № 910/12404/14.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.10.2015 у справі № 922/4782/15, скасовано ухвалу господарського суду Харківської області від 07.09.2015 у справі № 922/4782/15; справу № 922/4782/15 передано на розгляд по суті до господарського суду Харківської області.

Оскільки обставини, які зумовили зупинення провадження у даній справі було усунено, суд ухвалою від 20.10.15 р. провадження у справі поновив та призначив її розгляд на 03.11.15 р.

02.11.15 р. до господарського суду Харківської області надійшла касаційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю "АПГ "Південь" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 06.10.15 р. по справі №922/4782/15, у зв'язку з чим матеріали зазначеної справи підлягають направленню до Вищого господарського суду України.

Враховуючи викладене, суд зупинив провадження у справі № 922/4782/15 до повернення матеріалів справи №922/4782/15 до господарського суду Харківської області.

Постановою Вищого господарського суду України постанову Харківського апеляційного господарського суду від 06.10.2015 у справі № 922/4782/15 залишено без змін.

21.12.15 р. справа надійшла на адресу господарського суду Харківської області.

Оскільки обставини, які зумовили зупинення провадження у даній справі було усунено, суд ухвалою від 22.12.15 р. провадження у справі поновив та призначив її розгляд на 11.01.16 р.

04.01.16 р. відповідач надав клопотання про припинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України, в якому зазначив, що обставини, які встановлені постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2015р. у справі 910/12404/14 становлять предмет спору у справі №922/4782/15. Факт того, що зобов'язання між ПАТ „РЕАЛ БАНК" та TOB "АПГ "Південь" не припинені вже встановлено рішенням суду від 10.11.2015р. у справі 910/12404/14.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.01.16 р., за клопотанням позивача, строк розгляду справи продовжено по 22.02.16 р.

16.02.16 р. відповідач надав відзив, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначив, що погашення кредитних зобов'язань третьою особою, так само як і припинення цих зобов'язання внаслідок звернення стягнення на заставлені майнові права, не відбулось. Таким чином, на думку відповідача, позовні вимоги TOB "АПГ "Південь" є незаконними та надуманими.

16.02.16 р. відповідач надав клопотання, в якому просив залишити без розгляду клопотання про припинення провадження у справі від 04.01.16 р.

Враховуючи викладене, суд залишив без розгляду клопотання відповідача про припинення провадження у справі від 04.01.16 р.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 16.02.16 р. по 19.02.16 р., для надання сторонами додаткових документів.

Представник позивача в судовому засіданні 19.02.16 р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та заявив клопотання, в якому просив для захисту прав і законних інтересів товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрно-промислова група "Південь" вийти за межі заявлених товариством з обмеженою відповідальністю "Аграрно-промислова група "Південь" позовних вимог по справі №922/4782/15.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Згідно з ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень та подати відповідні докази

Проте, позивачем жодним чином не обґрунтовано яким чином вихід за межі позовних вимог буде сприяти захисту прав і законних інтересів позивача. Більш того, позивачем не вказано в чому має полягати вихід за межі позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне, в задоволенні клопотання позивача про вихід за межі позовних вимог, відмовити, у зв'язку з необґрунтованістю.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав свій відзив, проти задоволення позовних вимог заперечував.

Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

29.03.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Реал Банк" (банк, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АПГ "Південь" (позичальник, позивач) було укладено договір № 482/09-2-08 про надання кредитної лінії (далі - "кредитний договір"; а.с. 14, 1-й том), відповідно до пункту 1.1 якого, банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти (кредит), на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що складають невід'ємну частину договору.

Кредит надається у формі поновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом у сумі 5000000,00 грн. Термін остаточного повернення кредиту - 28.03.2014 року, фіксована процентна ставка за користування кредитом на момент укладання договору - 7,5 % річних (пункти 1.2, 1.3, 1.4 кредитного договору).

Також, 29.03.2013 року між банком та позичальником укладено додаткову угоду № 485/09-2-08 до договору про надання кредитної лінії (а.с. 18, 1-й том), відповідно до пункту 1 якої, банк надає позичальнику частину кредитних коштів на поповнення оборотних коштів у сумі 5000000,00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника. Банк надає кредитні кошти строком з 29.03.2013 року до 28.03.2014 року зі сплатою 7,5 % процентів річних.

29.03.2013 року між ПАТ "Реал Банк" (банк, відповідач) та Приватним акціонерним товариством "Київський страховий дім" (депонент, третя особа) було укладено договір № 64/29-19/БТ про залучення на строковий депозит грошових коштів суб'єкта господарювання (з щомісячною сплатою відсотків) (далі - "депозитний договір"; а.с. 39, 1-й том), відповідно до пункту 1.1 якого, депонент передав банку, а банк прийняв тимчасово вільні грошові кошти (депозит) у сумі 5000000,00 грн., на умовах нарахування та сплати банком відсотків за користування депозитом та його повернення депоненту зі спливом строку зберігання коштів, згідно з порядком, визначено в договорі. Банк повертає депоненту депозит 28.03.2014 року (п. 1.2 депозитного договору).

В забезпечення кредиту, 29.03.2013 року між ПАТ "Реал Банк" (заставодержатель, відповідач) та Приватним акціонерним товариством "Київський страховий дім" (заставодавець, третя особа) було укладено договір № Д-483/09-2-08 застави майнових прав (далі - "договір застави"; а.с. 41, 1-й том), відповідно до пункту 1.1 якого, заставодавець передав в заставу майнові права на грошові кошти в сумі 5000000,00 грн., які знаходяться на депозитному рахунку в ПАТ "Реал Банк", термін повернення яких 28.03.2014 року, відповідно до Договору № 64/29-19/БТ про залучення на строковий депозит грошових коштів суб'єкта господарювання (з щомісячною сплатою відсотків) від 29.03.2013 року та додатковими угодами до нього, укладеним між заставодавцем та ПАТ "Реал Банк".

Відповідно до п. 2.3 договору застави, реалізація заставлених майнових прав здійснюється шляхом укладення сторонами договору відступлення права вимоги або на підставі рішення суду.

На виконання умов договору застави, 29.03.2013 року між ПрАТ "Київський страховий дім" (первісний кредитор, третя особа) та ПАТ "Реал Банк" (новий кредитор, відповідач) укладено договір № 484-09-2-08 відступлення права вимоги (далі - "договір відступлення права вимоги"; а.с. 43, 1-й том), за умовами якого, первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги за договором про залучення на строковий депозит грошових коштів суб'єктів господарювання у національній валюті (з щомісячною сплатою відсотків) №64/29-19/БТ від 29.03.2013 року та додаткових угод до нього, що укладений ПрАТ "Київський страховий дім" та ПАТ "Реал Банк" на суму 5000000,00 грн.

Відповідно до п. 1.2 договору відступлення права вимоги, сторони визначають, що договір укладено для виконання зобов'язань за договором № 482/09-2-08 про надання кредитної лінії від 29.03.2013 р., який укладено між Публічним акціонерним товариством "Реал Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "АПГ "Південь" (позичальник).

Згідно з п. 4.5 договору відступлення права вимоги, цей договір набирає чинності в разі невиконання позичальником умов кредитного договору.

Відповідно до пункту 2.1. договору відступлення права вимоги, первісний кредитор зобов'язаний протягом 3 робочих днів з моменту отримання письмової вимоги передати новому кредитору всі оригінали документів, з яких випливає право вимоги, що уступається, а саме, депозитний договір та усі додаткові угоди до нього.

ПАТ "Реал Банк" виконав свої зобов'язання за кредитним договором щодо видачі кредиту належним чином, що не заперечується сторонами.

В той же час, 28.02.2014 р. ПАТ "Реал Банк" постановою Правління Національного банку України № 109 було визнано неплатоспроможним. На підставі вищезазначеної постанови, рішенням № 10 від 28.02.2014 р. виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру виведення ПАТ "Реал Банк" з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації. Тимчасова адміністрація запроваджувалась строком на три місяці з 03 березня 2014 р. по 02 червня 2014 р. Уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію було призначено ОСОБА_3.

Ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом.

31.03.2014 року, тобто в період тимчасової адміністрації, TOB "АПГ Південь" спробувало здійснити погашення заборгованості зі свого поточного рахунку №588 в неплатоспроможному банку та направило до ПАТ "Реал Банк" платіжні доручення № 3 від 03.03.2014 р. на сплату процентів за лютий 2014 р. в розмірі 26800,00 грн., № 3 від 31.03.2014 р. на повторну сплату процентів за лютий 2014 р. в розмірі 26800,00 грн., № 4 від 31.03.2014 р. на сплату процентів за березень 2014 р. в розмірі 28767,12 грн. та № 5 від 31.03.2014 р. на погашення кредитної лінії в розмірі 5000000,00 грн. (а.с. 19-22, 1-й том). Однак, вищезазначені платіжні доручення були повернені банком без виконання, на підставі п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", тобто, погашення заборгованості не відбулось.

04.04.2014 року позивач направив на адресу відповідача лист №04-04/14 (а.с. 23, 1-й том), в якому через повернення коштів за вищезазначеними платіжними дорученнями просив забезпечення виконання кредитного договору здійснити за рахунок виконання договору застави.

В подальшому, 21.05.2014 року постановою Правління Національного банку України № 295 було відкликано банківську ліцензію ПАТ "Реал Банк". Цього ж дня виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 34 про початок процедури ліквідації ПАТ "Реал Банк" та призначено Уповноважену особу ФГВФО на її здійснення.

26.05.2014 року позивач направив на адресу відповідача лист №26-05/14 (а.с. 25, 1-й том), в якому з метою забезпечення процедури ліквідації банку та вирішення питань пов'язаних з виконанням зобов'язань за депозитним та кредитним договорами просив здійснити грошові операції шляхом зарахування в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором за рахунок виконання договору застави.

Згідно листа ПАТ "Реал Банк" від 03.06.2014 року № 14-04/2391 (а.с. 28, 1-й том), адресованого ПрАТ "Київський страховий дім", відповідач повідомив третю особу щодо непогашення заборгованості TOB "АПГ "Південь" та заблокування депозитних коштів ПАТ "Київський страховий дім" до повного виконання TOB "АПГ Південь" кредитних зобов'язань перед ПАТ "Реал Банк".

05.06.2014 року ПрАТ "Київський страховий дім" звернувся як кредитор в процедурі ліквідації банку з кредиторською вимогою № 619 про повернення суми депозиту, майнові права на який були передані в заставу ПАТ "Реал банк". Вимоги ПрАТ "Київський страховий дім" було акцептовано, включено до Реєстру акцептованих вимог кредиторів та віднесено до 7 черги.

У зв'язку із тим, що TOB "АПГ "Південь" не виконало своїх зобов'язань по кредитному договору, ПрАТ "Київський страховий дім" звернулось до ПАТ "Реал банк" із пропозицією звернути стягнення на заставлені майнові права, відповідно до договору застави та договору відступлення права вимог (лист № 484 від 23.05.2014 року (а.с. 29, 1-й том).

ПАТ "Реал банк" у своїх листах № 14-04/3049 від 25.06.2014 року та № 14-04/3496 від 05.08.2014 року (а.с. 32-34, 1-й том) повідомив про неможливість здійснення запропонуваного ПрАТ "Київський страховий дім" зарахування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що блокування депозитних коштів є підтвердженням того, що відповідач (кредитор) прийняв виконання зобов'язань боржника від третьої особи та відповідач виступив в ролі нового кредитора за зобов'язаннями за договором застави заблокувавши депозитні кошти ПрАТ "Київський страховий дім" та задовольнив свої вимоги за кредитним договором, а тому зобов'язання позивача за кредитним договором є такими що припинились.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, на підставі договорів чи інших правочинів.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Зокрема, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

За договором банківського вкладу (депозиту), згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України, одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) було передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про заставу", застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою.

Згідно з ч. 1 ст. 528 ЦК України, виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.

У своїй позовній заяві TOB "АПГ "Південь", посилаючись на ст. 528 ЦК України, зазначає, що направлення ПрАТ "Київський страховий дім" листів № 484 від 23.05.2014 року та № 752 від 08.07.2014 року із пропозицією звернути стягнення на майнові права (які були передані в заставу) є виконанням кредитних зобов'язань третьою особою, у звязку з чим зобовязання позивача за кредитним договором є припиненими.

Проте, суд не погоджується з такими висновками позивача, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 23 Закону України "Про заставу", при заставі майнових прав реалізація предмета застави провадиться шляхом уступки заставодавцем заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права. Заставодержатель набуває право вимагати в судовому порядку переводу на нього заставленого права в момент виникнення права звернення стягнення на предмет застави.

З аналізу вказаної норми вбачається, що звернення стягнення на заставлені майнові права є правом, а не обовязком заставодержателя, отже, банк не був зобов'язаний безумовно приймати запропоноване ПАТ "Київський страховий дім" виконання зобов'язання за боржника за кредитним договором.

Дійсно, у зв'язку із невиконанням TOB "АПГ "Південь" своїх кредитних зобов'язань, ПАТ "Реал банк" набуло право на звернення стягнення на заставлені майнові права. Разом з цим, суд наголошує, що ніхто не може примусити заставодержателя скористатись своїм правом на звернення стягнення, а ПАТ "Реал банк", в свою чергу, не звертало стягнення на заставлені майнові права.

Крім того, пропозиція звернути стягнення на заставу та оплата боргу по кредитному договору є різними правовими категоріями і за своєю суттю, і за своєю формою.

Суд зазначає, що блокування відповідачем депозитного рахунку третьої особи не може вважатися підтвердженням виконання останньою зобовязань позивача за кредитним договором, оскільки, відповідно до п. 2.3 договору відступлення права вимоги, новий кредитор (ПАТ "Реал банк") за рахунок отриманих від відступлення права вимоги коштів відшкодовує заборгованість позичальника (TOB "АПГ "Південь"), яка виникла внаслідок несвоєчасного виконання зобовязань за кредитним договором, самостійно проводячи перерахунки відповідних коштів з депозитного рахунку на рахунки, які зазначені в кредитному договорі.

Отже, зобовязання позивача за кредитним договором, у разі використання відповідачем права на звернення стягнення на заставлені майнові права, можуть вважатися виконаними лише після перерахування банком відповідних коштів з депозитного рахунку на рахунки, які зазначені в кредитному договорі.

Ця правова позиція узгоджується з позицією Вищого господарського суду України, яка викладена в його постановах по справах №№ 910/15859/14, 910/15858/14, 925/1333/14, на які, в свою чергу, посилається позивач. Так, суд касаційної інстанції прийшов до висновків, що перехід права вимоги грошових коштів на користь позивача за договором банківського вкладу призвів до припинення зобов'язань за кредитним договором, при цьому списання банком грошових коштів з депозитного рахунку вкладника, відкритого у цьому банку, із зарахуванням таких коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, є фактично погашенням дебіторської заборгованості перед банком, сприяє збереженню ліквідаційної маси банку, не призводить до її зменшення, не змінює черговості задоволення вішог вкладників банку та не порушує їх права і законні інтереси.

Проте, ані позивачем, ані відповідачем, ані третьою особою доказів списання банком відповідних коштів з депозитного рахунку в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, не надано.

Більш того, з пояснень відповідача вбачається, що 05.06.2014 року ПрАТ "Київський страховий дім" звернувся як кредитор в процедурі ліквідації банку з кредиторською вимогою № 619 про повернення суми депозиту, майнові права на який були передані в заставу ПАТ "Реал банк". Вимоги ПрАТ "Київський страховий дім" було акцептовано, включено до Реєстру акцептованих вимог кредиторів та віднесено до 7 черги.

Вказані обставини також підтверджують те, що списання банком відповідних коштів з депозитного рахунку в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором не відбулось.

Крім того, рішенням господарського суду Київської області від 07.04.2015 р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2015р. у справі №910/12404/14, було присуджено до стягнення з позивача на користь відповідача заборгованість за спірним кредитним договором в сумі 5241644,83 грн., в тому числі 5000000,00 грн. заборгованості по поверненню кредитних коштів, 55567,12 грн. заборгованості по процентам, 183835,62 грн. пені на суму простроченого кредиту та 2242,09 грн. пені на суму прострочених процентів.

Суд зазначає, що вищезазначене судове рішення, яке набрало законної сили, також свідчить про те, що зобовязання позивача за кредитним договором не були виконані третьою особою (ПАТ "Київський страховий дім"), а отже, ці зобовязання не можуть вважатись припиненими на підставі ст. 528 ЦК України.

Отже, погашення кредитних зобов'язань третьою особою, так само як і припинення цих зобов'язання внаслідок звернення стягнення на заставлені майнові права, не відбулось.

Враховуючи викладене, позивачем під час розгляду справи не доведено обставини припинення спірних у справі зобов'язань за кредитним договором, зокрема, у зв'язку з виконанням цих зобовязань третьою особою (ПрАТ "Київський страховий дім").

Посилання позивача на правову позицію викладену, зокрема, в постанові Вищого господарського суду України у справі № 922/1449/14, суд вважає недоречними, оскільки у вказаному спорі треті особи здійснили часткове погашення заборгованості за боржника безпосередньо платіжними дорученнями, проте, в даному випадку третя особа безпосередньо кошти не перераховувала, а звернулась до банку з пропозицією звернути стягнення на заставу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрно-промислова група "Південь" за договором №482/09-2-08 про надання кредитної лінії від 29 березня 2013р. припиненими є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає відхиленню.

Оскільки вимога про зобов'язання відповідача вчинити певні дії є похідною від вимоги про визнання зобов'язань припиненими, беручи до уваги відмову в задоволенні останньої, суд також відхиляє вимогу про зобов'язання відповідача вчинити дії для розблокування депозитного рахунку та здійснення перерахування відповідних коштів депозитного рахунку № 589, код банку: 351588, за договором № 64/29-19/БТ про залучення на строковий депозит грошових коштів суб'єкта господарювання (з щомісячною сплатою відсотків) від 29.03.2013 р. на рахунки передбачені договором № 482/09-2-08 про надання кредитної лінії від 29.03.2013 р., а саме на рахунок № 588 для обліку наданих кредитних коштів, та на рахунок № 588 для сплати процентів.

За таких підстав, вимоги позивача є позбавленими фактичного та правового обґрунтування, такими, що не відповідають як матеріалам справи, так і нормам чинного законодавства, у зв'язку з ненаданням доказів в підтвердження обставин, викладених у позові, що порушує умови ст. 33 ГПК України, згідно якої, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень та подати відповідні докази.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В звязку з відмовою у задоволенні позову, відповідно до чинного господарського процесуального законодавства, сплачені судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 19.02.2016 р.

Суддя ОСОБА_4