ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2016 р. Справа № 907/809/15

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді Бойко С. М.

суддів Бонк Т. Б.

Якімець Г. Г.

при секретарі судового засідання Фіна Н.

за участю представників:

від позивача ОСОБА_2,

від відповідача 1 не з'явився

від відповідача 2 не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Підприємства об'єднання громадян експлуатаційно - виробничого підприємства „Учбово-спортивна база "Закарпаття" Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства „Колос" агропромислового комплексу України

на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 27.01.2016 року, головуючий-суддя Ващиліна Н.М., судді:Бобрик Г.Й., Мокану В.В.,

у справі № 907/809/15

за позовом Підприємства об'єднання громадян експлуатаційно - виробничого підприємства „Учбово-спортивна база "Закарпаття" Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства „Колос" агропромислового комплексу України, м. Берегово

до відповідача- 1 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м. Мукачево

до відповідача- 2 Товариства з обмеженою відповідальністю „МБК - 2009", с. Зняцево, Мукачівський район

про стягнення суми

та про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ухвалою господарського суду Закарпатської області від 27.01.2016 року по справі № 907/807/15, позовну заяву підприємства об'єднання громадян експлуатаційно - виробничого підприємства „Учбово-спортивна база "Закарпаття" Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства „Колос" агропромислового комплексу України до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про стягнення 527 114,48 грн. та до товариства з обмеженою відповідальністю „МБК - 2009" про зобов'язання привести будівлю лікувально-рекреаційного корпусу в первинний вигляд - залишено без розгляду.

При винесенні даної ухвали, суд вказав, що позивач явку уповноваженого представника для участі в судовому засіданні не забезпечив, не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, вважаючи відсутнім повний текст позовної заяви, строк вирішення спору, передбачений ст.69 Господарського процесуального кодексу України, спливає 02.02.2016, а також те, що позиція відповідача- 2 щодо позовних вимог суду невідома.

Не погоджуючись з даною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу господарського суду Закарпатської області від 27.01.2016 року по справі № 907/807/15 скасувати і повернути справу на розгляд до господарського суду Закарпатської області. Свою позицію позивач мотивує тим, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для її вирішення, порушено та неправильно застосовано норми процесуального права. При цьому, апелянт зазначає, що обґрунтування наведені в ухвалі господарського суду Закарпатської області не відповідають дійсним обставинам справи. Як вказав апелянт, ним було долучено всі необхідні матеріали, з урахуванням уточнених позовних вимог та доданих до них матеріалів, для розгляду справи по суті, а отже підстав для залишення позову без розгляду не було.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач- 1 просив ухвалу господарського суду Закарпатської області від 27.01.2016 року по справі № 907/807/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу- без задоволення.

При цьому вказав, що розгляд справи неодноразово відкладався, позивачем не виконувались вимоги ухвал суду, відтак суд дійшов правильного висновку про залишення позову без розгляду.

Представники відповіда-1 та відповідач-2 не з'явились , причини неявки не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, а тому їх неявку суд розцінює як без поважних причин і вважає розглянути спір за наявних в справі доказів про права і обов'язки сторін.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, при цьому вказав, що суд мав достатньо доказів та матеріалів справи для винесення рішення по суті. Окрім того зазначила, що ним подавалась заява про уточнення позовних вимог, відтак є незрозумілою вимога суду про подання повного тексту позовної заяви.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвалу господарського суду першої інстанції слід скасувати, а апеляційну скаргу задоволити з наступних підстав.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 27.01.2016 року по справі № 907/807/15, позовну заяву підприємства об'єднання громадян експлуатаційно - виробничого підприємства „Учбово-спортивна база "Закарпаття" Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства „Колос" агропромислового комплексу України до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю „МБК - 2009" про стягнення 527 114,48 грн., зобов'язання знести улаштовану за договором ген підряду надбудову другого поверху та привести будівлю в попередній стан - залишено без розгляду. Суд в своїй ухвалі посилається на те, що позивач явку уповноваженого представника в судові засідання не забезпечив, не виконав вимог ухвали суду від 18.11.2015 та не подав суду повний текст позовної заяви, оскільки із тексту позовної заяви вбачається відсутність сторінки (сторінок) позовної заяви. З наведених вище підстав суд першої інстанції дійшов висновку про залишення позову без розгляду відповідно до п.5 ч.1 ст. 81 ГПК.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду не погоджується, оскільки вони суперечать встановленим обставинам по справі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України, якщо позивач без поважних причин не подав витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, господарський суд залишає позов без розгляду.

Відповідно до абз. 2 п. 4.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності певних умов, однією з яких є те, що витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті.

Відповідно до п. 2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року, якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі в суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5частини першої статті 81 ГПК.

Відтак, з вищенаведеного вбачається, що судом може бути залишено позов без розгляду лише у випадку якщо в матеріалах справи недостатньо документів, на підставі яких суд міг би винести рішення і документи, що витребувані судом, повинні бути дійсно необхідними для вирішення спору.

За підставами, викладеними в ухвалі суду, що оскаржується, вбачається, що підставами залишення позовної заяви без розгляду стало невиконання вимог ухвал господарського суду від 23.09.2015 року - витребувано від позивача нормативне обґрунтування стягнення суми збитків, заяву про зміну підстав позову, від 16.12.2015 р. та 12.01.2016 р. про витребування від позивача повного тексту наявної в матеріалах справи позовної заяви (а.с.6-9, т.1, ) , що необхідна суду для з'ясування предмету спору та обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги та неявка позивача в судове засідання, що унеможливило розгляд справи по суті.

Проте, судом першої інстанції не враховано, що позивачем від 05.10.2015 року (а.с. 117-122, т.1) подавалася суду заява про уточнення позовних вимог, де викладено предмет позову, підстави позову і перелік обставин, якими обґрунтовано позов. Окрім того, позивачем надавалося клопотання суду від 07.12.2015 року (а.с.182-185), в якому додатково сторона обґрунтовувала свої вимоги та просила суд при вирішенні спору застосувати п.1. абз.1 ст.83 ГПК України.

Отже, апеляційним судом не встановлено процесуальних підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до п. 4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 49 ГПК.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Підприємства об'єднання громадян експлуатаційно - виробничого підприємства „Учбово-спортивна база "Закарпаття" Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства „Колос" агропромислового комплексу України задоволити.

2. Ухвалу господарського суду Закарпатської області від 27.01.2016 року по справі № 907/807/15 - скасувати та направити позовну заяву Підприємства об'єднання громадян експлуатаційно - виробничого підприємства „Учбово-спортивна база "Закарпаття" Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства „Колос" агропромислового комплексу України для розгляду по суті до господарського суду Закарпатської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи направити на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлений 09.03.2016 р.

Головуючий суддя Бойко С. М.

Суддя Бонк Т. Б.

Суддя Якімець Г. Г.