номер провадження справи 35/1/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2016 Справа № 908/44/16

Суддя господарського суду Запорізької області Топчій О.А.

при секретарі Осоцькому Д.І.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №44/20-19 від 05.01.2015р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 10.12.2014р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Концерну Міські теплові мережі в особі Філії Концерну Міські теплові мережі Комунарського району , м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю Соцсфера, м. Запоріжжя

про стягнення 433540,11 грн.

ВСТАНОВИВ:

11.01.2016р. до господарського суду Запорізької області звернувся Концерн Міські теплові мережі в особі Філії Концерну Міські теплові мережі Комунарського району до Товариства з обмеженою відповідальністю Соцсфера про стягнення 433540,11 грн.

Позивач, обґрунтовуючи свій позов, посилається на те, що між Концерном Міські теплові мережі в особі Філії Концерну Міські теплові мережі Комунарського району та Товариством з обмеженою відповідальністю Соцсфера було укладено договір №510570 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.09.2006р., відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобовязання постачати теплову енергію в гарячій воді відповідачу, а відповідач взяв на себе обовязок оплачувати одержану теплову енергію за діючими тарифами в терміни, передбачені цим договором.

Позивач в період з грудня 2014р. по квітень 2015 року, жовтень 2015 року по квітень 2015 року відпустив відповідачу теплову енергію на суму 295923,51 грн. Оскільки відповідач свої зобовязання щодо повної та своєчасної оплати за отриману теплову енергію не виконав, у останнього виникла заборгованість, яка за спірний період складає 288614,97 грн. Позивачем, у відповідності до умов договору, відповідачу нараховані штрафні санкції, а саме: пеня в сумі 80767,43 грн., 3% річних в сумі 6556,47 грн., інфляційні втрати в сумі 57601,24 грн.

Позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача основний борг у розмірі 288614,97грн., пеню в сумі 80767,43 грн., 3% річних в сумі 6556,47 грн., інфляційні втрати в сумі 57601,24 грн. та сплачений судовий збір.

11.01.2016р. автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл, справу призначено до розгляду судді Топчій О.А.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.01.2016 р. порушено провадження у справі № 908/44/16, присвоєно справі номер провадження № 35/1/16, розгляд якої призначено на 02.02.2016 р. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та обєктивного розгляду і вирішення справи по суті.

02.02.2016р. через канцелярію господарського суду від відповідача надійшов відзив, в якому останній не заперечує проти наявності в нього заборгованості, проте зазначає, що вказана заборгованість утворилася в звязку з скрутним фінансовим становищем відповідача та незадовільною платіжною дисципліною громадян, які проживають у житловому фонді відповідача. Просить розстрочити виконання стягуваної суми на два роки з моменту прийняття рішення.

В судовому засіданні 02.02.2016р. представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що підприємством на адресу позивача був направлений лист, в якому відповідач просить розглянути можливості стягнення в судовому порядку лише суми основного боргу. Відповідь ще не отримано.

В судовому засіданні 02.02.2016р. оголошено перерву до 10 год. 15 хв. 25.02.2016р.

25.02.2016р. через канцелярію господарського суду представником позивача надані додаткові документи, для долучення до матеріалів справи, в тому числі акт звірки взаємних розрахунків, підписаний представниками сторін та лист № 946/27 від 16.02.2016р. направлений на адресу відповідача, в якому Концерн зазначає, що перебуває в тяжкому фінансовому становище, а тому просить погасити заборгованість за договором та сплатити нараховані: пеню, 3 % річних та інфляційні витрати.

Представником відповідача через канцелярію суду 25.012.2016р. надані документи, які підтверджують фінансовий стан відповідача, для долучення до матеріалів справи.

Після закінчення перерви, оголошеної в судовому засіданні 02.02.2016р. розгляд справи продовжено 25.02.2016р.

В судовому засіданні 25.02.2016р. представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить стягнути з відповідача основний борг у розмірі 288614,97грн., пеню в сумі 80767,43 грн., 3% річних в сумі 6556,47 грн., інфляційні втрати в сумі 57601,24 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 6503,10 грн. А також просить повернутися зайво сплачений судовий збір в розмірі 2168,31 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову не заперечив, заявив усне клопотання про надання розстрочки виконання рішення суду на десять місяців з моменту прийняття рішення.

Представник позивача заперечив проти розстрочки виконання рішення суду на десять місяців.

Справа розглянута за заявою представників сторін без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 25.02.2016р., на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, документи, надані сторонами додатково, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

01.09.2006р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Соцсфера (надалі - споживач) та Концерном Міські теплові мережі в особі філії Концерну Міські теплові мережі Комунарського району м. Запоріжжя (надалі теплопостачальна організація) укладено договір № 510570 на відпуск теплової енергії в гарячій воді (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору теплопостачальна організація бере на себе зобовязання відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач зобовязується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами.

Відповідно до п. 2.1 договору теплова енергія постачається споживачу у вигляді гарячої води на такі потреби:

- опалення та вентиляцію в період опалювального сезону;

- підігрів води протягом року;

- кондиціювання по замовленню споживача;

- інші технологічні потреби по замовленню споживача.

Відповідно до п. 5. 1 договору облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку / розрахунковим способом.

Споживач, що має прилади комерційної обліку, щомісячно, не пізніше 30 (31) числа поточного місяця надає Теплопостачальній організації звіт про фактичне споживання теплової енергії. (п. 5.3, дод. угода № 6 від 09.04.2013р. ).

Розділом 6 договору встановлений порядок та строк для проведення розрахунків за теплову енергію.

Відповідно до п. 6.1. договору розрахунки за спожиту теплову енергію проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених органами місцевого самоврядування тарифів діючих на час розрахунків та на підставі показань приладів комерційного обліку теплової енергії або даних, встановлених розрахунковим способом.

Розрахунковим періодом є календарний місяць. (п. 6.2)

Оплата за теплову енергію проводиться шляхом перерахування грошових коштів у розрахунковому періоді на поточний рахунок Теплопостачальної організації. Остаточні розрахунки за відпущену у розрахунковому періоді теплову енергію здійснюються Споживачем на підставі акту приймання-передачі теплової енергії у термін до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. При наявності приладів комерційного обліку - обсяги спожитої теплової енергії визначаються за фактичними показниками приладів обліку. Споживачам, що не мають приладів комерційного обліку, обсяги фактично спожитої теплової енергії визначаються згідно з договірними тепловими навантаженнями з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря, холодної води та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання Споживача у розрахунковому періоді (п.6.3, п. 6.4)

Згідно з п. 6.5. договору при перерахуванні коштів за теплову енергію у платіжному документі споживач повинен зазначати район міста, номер та дату даного договору. За наявності заборгованості за даним договором теплопостачальна організація зараховує кошти, що надійшли від споживача, як погашення заборгованості за теплову енергію, відпущену у минулі періоди.

Пунктом 6.6. договору, сторони обумовили, що споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від теплопостачальної організації рахунок - фактуру, акт приймання - передачі теплової енергії, податкову накладну (платникам ПДВ), акт звіряння розрахунків (за вимогою споживача).

Відповідно до п. п. 6.6.1., 6.6.2. договору отриманий акт приймання-передачі теплової енергії споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації на протязі пяти днів з дати отримання. Датою отримання акту вважається:

- при отриманні нарочним дата вручення представнику споживача;

- при направленні рекомендованим листом - дата, зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту 3 дні, по області 5 днів, по Україні 7 днів). В разі наявності заперечень щодо даних, зазначених в Акті, Споживач зобовязаний надати Теплопостачальній організації нормативно обґрунтовані заперечення до даного Акту з додаванням відповідних документів та погодити з Теплопостачальною організацією всі розбіжності у встановлений пунктом 6.6.1. договору строк. У разі неотримання Акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у встановлений договором термін, акт підписується Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його Споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

Згідно з п. 6.6.3. Договору при отриманні заперечень в підписанні акту та доказів в обґрунтуванні заперечень до нього, Теплопостачальна організація розглядає їх та надає відповідь про прийняття або відмову у прийнятті заперечень. При прийнятті заперечень до акту вносяться відповідні коригування в акті наступного місяця. У разі відмови у прийнятті заперечень, Теплопостачальна організація надає нормативно обґрунтовану відповідь.

Пунктом 10.1. Договору визначено, що цей договір набуває чинності з 01 вересня 2006 року і діє до 01 вересня 2007 року.

Згідно з п. 10.2. Договору він припиняє свою дію у випадках:

- взаємної згоди сторін про його припинення;

- прийняття відповідного рішення господарським судом;

- ліквідації однієї із сторін.

Відповідно до п. 10.4. Договору договір вважається продовженим на кожний наступний рік від дати, вказаної в п. 10.1., якщо не відбулась ні одна із обставин, вказаних у п. 10.2.

Як вбачається з матеріалів справи та виходячи з усних пояснень представника позивача, договір № 510570 на день розгляду справи є дійсним.

Правовідносини в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Законом України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 року за № 2633-1V (надалі - Закон), «Правилами користування тепловою енергією», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 03.10.2007 року за № 1198 (надалі - Правила) та іншими нормативно-правовими актами України.

Згідно зі ст. ст. 11, 509 ЦК України договір є однією із підстав виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань) Згідно ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач, на виконання умов договору, в період з грудня 2014р. по квітень 2015р., жовтень 2015р. відпустив відповідачу теплову енергію на загальну суму 295923,51 грн., що підтверджується актами приймання-передачі теплової енергії та рахунками, які наявні в матеріалах справи.

В актах приймання передачі теплової енергії зазначено, що один примірник оформленого належним чином акту підлягає повернення теплопостачальній організації. У разі неповернення оформленого акту або ненадання письмових заперечень про підписання акту в установленому договором терміни, акт вважається погодженим.

Як вже зазначалося, оплата за теплову енергію проводиться шляхом перерахування грошових коштів у розрахунковому періоді на поточний рахунок Теплопостачальної організації. Остаточні розрахунки за відпущену у розрахунковому періоді теплову енергію здійснюються Споживачем на підставі акту приймання-передачі теплової енергії у термін до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Проте, відповідачем свої зобовязання щодо своєчасної та повної оплати за отриману теплову енергію виконані не були, в результаті чого у останнього утворилась заборгованість за вказаний період яка складає 288614,97 грн.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки судом встановлено, що відповідач свої зобовязання щодо своєчасної та повної оплати за отриману теплову енергію за договором № 510570 від 01.09.2006р. виконав неналежним чином, вимоги позивача щодо стягнення несплаченої суми основної заборгованості в розмірі 288614,97 грн. є законними, обґрунтованими, документально підтвердженими, в тому числі й підписаним сторонами станом на 25.01.2016р. актом звірки взаємних розрахунків, а тому підлягають задоволенню.

Як встановлено ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 р. N 5510570/96-ВР Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Пунктом 7.2.8 договору передбачено, що в разі несплати або несвоєчасної оплати споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановлено у пункті 6.3 договору, з наступного дні після закінчення терміну сплати споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати.

За порушення строків оплати послуг за договором № 510570 від 01.09.2006р. про постачання теплової енергії в гарячій воді, позивачем нарахована пеня в загальній сумі 80767,43 грн. Розрахунок пені додано до позовної заяви.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок пені та встановлено, що він зроблений вірно, а тому заявлені вимоги щодо стягнення пені в розмірі 80767,43 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Нарахована сума 3 % річних за порушення умов вказаного договору складає 6556,47 грн.

Інфляційні витрати складають 57601,24 грн.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних витрат за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» наданий позивачем до позовної заяви судом встановлено, що останнім, в межах заявлених вимог, розрахунки зроблені вірно, а тому підлягають задоволенню в заявленому обсязі.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач своєчасно не виконав свої зобовязання щодо оплати за теплову електроенергію за договором № 510570 від 01.09.2006р., то вимоги позивача про стягнення основного боргу у сумі 288614,97 грн. грн., пені в сумі 80767,43 грн.; 3% річних в сумі 6556,47 грн. та інфляційні втрати 57601,24 грн. суд вважає законними, обґрунтованими, документально підтвердженими, в звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Суд, розглянувши заявлене усне клопотання в судовому засідання про надання розстрочки виконання рішення суду на десять місяців, відмовляє в їх задоволенні виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ст. 83 Господарсько процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

При вирішенні питання про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення, суд виходить з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів).

При цьому, при прийнятті рішення про надання розстрочки та відстрочки суд має враховувати приписи статті 121 ГПК про те, що відстрочка або розстрочка виконання рішення допускається лише у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання розстрочки виконання судового рішення, має бути підтверджена відповідними засобами доказування, а до заяви повинні бути додані докази щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

Відповідач, як на підставу надання розстрочки виконання рішення посилається на те, що заборгованість за період з грудня 2014р. по квітень 2015р. та жовтень 2015р. утворилася в звязку зі скрутним фінансовим становищем відповідача та незадовільною платіжною дисципліною громадян, які проживають у житловому фонді відповідача. При надходженні грошових коштів на рахунки відповідача вони в першу чергу направляються на погашення існуючої заборгованості. Рішенням господарського суду Запорізької області від 18.12.2014р. на користь Концерну Міські теплові мережі з ТОВ Соцсфера було стягнуто 707971,53 грн. основного боргу та 14159,43 грн. витрат по сплаті судового збору. Ухвалою від 10.12.2015р. виконання рішення було відстрочено до 13.03.2016р., що свідчить про фінансові складнощі підприємства. Просить розстрочити виконання рішення строком на десять місяців.

Посилання відповідача на тяжке фінансове становище, не може бути підставою для надання розстрочки виконання рішення, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю Соцсфера не надано до суду жодних доказів в підтвердження його тяжкого фінансового стану. Також не надано доказів відсутності грошових коштів на рахунках підприємства, доказів того, що відповідач не отримує прибуток від господарської діяльності, яку він здійснює відповідно до відомостей, які містяться в витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, доказів збитковості підприємства тощо.

Надання розстрочки відповідачу може призвести до негативних наслідків для позивача, оскільки останній має зобов'язання перед постачальниками енергоносіїв по сплаті за спожитий газ, електроенергію, покупку теплової енергії.

За приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, саме лише посилання відповідача на те, що він опинився в тяжкому фінансовому стані не є підставою для надання розстрочки виконання рішення згідно з п. 6 ст. 83 Господарсько процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю Соцсфера, посилаючись на конкретні обставини не довів суду їх винятковість та не надав належних та допустимих доказів, на підтвердження наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір стягується з відповідача на користь позивача в повному обсязі, в розмірі 6503,10 грн.

Надлишково сплачений судовий збір в сумі 2168,31 грн. повертається Концерну Міські теплові мережі з державного бюджету, про що винесено відповідну ухвалу.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Соцсфера, 69027 Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Барикадна буд. 39 на користь Концерну Міські теплові мережі 69091 м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137 (на п/р зі спеціальним режимом використання № 2813 у Філії-Запорізьке обласне управління ПАТ „Державний ощадний банк України", МФО 313957, ) основний борг в сумі 288614 (двісті вісімдесят вісім тисяч шістсот чотирнадцять) грн. 97 коп., пеню в сумі 80767 (вісімдесят тисяч сімсот шістдесят сім) грн.. 43 коп., 3 % річних в сумі 6556 (шість тисяч пятсот пятдесят шість) грн. 47 коп., інфляційні витрати в розмірі 57601 (пятдесят сім тисяч шістсот одна) грн. 24 коп. Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Соцсфера, 69027 Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Барикадна буд. 39 на користь Концерну Міські теплові мережі 69091 м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137 (на п/р № 1951 у Філії-Запорізьке обласне управління ПАТ „Державний ощадний банк України", МФО 313957, ) судовий збір в розмірі 6503 (шість тисяч пятсот три) грн. 10 коп. Видати наказ.

Відмовити в задоволенні клопотання відповідача про надання розстрочки виконання рішення суду на десять місяців.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для подання апеляційної скарги з моменту оформлення та підписання повного тексту рішення.

Повне рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 01.03.2016р.

Суддя О.А. Топчій