РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2016Справа №910/32914/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙС ТІМ"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Надія"

про стягнення 3 626,71 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Губатюк О.В. - довіреність №107 від 15.02.2016 року;

від відповідача: не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЙС ТІМ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Надія" про стягнення 3 626,71 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в порушення Договору добровільного страхування наземного транспорту №1.25/01.04.15 від 01.04.2015 року, не прийнято рішення про виплату страхового відшкодування та не виплачено страхове відшкодування позивачу.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 3 626,71 грн. - страхового відшкодування (з яких: 2 826,71 грн. - страхового відшкодування, 800,00 грн. - експертного дослідження), 1 218,00 грн. - судового збору.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.12.2015 року порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 16.02.2016 року.

09.02.2016 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

16.02.2016 року представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 16.02.2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 16.02.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2015 року між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Надія" (далі по тексту - страховик, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АЙС ТІМ" (далі по тексту - страхувальник, вигодонабувач, позивач) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №1.25/01.04.15 (далі по тексту - Договір), за умовами якого умовами якого був застрахований транспортний засіб марки «MERSEDES-BENZ, SPRINTER», державний номер AM6156BE (далі по тексту - застрахований транспортний засіб).

Згідно п.2.1 договору розмір франшизи за страховим випадком (без вини водія) становить 0,5%.

Пунктом 10.6.4 Договору передбачено, що при визначенні розміру збитку враховуються Страхувальника, Вигодонабувача на замовлення та оплату експертизи.

Відповідно до п. 12.1. Договору, страховик протягом 10 (десяти) робочих днів з дня одержання всіх необхідних документів, передбачених у розділах 9-11 цього Договору, приймає рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування.

Згідно з п. 12.2. Договору, страховик має право відстрочити прийняття рішення про виплату або про відмову у виплаті страхового відшкодування на строк до трьох місяців з дня настання події , що має ознаки страхового випадку у разі її особливо складних обставин, а також коли: не повністю з'ясовані обставини події, що має ознаки страхового випадку, розміру збитку - до їх з'ясування, обсяги і характер збитку, заявлених страхувальником не відповідають обставинам події, що має ознаки страхового випадку, - до з'ясування обставин події та розміру збитку; у зв'язку з настанням події, що має ознаки страхового випадку, у відношенні Страхувальника, Вигодонабувача, їх довірених осіб, порушено кримінальну справу.

Згідно Довідки №66195370 ВДАІ Житомирського МВ УМВС в Житомирській області, 15.06.2015 року об 11 год. 00 хв. в районі вул. Корольова, 89 в м. Житомирі, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої застрахованому транспортному засобу, який належить на праві власності позивачу, було завдано механічних пошкоджень.

15.06.2015 року Листом вих. №284 позивач повідомив відповідача про настання ДТП, зазначений лист відправлено через відділення Укрпошти 16.02.2015 року що підтверджується описом вкладення та фіскальним чеком (копії зазначених документів містяться в матеріалах справи). Зазначений лист отримано відповідачем 22.06.2015 року, що підтверджується відміткою та підписом представника відповідача на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

02.10.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, яка була отримана відповідачем 06.10.2015 року (копії опису вкладення, повідомлення про вручення поштового відправлення містяться в матеріалах справи).

Відповідно до висновку №34 експертного автотоварознавчого дослідження від 16.06.2015 року, розмір матеріального збитку завданого застрахованому транспортному засобу склав 4 226,71 грн. Вартість проведення вищевказаного дослідження становить 800,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем в порушення вимог пунктів 12.1. та 12.2. Договору не прийнято рішення про виплату страхового відшкодування або відмову в його виплаті та не виплачено страхове відшкодування позивачу.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ГК України, за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Об'єкти страхування, види обов'язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються Цивільним кодексом України, цим Кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами (ч. 1 ст. 355 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний: протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (ст. 16 Закону України «Про страхування»).

Відповідно п.п. 2, 3 ч. 1 до ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний: протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідачем в порушення п. 12.1. та 12.2. Договору не прийнято рішення про виплату страхового відшкодування та не виплачено страхове відшкодування позивачу в розмірі 3 626,71 грн., в зв'язку з чим має перед позивачем заборгованість в розмірі 3 626,71 грн. з виплати страхового відшкодування.

Відзив відповідача на позовну заяву не приймається судом в якості належного та допустимого доказу та спростовується наявними в матеріалах справи документами та чинним законодавством.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3 626,71 грн. - страхового відшкодування, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Надія" (03062, м. Київ, ПРОСПЕКТ ПЕРЕМОГИ, будинок 67; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙС ТІМ" (12430, Житомирська обл., Житомирський район, сільрада Станишівська, ЗА МЕЖАМИ НАСЕЛЕНИХ ПУНКТІВ КОМПЛЕКС БУДІВЕЛЬ І СПОРУД №4; ) 3 626 (три тисячі шістсот двадцять шість) грн. 71 коп. - страхового відшкодування, 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 23.02.2016 року.