ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2016 року Справа № 904/10107/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Антонік С.Г. (доповідач)

суддів: Чоха Л.В., Чимбар Л.О.

при секретарі судового засідання: Мудрак О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність №602 від 11.11.2015 р.;

від відповідача: ОСОБА_2 представник, довіреність №ББУ/ПУ216/СЛ/15 від 10.12.2015 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2016р. у справі № 904/10107/15

за позовом Приватного акціонерного товариства "Макіївський завод "Лазер", м. Павлоград, Дніпропетровська область

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 5881278грн.20коп., пені в розмірі 1602384грн.76коп., інфляційних витрат в розмірі 103440грн.72коп., 3% річних у розмірі 87259грн.94коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2016 року (суддя Новикова Р.Г.) позовні вимоги ПАТ "Макіївський завод "Лазер" до ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь ПАТ "Макіївський завод "Лазер" суму основної заборгованості у розмірі 5881278грн.20коп., пеню в розмірі 1557529грн.02коп., 3% річних у розмірі 85034грн.31коп. та суму витрат повязаних зі сплатою судового збору в розмірі 112857грн.62коп.

Відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 44855грн.74коп., 3% річних в розмірі 2225грн.63коп. та суми інфляційної складової в розмірі 103440грн.72коп.

Рішення суду щодо часткового задоволення позову мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору № 1684-ПУ, щодо оплати позивачу вартості поставленої продукції. Зменшуючи суми пені та 3% річних, суд керувався помилкою в розрахунках.

Не погодившись з зазначеним рішенням, Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.0.12016 року та прийняти нове, яким залишити позов без розгляду.

В апеляційній скарзі заявник посилається на те, що:

- згідно пункту 4.5 договору, датою поставки вважається дата вказана представником Покупця (відповідача) в товаросупроводжувальних документах, наданих Постачальником (позивач). Позивач для розрахунку суми позову та при визначені дати поставки, посилається на дату видаткових накладних, згідно яких виконувались поставки товару. Відповідач вважає, що датою поставки продукції є дата, вказана Покупцем на відповідних товаросупроводжувальних документах, наданих Постачальником;

- відповідач не отримав від позивача рахунків фактур, передбачених умовами спірного договору;

- позивач порушив строки поставки товару, передбачені договором та додатками до нього;

- на дату прийняття господарським судом Дніпропетровської області ухвали про порушення провадження у справі № 904/10107/15 в провадженні Дніпропетровського апеляційного господарського суду знаходилась справа №904/5496/15 між тими ж сторонами, з того ж предмету і з тих же підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи наведені в апеляційній скарзі та вказала, що при розгляді справи господарський суд допустив грубе порушення норм процесуального права, яке полягає в тому, що суд повинен був винести ухвалу про залишення позову без розгляду, оскільки на той час на розгляді в апеляційному господарському суду переглядалась ухвала суду про залишення позову без розгляду по справа № 904/5496/15 по спору між тими ж сторонами , про той же предмет і з тих же підстав. Але суд розглянув справу по суті і виніс рішення. Тому дане рішення підлягає скасуванню. Просить апеляційну скаргу задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач та його представник в судовому засіданні вказали, що відповідач, поставивши підпис на видатковій накладній і не проставивши іншу дату, погодився з тим, що товар посалений саме в дату, зазначену в накладеній. Факт отримання товару не заперечується відповідачем. Більш того, відповідач розрахував позивачу штрафні санкції за несвоєчасну поставку по дати, указані в накладних, що також підтверджує поставку у день, зазначений в накладних. Вважає рішення законним та обґрунтованим. Просить залишити його в силі, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм чинного законодавства при винесенні рішення суду, встановила наступне.

08.12.2014р. між ПАТ "Макіївський завод "Лазер" (постачальник) та ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" (покупець) укладено договір №1684-ПУ. Згідно п.1.1 Договору, в порядку та на умовах передбачених договором, постачальник зобов'язався поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (далі - продукція), в асортименті, кількості, в строки, за ціною та з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в специфікації, яка є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 1.2 договору покупець зобов'язується прийняти та оплатити продукцію, яка поставляється у його власність, відповідно до умов цього договору.

Товар вважається прийнятим покупцем та переданим постачальником: - по фактичній кількості продукції поставленої в узгоджене місце призначення поставки, згідно даним, які зазначені в залізничних ( автомобільних) накладних; - за якістю згідно з якісними показниками, зазначеними в сертифікаті якості завода-виробника, технічним характеристикам й іншим вимогам до зазначеної продукції (п. 2.5. договору).

Згідно п.4.1. Договору, поставка продукції проводиться партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками та в строки, погоджені сторонами в специфікаціях до договору. Під партією Продукції сторони розуміють будь-яку кількість продукції, однорідної по своїм якісним показникам, яка супроводжується одним документом про якість, та одним товаросупровідним документом.

Товар поставляється на умовах поставки продукції - DDP, згідно "Інкотермс -2000". Місце пункту призначення вказується сторонами у відповідних специфікаціях до договору ( п.4.2 Договору).

Пункт 4.3 договору передбачає обовязок постачальника щодо надання разом з товаром покупцю товаросупровідних документів, в т.ч:

- рахунок-фактуру;

- товаросупровідну накладну;

- податкову накладну… ;

Відповідно до п.4. 5 договору датою поставки вважається дата, вказана представником покупця на відповідних товаросупровідних документах, наданих постачальником. При постачанні автомобільним транспортом, датою поставки вважається дата, зазначена представником покупця у видатковій накладній. При постачанні залізничним транспортом датою поставки вважається дата, зазначена в залізничній накладній, що свідчить про прибуття продукції на залізничну станцію призначення (узгоджене місце призначення поставки).

Ціни на продукцію, яку постачальник поставляє покупцю, визначаються сторонами у відповідних специфікаціях до цього договору ( п.5.2 договору).

Розрахунки за поставлену продукцію за договором здійснюються покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Конкретні умови оплати за поставлену продукцію за цим договором будуть узгоджуватись сторонами у специфікаціях, які є невід'ємною частиною цього договору (п. 5.3. договору).

Сторонами підписано 9 Специфікацій від 19.01.2015р., 20.01.2015р., 29.01.2015р., 03.02.2015р., 12.02.2015р., 12.02.2015р., 18.02.2015р., 14.04.2015р. до Договору.

Згідно 8 Додаткових угод від 02.02.2015р. (дві угоди), 18.02.2015р., 20.02.2015р. (дві угоди), 24.02.2015р., 02.03.2015р., 02.04.2015р. (а.с. 23 - 32), сторони погодили та внесли зміни до Специфікацій, щодо умов оплати товару, крім Специфікації від 14.04.2015р. Крім того, додатковими угодами від 24.02.2015р. та від 02.03.2015р., сторони внесли зміни до специфікацій від 12.02.2015р. на суму 5897499грн.46коп. та від 03.02.2015р. на суму 774960грн.00коп., щодо вартості товару, який постачається

Так, відповідно до пункту 2 специфікацій (в редакції додаткових угод) розрахунки за продукцію, яка постачається постачальником за цією специфікацією до договору виконуються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 (п'яти) робочих днів з 20 календарного дня з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого покупцем рахунку та при умові надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

Відповідно до ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України (ст.ст.525, 526 ЦК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязання, крім випадків, передбачених законом.

Сторони узгодили поставку товару загальною вартістю 8872223грн.29коп., що підтверджується специфікаціями до договору від 16.01.2015р. на суму 336828грн.00коп.; від 19.01.2015р. на суму 271089грн.00коп.; від 20.01.2015р. на суму 480193грн.20коп.; від 29.01.2015р. на суму 457779грн.60коп.; від 03.02.2015р. на суму 774960грн.00коп.; від 12.02.2015р. на суму 34170грн.00коп.; від 12.02.2015р. на суму 5897499грн.46коп.; від 18.02.2015р. на суму 619704грн.00коп. Всі вказані специфікації підписані та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень до них.

На виконання умов договору, позивач поставив, а відповідач прийняв без претензій обумовлений Специфікаціями товар на загальну суму 8229847грн.00коп., , що підтверджується видатковими накладними №РН-0000022 від 05.02.2015р., №РН-0000034 від 03.04.2015р., №РН-0000035 від 03.04.2015р., №РН-0000036 від 07.04.2015р., №РН-0000014 від 07.04.2015р., №РН-0000040 від 10.04.2015р., №РН-0000015 від 16.04.2015р., №РН-0000044 від 17.04.2015р., №РН-0000046 від 17.04.2015р., №РН-0000047 від 17.04.2015р., №РН-0000012 від 17.04.2015р., №РН-0000136 від 15.05.2015р.

Товар прийнято без зауважень до його оформлення.

Згідно договору та специфікацій до нього (з урахуванням змін внесених додатковими угодами), відповідач був зобовязаний сплатити вартість товару отриманого за видатковою накладною №РН-0000022 від 05.02.2015р. в строк до 14.05.2015р. (включно); за видатковою накладною №РН-0000034 від 03.04.2015р. в строк до 30.04.2015р. (включно); за видатковою накладною №РН-0000035 від 03.04.2015р. в строк до 30.04.2015р. (включно); за видатковою накладною №РН-0000036 від 07.04.2015р. в строк до 07.05.2015р. (включно); за видатковою накладною №РН-0000014 від 07.04.2015р. в строк до 07.05.2015р. (включно); за видатковою накладною №РН-0000040 від 10.04.2015р. в строк до 12.05.2015р. (включно); за видатковою накладною №РН-0000015 від 16.04.2015р. в строк до 14.05.2015р. (включно); за видатковою накладною №РН-0000044 від 17.04.2015р. в строк до 15.05.2015р. (включно); за видатковою накладною №РН-0000046 від 17.04.2015р. в строк до 15.05.2015р. (включно); за видатковою накладною №РН-0000047 від 17.04.2015р. в строк до 15.05.2015р. (включно); за видатковою накладною №РН-0000012 від 17.04.2015р. в строк до 15.05.2015р. (включно); за видатковою накладною №РН-0000136 від 15.05.2015р. в строк до 11.06.2015р. (включно).

Відповідач, в порушення умов договору, розрахувався за поставлений товар частково, сплативши 22.04.2015р. 318 000 грн., 23.04.2015р. 1 895 400 грн., 20.05.2015р. 135 168,80 грн. При цьому повністю оплачений товар поставлений по накладним №РН-0000022 від 05.02.2015р. (рахунок-фактура № СФ-000018), № РН-000034, № РН-0000035 від 03.04.2015р. (рахунки фактури № СФ-0000044 та № СФ-0000045) та частково оплачено за накладною № РН-0000014 від 07.04.2015р. (рахунок-фактура № СФ-0000028).

Всього сплачено на суму 2 348 568,80 грн. Заборгованість складає 5881278грн.20коп.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно ч.1, 2 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Доказів оплати поставленого товару відповідач не надав. Суд правильно стягнув суму заборгованості, заявлену в позові.

Згідно ч.1 ст.216, ч.1, 2 ст.218 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до ст..230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. 4 ст.231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 6.8. договору сторони визначили, що у випадку несвоєчасної оплати продукції, покупець сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені, в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення оплати від вартості своєчасно неоплаченої продукції, однак не більше 5% вір вартості своєчасно неоплаченої продукції.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який построчив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню за загальний період з 05.05.2015р. по 08.11.2015р. в розмірі 1 602 384грн.76коп., суму інфляційних витрат в розмірі 103 440грн.72коп. за загальний період з травня 2015р. по жовтень 2015р. та 3% річних в розмірі 87 259грн.94коп. за загальний період з 05.05.2015р. по 08.11.2015р.

Господарський суд, перевіряючи розрахунок, правильно зазначив, що позивачем при розрахунку не правильно визначено початок періоду нарахування пені та період нарахування інфляційних.

Період нарахування пені починається з 08.05.2015р. за накладною №РН-0000036 та №РН-0000014 від 07.04.2015р.; з 13.05.2015р. за видатковою накладною №РН-0000040 від 10.04.2015р.; з 15.05.2015р. за видатковою накладною №РН-0000015 від 16.04.2015р; з 16.05.2015р. за видатковими накладними №РН-0000044, №РН-0000046, №РН-0000047, №РН-0000012 від 17.04.2015р; з 12.06.2015р. за видатковою накладною №РН-0000136 від 15.05.2015р.

Загальний розмір пені за кожною накладною з вищезазначеної дати по 08.11.2015р. складає 1 557 529,02 грн.

Інфляційні повинні розраховуватися за період з червня 2015р. по жовтень 2015р.. Індекс інфляції за цей період складає 99,557%. Отже інфляційні збитки відсутні.

Розмір річних за період з 08.05.2015р. по 08.11.2015р. складає 85 034,31 грн., а не 87 259,94 грн. як вказав позивач.

Господарський суд правильно частково задовольнив позовні вимоги у стягненні пені, 3% річних і повністю відмовив у задоволенні інфляційних втрат.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з вищенаведених підстав та у звязку з наступним.

Обовязок відповідача оплатити товар, за загальним правилом, виникає з моменту отримання товару або товаророзпорядчих документів, якщо інше не встановлено договором або законом отримання товару. Для встановлення даного моменту необхідно встановити дату отримання товару або товаророзпорядчих документів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що підписання видаткової накладної відповідачем без зазначення дати отримання товару свідчить про отримання товару у дату виписки видаткової накладної, що узгоджується із звичаями ділового обороту.

Крім того, як вбачається з рішення суду від 03.11.2015р. по справі 904/7447/15, яким відповідачем стягувалися з позивача штрафні санкції за порушення строків поставки, відповідач розраховував пеню по день вказаний у видатковій накладній (а.с. 114- 122).

В даному рішенні суд зазначив, що розрахунок пені визначений із врахуванням дати поставки товару за відповідними специфікаціями та видатковими накладеними, пойменованими у наданому позивачем розрахунку пені.

Таким чином рішенням суду встановлено, що дата на видатковій накладеній співпадає з датою вказаною в накладній.

Що стосується залишення позову без розгляду то колегія зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, господарським судом Дніпропетровської області була порушена справа № 904/5496/15 за позовом ПАТ «Макіївський завод «Лазер» до ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про стягнення 5 881 278,11 грн. боргу, 377 215,83грн. пені, 128 167,11 грн. інфляційних втрат, 18 860,76 грн. 3% річних. Ухвалою суду від 04.11.2015р. позовна заява була залишено без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України. Дана ухвала залишена без змін постановою апеляційної інстанції від 25.12.2015р.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.81 ГПК України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо у провадженні господарського суду або іншого органу, який діє в межах своєї компетенції, є справа з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Колегія суддів вважає, що дана обставина є підставою для припинення лише у разі якщо є справа з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав яка розглядається або призначена дл розгляду по суті спору.

В даному випадку справа № 904/5496/15 була закінчена провадженням і спір по суті не розглядався і не міг розглядатися, як в апеляційній так і в касаційній інстанції.

Скасування б ухвали суду по справі № 904/5496/15 та направлення для розгляду по суті призвело б до залишення позову без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.81 ГПК України, у звязку з розглядом по суті справи №904/10107/15.

За цих обставин рішення суду слід залишити в силі, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2016р. у справі № 904/10107/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 03.03.2015р.

Головуючий: __________________ С.Г. Антонік

Судді: __________________ Л.О.Чимбар

__________________ ОСОБА_3