ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року Справа № 905/458/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Костенко Т.Ф. - головуючого,

Сибіги О.М.,

Ходаківської І.П.

розглянувши матеріали касаційної скарги ТОВ "Шляхове будівництво "Альтком"
та постановуДонецького апеляційного господарського суду від 15.09.2015
у справіГосподарського суду Донецької області
за позовом ТОВ "С-Інжиніринг"
до 3-тя особа ТОВ "Шляхове будівництво "Альтком" ДП "Дирекція по капітальному будівництву та реконструкції міжнародного аеропорту Донецьк"
простягнення 641691, 70 грн.,
в судовому засіданні взяли участь представники:

позивача: Сметанін Д.Є. (дов. від 02.03.15),

відповідача: не з'явились,

3-тьої особи: не з'явились,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням 13.07.2015 господарського суду Донецької області позов задоволено частково, з ТОВ "Шляхове будівництво "Альтком" на користь ТОВ "С-Інжиніринг" стягнуто 324114, 81 грн. заборгованості, 55487, 22 грн. річних, 261409, 76 грн. інфляційних.

Постановою від 15.09.2015 Донецького апеляційного господарського суду вказане вище рішення скасовано частково, з відповідача на користь позивача стягнуто 324114, 81 грн. заборгованості, 56033, 14 грн. річних, 242396, 18 грн. інфляційних, в задоволенні позову про стягнення інфляційних в сумі 19147, 57 грн. відмовлено.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, ТОВ "Шляхове будівництво "Альтком" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить їх скасувати як прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивач подав до Вищого господарського суду України відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а постанову Донецького апеляційного господарського суду - без змін.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів знаходить необхідним касаційну скаргу залишити без задоволення.

Як було встановлено судами попередніх інстанцій, відповідно до умов контракту субпідряду від 15.11.2011 №ДСА/Р/П/С/3-148, укладеного між ТОВ "Шляхове будівництво "Альтком" та ТОВ "С-Інжиніринг", останнє як субпідрядник взяло на себе зобов'язання передати у власність відповідача як генпідрядника світлосигнальне обладнання та переважно власними силами і засобами виконати роботи з монтажу та пусконалагоджування системи світлосигнального обладнання перонів №1 та №2 під час виконання будівельних, монтажних робіт по реконструкції та будівництву штучних перонів, місць стоянок (МС), руліжних доріжок в КП "Міжнародний аеропорт Донецьк", відповідно до затвердженої проектно-кошторисної доокументації і в обумовлений контрактом строк.

Згідно п. 1.2 контракту генпідрядник зобов'язується надати субпідряднику будівельний майданчик, проектно-кошторисну документацію, забезпечити своєчасне фінансування будівництва, при необхідності забезпечити будівельними та іншими матеріалами, прийняти роботи і повністю сплатити вартість фактично виконаних робіт.

За умовами п. 4.3 контракту генпідрядник здійснює проміжні платежі за виконані роботи на підставі довідки про вартість виконаних робіт та витрат (форма КБ-3), а також акту приймання виконаних робіт (форма КБ-2В), наданого субпідрядником на умовах п.14.1 договору. Оплата здійснюється за обов'язкової умови надходження коштів від замовника протягом 5-ти банківських днів з дати підписання генпідрядником акту приймання виконаних робіт.

Пунктом 4.9 договору передбачено, що виконані субпідрядником роботи з електрозабезпечення, монтажні та пусконалагоджувальні роботи оплачуються генпідрядником за мінусом 1% від їх вартості. Дана сума коштів залишається у генпідрядника як компенсаційні витрати, пов'язані з виконанням умов цього контракту (витрати, пов'язані з забезпеченням технічною документацією, організацією і коригуванням, прийманням виконаних робіт на об'єктах та ін.).

Пунктом 14.1 контракту встановлено, що приймання-передача результатів виконаних робіт здійснюється частинами щомісячно, за винятком випадків, якщо протягом місяця субпідрядником не виконувались роботи за договором. Приймання-передача результатів виконаних робіт виконується протягом 25-28 чисел кожного календарного місяця строку дії договору, на підставі актів приймання-передачі робіт, складених субпідрядником.

Приписами п.17.2 договору встановлено, що за порушення строків оплати виконаних робіт генпідрядник несе відповідальність у відповідності з діючим законодавством України.

Додатковою угодою від 15.07.2012 № 3 до контракту встановлено нову редакцію договірної ціни, яка розподіляється на дві черги пропорційно обсягам виконання робіт, у вигляді Договірної ціни №1 (перша черга) та Договірної ціни №2 (друга черга), що є додатками та невід'ємними частинами додаткової угоди (п.1).

Згідно п. 2.1 додаткової угоди договірна ціна робіт, що доручені для виконання субпідряднику по цьому контракту, складає суму у розмірі 46660676,55грн. з ПДВ, яка складається з: договірної ціни №1 (перша черга) - 31345867,44грн. з ПДВ у тому числі: вартість обладнання 26015365,96грн. з ПДВ, вартість монтажних робіт та матеріалів 5330501,48грн. з ПДВ; договірної ціни №2 (друга черга) - 15314809,11грн. з ПДВ, у тому числі: вартість обладнання у комплекті з автоматизованою системою управління технічним процесом та пусконаладочними роботами: 14910737,38грн. з ПДВ, вартість монтажних робіт та матеріалів 404071,73грн. з ПДВ.

Пунктом 4 додаткової угоди визначено, що контракт набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2012 та у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за контрактом.

Судами з'ясовано, що ТОВ "С-Інжиніринг" виконано за контрактом підряду роботи на суму 7628889,22 грн. та поставлено відповідачу обладнання на суму 34266514,48 грн., всього на 41895403, 70 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі робіт. В той же час, відповідачем в якості оплати вартості виконаних робіт перераховано позивачу 41495000,00 грн., про що свідчать платіжні доручення, долучені до матеріалів справи, а відтак, заборгованість відповідача перед позивачем становить 324114,81 грн. з врахуванням компенсаційних витрат, пов'язаних з виконанням вимог договору в розмірі 1% на суму 76288, 89 грн.

З врахуванням зазначеного вище, відсутності належних та допустимих доказів сплати відповідачем заборгованості у зазначеній сумі, приписів ст. 193 ГК, ст.ст. 525, 526, 625, 712, 837 ЦК України, правомірним є висновок судів попередніх інстанцій про задоволення позову в частині стягнення основної заборгованості та річних.

В частині заявлених до стягнення інфляційних, судом апеляційної інстанції обґрунтовано взято до уваги те, що індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць,

При цьому розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Отже, при стягненні інфляційних за прострочення виконання боржником грошового зобов'язання, якщо термін прострочення становить менше ніж місяць, то індекс інфляції при визначенні заборгованості не нараховується.

На думку колегії суддів Вищого господарського суду України, суд апеляційної інстанції, врахувавши наведене вище, визначив періоди нарахування інфляційних та обґрунтовано стягнув з відповідача 242396,18 грн. інфляційних.

Також вмотивовано, судами визнано безпідставним посилання відповідача на відсутність прострочення виконання ним зобов'язання згідно п. 4.3 договору, оскільки кошти від замовника на рахунок відповідача не надходили, у зв'язку з чим строк виконання зобов'язання не настав і підстави для стягнення основного боргу відсутні, спростовується наступним.

Судами враховано, що за змістом ст. 511 ЦК України зобов'язання не може створювати обов'язку для третьої особи, в той час, як договір містить умову, відповідно до якої виконання зобов'язання з оплати коштів за виконані роботи пов'язано з дією особи, яка не є стороною такого договору.

До того ж, відповідно до ч. 2 ст. 528 ЦК України навіть у випадку покладення виконання обов'язку боржником на іншу особу, відповідальним за виконання зобов'язання залишається боржник, а не така особа.

При цьому, в силу ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

З огляду на зазначене вище, суди попередніх інстанцій обґрунтовано зауважили, що відповідальним за виконання зобов'язання по оплаті вартості виконаних робіт є підрядник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком", який зобов'язаний виконати обов'язок по сплаті виконаних робіт незалежно від надходження коштів від замовника - Державного підприємства "Дирекція по капітальному будівництву та реконструкції міжнародного аеропорту Донецьк".

На підставі викладеного судові рішення прийнято при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права і підстави для їх скасування відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову від 15.09.2015 Донецького апеляційного господарського суду у справі № 905/458/15 залишити без змін.

Головуючий Костенко Т.Ф.

Судді Сибіга О.М.

Ходаківська І.П.