номер провадження справи 4/6/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2016 Справа № 908/344/16

За позовом ОСОБА_1 підприємства Дніпрорудненські теплові мережі, (71630, Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Комсомольська, 11)

до відповідача ОСОБА_1 підприємства Облводоканал Запорізької обласної ради, (69057, м. Запоріжжя, вул.Перемоги, буд. 129-А)

про стягнення 361149,97 грн. основного боргу за договором на постачання теплової енергії №147-т від 01.11.2005р., 140944,68 грн. втрат від інфляції грошових коштів та 14053, 39 грн. три відсотки річних

Суддя Зінченко Н.Г.

За участю представників:

від позивача ОСОБА_2, довіреність № 05/002 від 04.01.2016р.;

від відповідача - не зявився.

08.02.2016р. до господарського суду Запорізької області звернулося Комунальне підприємство Дніпрорудненські теплові мережі, Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 підприємства Облводоканал Запорізької обласної ради, м. Запоріжжя про стягнення 361149,97 грн. основного боргу за договором на постачання теплової енергії №147-т від 01.11.2005р., 140944,68 грн. втрат від інфляції грошових коштів та 14053, 39 грн. три відсотки річних.

Ухвалою від 08.02.2016р. порушено провадження у справі №908/344/16, судове засідання призначено на 29.02.2016р., присвоєно номер провадження справи 4/6/16, у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для вирішення спору.

В судовому засіданні 29.02.2016р. справу розглянуто, прийнято та оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну та резолютивну частини рішення.

За клопотанням представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, на підставі договору на постачання теплової енергії №147-т від 01.11.2005р., ст., ст. 11, 16, 525, 526, 530, 612, 625, 714 ЦК України та ст. 193 ГК України, Закону України Про теплопостачання, Правил користування тепловою енергією просить позов задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 підприємства Облводоканал Запорізької обласної ради, м. Запоріжжя суму 361149,97 грн. основного боргу, 140944,68 грн. втрат від інфляції грошових коштів та 14053, 39 грн. три відсотки річних.

Відповідач в судове засідання 29.02.2016р. не прибув, проте 25.02.2016р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив по справі №908/344/16, в якому відповідач фактично визнає суму існуючої заборгованості та просить розстрочити виконання рішення суду по справі №908/344/16 строком на 12 місяців рівними частинами.

Позивач проти надання розстрочки виконання рішення суду по даній справі строком на 12 місяців не заперечив.

Крім того, 25.02.016р. на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи №908/344/16, у зв'язку із зайнятістю представника КП Облводоканал Запорізької обласної ради в іншому судовому засіданні, а саме в Донецькому апеляційному господарському суді.

Розглянувши заявлене клопотання, заслухавши думку представника позивача з цього приводу, судом клопотання про відкладення розгляду справи відхилено.

При вирішенні клопотання суд виходив з того, що зазначені відповідачем обставини не є обовязковими для відкладення розгляду справи у відповідності до ст. 77 ГПК України. Відповідно до положень ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Представниками юридичних осіб можуть бути керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, а також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Про дату, час та місце розгляду справи №908/344/16 відповідач повідомлявся належним чином ухвалою суду по справі від 08.02.2016р. Отже, керівник КП Облводоканал Запорізької обласної ради, як повноважений представник відповідача у справі, не був позбавлений права прийняти участь в судовому засіданні, призначеному на 29.02.2016р.

Суд вирішив за доцільне розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.11.2005 р. між ОСОБА_1 підприємством Дніпрорудненські теплові мережі (позивачем) та ОСОБА_1 підприємством Облводоканал Запорізької обласної ради (відповідачем) був укладений Договір на постачання теплової енергії №147-т (далі за текстом Договір).

За умовами Договору позивач (теплопостачальна організація) зобовязався поставляти відповідачу (споживачу) теплову енергію в необхідних об'ємах, а відповідач зобовязався прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами в терміни та порядку, встановленими умовами цього Договору.

Пунктом 10.1 сторони узгодили, що Договір складається терміном на 3 роки та набуває чинності з 01.11.2005р. і діє до 31.10.2008р. У випадку, якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не заявить про закінчення його дії, договір вважається продовженим на наступний строк.

Згідно п. 3.2.1 договору відповідач зобовязався виконувати умови і порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах та в терміни, які передбачені договором.

Відповідно до п. 5.9 договору, щомісячно, не пізніше 4 числа місяця, наступного за розрахунковим відповідач зявляється до енергопостачальної організації для оформлення і підписання акта на відпуск теплової енергії. У разі неявки відповідача акт вважається дійсним за підписом тільки представника позивача.

Пунктами 6.1 6.2 Договору передбачено, що розрахунки за спожиту теплову енергію складаються на підставі актів на відпуск комунальним послуг, винятково в грошовій формі у відповідності до встановлених тарифів. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата рахунків за надані послуги відповідач зобовязався перераховувати на поточний рахунок позивача в повному обсязі на протязі 5 банківських днів з моменту отримання рахунку.

На виконання умов Договору з серпня 2013р. по грудень 2015р. позивачем надані відповідачу обумовлені Договором послуги по постачанню теплової енергії на загальну суму 396 006, 96 грн. Факт надання цих послуг підтверджується Актами на відпуск комунальних послуг та рахунками для оплати за спожиту теплову енергію.

Зазначені рахунки були направлені на адресу відповідача, у підтвердження чого позивачем надано суду реєстр на відправлення кореспонденції за спірний період.

Таким чином, позивач взяті на себе зобовязання за Договором виконав належним чином і у повному обсязі.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати. Покупець зобовязаний сплатити повну ціну переданого товару.

Відповідач плату за надані послуги по постачанню теплової енергії з серпня 2013р. по грудень 2015р. здійснив частково в розмірі 34856, 99 грн., решту суми заборгованості не сплатив.

Отже, відповідач взяті на себе зобовязання згідно умов Договору на постачання теплової енергії №147-т від 01.11.2005р. належним чином та в повному обсязі не виконав, у зв'язку з чим станом на час вирішення справи в судовому засіданні у відповідача перед позивачем наявна заборгованість в розмірі 361149, 97 грн. за поставлену теплову енергію.

При цьому, в матеріалах справи наявний Акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.01.2016р., який скріплений підписами уповноважених осіб та печатками позивача і відповідача, яким сторони підтвердили факт наявності заборгованості КП Облводоканал Запорізької обласної ради на користь КП Дніпрорудненські теплові мережі в сумі 361149, 97 грн.

Згідно з чинним законодавством України акту звірки взаєморозрахунків не надано юридичної сили як доказу наявності обов'язку сплатити грошові кошти або ж відсутності такого обов'язку. Проте, в розумінні ст., ст. 9, 10 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» вказаний акт є зведеним обліковим документом, який відображає загальну суму заборгованості та фіксує стан розрахунків між сторонами.

Статтею 193 ГК України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Норми права аналогічного змісту містить ст. 526 ЦК України.

У відповідності до приписів ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання є недопустимою, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач доказів оплати за договором на постачання теплової енергії не надав.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги про стягнення з КП Облводоканал Запорізької обласної ради 361149, 97 грн. заборгованості документально підтвердженими, обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до положень чинного законодавства захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 140944,68 грн. інфляційного нарахування на суму основного боргу та 14053,39 грн. 3 % річних.

Розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат судом перевірені та визнані такими, що виконані вірно.

Враховуючи викладене, вимога про стягнення з відповідача 140944,68 грн. інфляційного нарахування на суму основного боргу та 14053,39 грн. 3 % річних за порушення строків оплати за Договором №147-т від 01.11.2015р. заявлені до стягнення правомірно та підлягають задоволенню судом.

Крім того, судом розглянуто клопотання відповідача про розстрочку виконання судового рішення.

Відповідно до п. 6 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Як зазначено в пункті 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012 р. вирішуючи питання про розстрочку виконання судового рішення, господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси і фінансовий стан обох сторін, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Наведені вище законодавчі норми свідчать, що Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, наявність яких унеможливлює виконання рішення суду або утруднює його виконання, у звязку з чим, суд зобовязаний оцінити ті обставини, на які посилається заявник, та докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, суд повинен врахувати матеріальні інтереси не лише відповідача, а також позивача, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Мотивуючи клопотання про розстрочку виконання судового рішення, відповідач зазначив, що основним видом діяльності КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради відповідно до статуту підприємства, є безперебійне постачання населенню, підприємствам, організаціям Запорізької області питної води, відповідно до існуючого Державного стандарту. Основною діяльністю підприємства є надання послуг водопостачання та водовідведення, яке надає послуги з водопостачання та водовідведення понад 25 населеним пунктам Запорізької області з чисельністю населення 150 тис. чол. Значна більшість споживачів води - комунальні підприємства, сільськогосподарські виробники та населення, які мають дуже низьку платоспроможність та не можуть вчасно розраховуватись за отримані послуги. Інших походжень, окрім плати за наданні послуги з водопостачання та водовідведення підприємство не має. Також, підприємство відповідно до бухгалтерської звітності має збитки в розмірі 10 372 тис.грн. кредиторську заборгованість в розмірі 48759 ти.грн. та дебіторську заборгованість: ТОВ «Чиста Вода-Бердянськ» має заборгованість перед відповідачем в розмірі 17.68 мл. грн. та КП «Бердянськводоканал» має заборгованість в розмірі 18.499 млн. грн.

Таким чином, враховуючи фінансовий стан КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради та матеріальні інтереси сторін, суд визнає доводи відповідача обґрунтованими, а обставини, на які він посилається винятковими та такими, що ускладнюють виконання судового рішення у справі № 908/344/16 та вважає за доцільне клопотання відповідача про надання розстрочки виконання рішення суду задовольнити. Однак, суд вважає за необхідне зменшити термін розстрочки, розстрочити виконання рішення від 29.02.2016 р. у справі №908/344/16 в частині стягнення з КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради на користь Дніпрорудненські теплові мережі 361149,97 грн. основного боргу за договором на постачання теплової енергії №147-т від 01.11.2005р., 140944,68 грн. втрат від інфляції грошових коштів та 14053, 39 грн. три відсотки річних та 7 742, 22 грн. судового збору на десять місяців, починаючи з 01.04.2016 р. по 01.02.2017 р., зі сплатою заборгованості щомісячно рівними частками по 52 389,02 грн. (п'ятдесят дві тисячі триста вісімдесят дев'ять грн. 02 коп.), а в останньому місяці 52 389,08 грн. (п'ятдесят дві тисячі триста вісімдесят дев'ять грн. 08 коп.).

Клопотання відповідача про зменшення втрат від інфляції грошових коштів та трьох відсотків річних судом відхиляється як необґрунтоване, оскільки заявлені суми не є штрафними санкціями та не можуть бути зменшені судом.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати присуджуються до стягнення з відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 22, 33, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 підприємства Дніпрорудненські теплові мережі, Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне до ОСОБА_1 підприємства Облводоканал Запорізької обласної ради, м. Запоріжжя задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства Облводоканал Запорізької обласної ради, (69057, м. Запоріжжя, вул.Перемоги, буд. 129-А, ) на користь ОСОБА_1 підприємства Дніпрорудненські теплові мережі(71630, Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Комсомольська, 11, ) 361 149 (триста шістдесят одну тисячу сто сорок дев'ять) грн. 97 коп. вартості поставленої теплової енергії, 140 944 (сто сорок тисяч дев'ятсот сорок чотири) грн. 68 коп. витрат від інфляції, 14 053 (чотирнадцять тисяч п'ятдесят три) грн. 39 коп. три відсотки річних та 7 742 (сім тисяч сімсот сорок дві) грн. 22 коп. судового збору.

3. Розстрочити виконання рішення господарського суду Запорізької області від 30.01.2013 р. у справі № 5009/4873/12 в частині стягнення з ОСОБА_1 підприємства Облводоканал Запорізької обласної ради, (69057, м. Запоріжжя, вул.Перемоги, буд. 129-А, ) на користь ОСОБА_1 підприємства Дніпрорудненські теплові мережі(71630, Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Комсомольська, 11, ) 361149,97 грн. основного боргу за договором на постачання теплової енергії №147-т від 01.11.2005р., 140944,68 грн. втрат від інфляції грошових коштів та 14053, 39 грн. три відсотки річних та 7 742, 22 грн. судового збору на десять місяців, починаючи з 01.04.2016 р. по 01.02.2017 р., зі сплатою заборгованості щомісячно рівними частками по 52 389,02 грн. (п'ятдесят дві тисячі триста вісімдесят дев'ять грн. 02 коп.), а в останньому місяці 52 389,08 грн. (п'ятдесят дві тисячі триста вісімдесят дев'ять грн. 08 коп.). Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України 02 березня 2016 р.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.