ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.03.16р. Справа № 904/10228/15

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Публічного акціонерного товариства "Запоріжкокс", м. Запоріжжя

до Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

про стягнення 3315грн.22коп.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство "Запоріжкокс" звернулось до Державного підприємства "Придніпровська залізниця" з позовом про стягнення шкоди, завданої недостачею вантажу в розмірі 3315грн.22коп.

Позовні вимоги обґрунтовані недостачею вантажу в розмірі 2590кг., виявленої у вагоні №64821580, що надійшов на адресу позивача 26.06.2015р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торун".

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2015р. (суддя Забарющий М.І.) порушено провадження у справі. Справа призначалась до розгляду в судових засіданнях на 22.12.2015р., 10.02.2016р. та 01.03.2016р.

Відповідач 21.12.2015р. надав відзив на позов, в якому заперечує проти задоволення позову та зазначає, що відповідальність за нестачу вантажу повинна бути покладена на відправника.

У зв'язку з перебуванням судді господарського суду Дніпропетровської області Забарющого М.І. на лікарняному, розпорядженням керівника апарату господарського суду Дніпропетровської області №54 від 26.01.2016р. було призначено повторний автоматичний розподіл справи №904/10228/15. Згідно з протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 26.01.2016р., справу №904/10228/15 було передано на розгляд судді господарського суду Дніпропетровської області Новіковій Р.Г.

10.02.2016р. на адресу суду надійшло клопотання позивача про відкладення судового засідання, призначеного на 10.02.2016р. на іншу дату, у зв'язку з неможливістю направити в судове засідання свого повноважного представника. Вказане клопотання було задоволено судом, розгляд справи відкладений.

29.02.2016р. позивач надав клопотання, в якому просить розглядати справу за наявними в матеріалах справи документами без участі його представника.

Представник відповідача в судове засідання від 01.03.2016р. не з'явився, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується витягом із Розносної книги вихідних процесуальних документів для ДП "Придніпровська залізниця".

Дослідивши матеріали справи та правову позицію сторін, викладену письмово, господарський суд, встановив.

21.05.2015р. між Публічним акціонерним товариством "Запоріжкокс" (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торун" (далі - постачальник) підписаний договір №УПр15/102, відповідно до умов якого (пункт 1.1) постачальник зобов'язується передати, а покупець - прийняти та оплатити вугільну продукцію на умовах, визначеним цим договором.

На виконання умов цього договору зі станції відправлення Родинська Донецької залізниці ДП "Вугільна компанія "Краснолиманська" (власник вантажу ТОВ "Торун") здійснено відправлення вагонів, в тому числі вагону №64821580 на станцію ОСОБА_1 Придніпровської залізниці (одержувач Публічне акціонерне товариство "Запоріжкокс").

На станції призначення ОСОБА_1 Придніпровської залізниці був складений комерційний акт РА№009409/1277 від 27.06.2015р.

Відповідно до розділу "Д" комерційного акту РА№009409/1277 від 27.06.2015р. на підставі акту загальної форми №44805 від 24.06.2015р. станції Красноармійськ, була здійсненна комісійна видача вантажу отримувачу, що прибув за досилочній накладній №47452297, до основного документа №52376639 Родинська - ОСОБА_1, з переважуванням вагону на справних електронних вагонних вагах вантажоотримувача №0118, що пройшли повірку 14.05.2015р.

Фактично, у вагоні №64821580 виявлена маса брутто 90100кг, тара з документу 22400кг, нетто 67700кг, що менше маси ніж зазначено у документі на 3300кг. У комерційному відношенні навантаження у вагоні нижче рівня бортів на 10см, ущільнена, не маркована. Над 1-6 люками є виїмка розміром 900х280х40см. У технічному відношенні вагон справний, двері та люка закриті щільно, течі вантажу немає. При повторному переважуванні комісією в тому ж складі результат не змінився.

Комісійне зважування проводили начальник станції ОСОБА_2, приймальник поїздів ОСОБА_3, прийомоздавальник ОСОБА_4, одержувач ОСОБА_5

Таким чином, комерційним актом РА№009409/1277 від 27.06.2015р. встановлено, що недостача вантажу у вагоні №64821580 складає 3300кг.

Позивач вважає, що недостача вантажу в спірному вагоні виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, та просить стягнути вартість недостачі вугілля кам'яного марки ж-жирний в сумі 3315грн.22коп. (розрахунок вартості недостачі вантажу зроблено із врахуванням норми недостачі у розмірі 1% маси нетто вантажу), що і є причиною спору.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (стаття 924 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 129 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р. (надалі Статуту) обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (статті 115 Статуту).

Правила оформлення перевізних документів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №862/5082, визначають порядок оформлення перевізних документів, форми бланків перевізних документів та їх зміст.

Відповідно до п.1.1. Правил оформлення перевізних документів на кожне відправлення вантажу відправник повинен подати станції навантаження накладну (комплект перевізних документів). Накладна є складовою частиною комплекту перевізних документів, до якого, крім неї, входять: дорожня відомість, корінець дорожньої відомості та квитанція про приймання вантажу.

Відповідно до п.1.3 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником до відповідних граф. Виправлення не допускаються; у разі зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни й доповнення, які вносяться у перевізні документи залізницею, засвідчуються підписом відповідального працівника і штемпелем станції.

Надана позивачем до позовної заяви накладна №52376639 в розділі "найменування вантажу" містить найменування вантажу вугілля кам'яне марки ж-жирний, пакування навалом вище рівня бортів.

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Пункт 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644, визначає норми недостачі при перевезенні в залежності від властивостей вантажу, які вказані у відсотках від маси вантажу і складаються із двох показників: норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто.

Відповідно до п.27 Правил вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 1% маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральне паливо.

Як вбачається з комерційного акту РА№009409/1277 від 27.06.2015р., при прийнятті вантажу загальна недостача склала 3300кг.

Зважаючи на те, що для перевезення було надане вугілля кам'яне, суд вважає правомірним застосування норми недостачі 1% маси вантажу.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що вантажовідправником вантаж завантажений у вагони в технічному стані справні, в комерційному відношенні придатні, тому безпідставні заперечення відповідача щодо заявленого позову.

За наведеного, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю в сумі 3315грн.22коп.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 1218грн.00коп. покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись нормами Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р. (із змінами та доповненнями), Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Мінтрансу України №644 від 21.11.2000р. (Зареєстрований: Мін'юст України, 24.11.2000 за №862/5083), Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р, статей Господарського та Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Запоріжкокс" до Державного підприємства "Придніпровська залізниця" про стягнення шкоди, завданої недостачею вантажу в розмірі 3315грн.22коп.

Стягнути з Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (ідентифікаційний код: 01073828; місцезнаходження: 49602, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд.108) на користь Публічного акціонерного товариства "Запоріжкокс" (ідентифікаційний код: 00191224; місцезнаходження: 69600, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 4) суму шкоди, завданої недостачею вантажу в розмірі 3315грн.22коп. та витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 1218грн.00коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 01.03.2016р. проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 09.03.2016р.

Суддя ОСОБА_6