ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

11 березня 2016 р. Справа № 902/125/16

за позовом: Заступника прокурора Вінницької області (вул. Володарського, 33, м. Вінниця) в інтересах держави - Вінницької міської ради в особі Комунального підприємства "Вінницяміськтеплоенерго" (вул. 600-річчя, 13, м. Вінниця, 21100)

до: Приватного підприємства "Синт-Мастер" (проспект Космонавтів, 23, м.Вінниця, 21100)

про стягнення 53 921,78 грн.

Суд:

Суддя Кожухар М.С,

Секретар судового засідання Матущак О. В.

Представники:

прокурора: Самборська Я. А.

позивача: ОСОБА_1 - за дорученням

відповідача: не з "явився

ВСТАНОВИВ :

Заступник прокурора Вінницької області звернувся до господарського суду Вінницької області в інтересах держави - Вінницької міської ради в особі Комунального підприємства "Вінницяміськтеплоенерго" до Приватного підприємства "Синт-Мастер" про стягнення 53 921,78 грн., з яких: 25 840,54 грн. боргу, 23 553,38 грн. пені, 489,15 грн. - 3% річних, 4 038,71 грн. інфляційних.

Ухвалою від 12.02.2016р. порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду на 25.02.2016 р.

В судовому засіданні 25.02.2016р. оголошено перерву до 11.03.2016р. для перевірки розрахунку ціни позову.

В судове засідання 11.03.2016р. з"явились прокурор та представник позивача, які позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач повноважного представника не направив, відзиву та витребуваних судом документів не надав. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу 03.03.2016р. за № 572.

Відсутність представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

За таких обставин, справу розглянуто за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення прокурора та представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

31.03.2014р. між Комунальним підприємством Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (Постачальник) та Приватним підприємством "Синт-Мастер" (Споживач) укладено договір № 296 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, відповідно до якого Постачальник бере на себе зобов'язання продавати та постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді в договірних обсягах та з параметрами теплоносія на вході мереж Споживача, які відповідають температурному графіку теплової мережі, а Споживач зобов'язується отримувати та оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором. Температурний графік теплової мережі є невід'ємним додатком цього договору.

Теплова енергія постачається Споживачеві в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору в гарячій воді на такі потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону (п. 2.1. Договору).

Відповідно до п. 6.2. Договору, Споживач щомісячно, протягом року, вносить плату за приєднане теплове навантаження, визначене в додатку №1 до Договору, та окремо сплачує за спожиту теплову енергію на підставі показів приладів обліку, або за їх відсутності, розрахункового, відповідно до теплового навантаження. У разі зміни тарифів та порядку розрахунків нові тарифи і порядок розрахунків є обов'язковим для Сторін з моменту введення їх в дію.

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.3. Договору).

Розрахунки по Договору виконуються в наступному порядку: Споживач, не пізніше 25 числа розрахункового місяця вносить плату за приєднане теплове навантаження, визначене в додатку №1 до Договору та сплачує 70 відсотків вартості від обсягу теплової енергії, який передбачений на наступний розрахунковий період. Остаточні розрахунки за спожиту теплову енергію Споживач проводить до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (п. 6.4. Договору).

По закінченню розрахункового періоду, не пізніше 8 числа місяця, наступного за розрахунковим, Споживач повинен отримати загальний рахунок на оплату теплової енергії, спожитої у розрахунковому місяці та плати за приєднане теплове навантаження, акт здачі-прийняття виконаних робіт в двох примірниках для підписання, після чого один примірник акту повернути Постачальнику у 5-ти денний термін. Неотримання Споживачем рахунку не звільняє останнього від обов'язку оплати по цьому Договору (п. 6.5. Договору).

У разі непідписання акту здачі-прийняття виконаних робіт Споживачем, без надання Постачальнику викладених в письмовій формі обґрунтованих заперечень по акту або неповернення Споживачем підписаного акту здачі-прийняття виконаних робіт у 5-ти денний термін, акт вважається визнаним Споживачем та є доказом кількості спожитої Споживачем у розрахунковому місяці теплової енергії належної якості (п. 6.6. Договору).

В платіжних дорученнях Споживач повинен обов'язково зазначити номер договору, дату його підписання та призначення платежу, без зазначення періоду за який здійснюється оплата. За наявності заборгованості у Споживача за цим договором, Постачальник має право зарахувати кошти, що надійшли від Споживача, як погашення заборгованості за теплову енергію в минулі періоди по цьому договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості з урахуванням черговості визначеної ст. 534 ЦК України (п. 6.7. Договору).

Відповідно до п. 7.3.4. Договору, Споживач несе відповідальність за несвоєчасне виконання розрахунків за цим договором у вигляді пені в розмірі 1% від несплаченої суми за кожний день прострочення, якщо інше не передбачене законодавством. У випадку прострочення платежу менш ніж на 1 календарний місяць, Постачальник може не застосовувати цю санкцію, при наявності гарантійного листа Споживача з зазначенням дати проведення розрахунку.

Цей Договір набуває чинності з березня 2014 року та діє до 31.12.2014р. В частині розрахунків Договір діє до повного їх проведення (п. 11.1. Договору).

Припинення дії Договору не звільняє Споживача від обов'язку повної сплати спожитої теплової енергії (п. 11.3. Договору).

Позивач взяті на себе зобов'язання за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 296 від 31.03.2014р. виконував належним чином та в період з листопада 2014 року по грудень 2015 року поставив в приміщення відповідача, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, проспект Космонавтів, 23 - теплову енергію у гарячій воді на загальну суму 26352,08 грн., що стверджується актами здачі-прийняття виконаних робіт за вказаний період та реєстрами отриманих рахунків, актів здачі-прийняття виконаних робіт та попереджень.

За отримані послуги з теплопостачання відповідач розрахувався частково, в зв"язку з чим заборгував позивачу 25 840,54 грн.

Станом на день подання позову та розгляду справи у суді заборгованість відповідача перед позивачем становить 25 840,54 грн.

Наведене стверджується поясненнями учасників процесу, наявними матеріалами справи та відсутністю будь-яких заперечень відповідача щодо заявлених позовних вимог.

Заслухавши пояснення, прокурора та представника позивача, дослідивши і оцінивши докази по справі, суд дійшов такого висновку.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

В силу ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з Договору, між сторонами склались правовідносини щодо постачання теплової енергії.

Частинами 1,2 статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 306 Господарського кодексу України, перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч. 1 ст. 307 ГК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

В силу ст. ст. 4-3, 33 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Оскільки станом на час розгляду справи відповідач не надав доказів погашення заборгованості за теплопостачання у повному обсязі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 25840,54 грн. боргу підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивачем, за неналежне виконання грошових зобов'язань пред'явлено до стягнення з відповідача 23 553,38 грн. пені, 489,15 грн. - 3% річних, 4 038,71 грн. інфляційних.

Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав зобов'язання у вказаний строк, він є боржником, що прострочив.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України він зобов'язаний сплатити штрафні санкції (неустойку, штраф, пеню).

Неустойкою (штрафом, пенею) відповідно до положень ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 7.3.4. Договору, Споживач несе відповідальність за несвоєчасне виконання розрахунків за цим договором - пеня в розмірі 1% від несплаченої суми за кожний день прострочення, якщо інше не передбачене законодавством. У випадку прострочення платежу менш ніж на 1 календарний місяць, Постачальник може не застосовувати цю санкцію, при наявності гарантійного листа Споживача з зазначенням дати проведення розрахунку.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" від 20 травня 1999 року N 686-XIV установлено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності:

сплачують комунальні послуги за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання та пропорційну частку витрат на утримання прибудинкової території;

за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Дослідивши розрахунок позивача заявлених до стягнення з відповідача 4 038,71 грн. інфляційних, суд дійшов висновку, що дані позовні вимоги підлягають задоволенню, як такі що відповідають законодавству.

У розрахунку пені та 3% річних позивач припустився помилок (не врахував при розрахунку положень ч. 5 ст. 254 ЦК України та кількості днів у 2016 році), в зв"язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача пені та 3% річних підлягають частковому задоволенню в розмірі: 23 517,44 грн. пені та 486,76 грн. - 3% річних (Здійснений судом розрахунок долучено до матеріалів справи). В решті позову слід відмовити.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача пропорційно задоволеним вимогам відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 4-4, 33, 43, 49, 82, 84, 115, 116 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Синт-Мастер" (проспект Космонавтів, 23, м.Вінниця, 21100, , р/р 0200 в АТ "УкрСиббанк", МФО 351005) на користь держави, Вінницької міської ради в особі Комунального підприємства "Вінницяміськтеплоенерго" (21100, м. Вінниця, вул. 600-річчя, 13, , р/р 001 в ПАТ "ОСОБА_2 Русь", МФО 319092) 25840,54 грн. (двадцять п"ять тисяч вісімсот сорок грн. 54 коп.) боргу, 23517,44 грн. (двадцять три тисячі п"ятсот сімнадцять грн. 44 коп.) пені, 486,76 грн. (чотириста вісімдесят шість грн. 76 коп.) річних та 4038,71 грн. (чотири тисячі тридцять вісім грн. 71 коп.) інфляційних.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Синт-Мастер" (проспект Космонавтів, 23, м.Вінниця, 21100, , р/р 0200 в АТ "УкрСиббанк", МФО 351005) на користь Прокуратури Вінницької області (21050, м. Вінниця, вул. Володарського, 33, отримувач коштів: Прокуратура Вінницької області, , банк отримувача: Державна казначейська служба України, код банку: МФО 820172, рахунок 3988) 1377,02 грн. (одну тисячу триста сімдесят сім грн. 02 коп.) у відшкодування витрат на сплату судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 14 березня 2016 р.

Суддя Кожухар М.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (проспект Космонавтів, 23, м. Вінниця, 21100)