КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2016 р. Справа№ 910/26343/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сухового В.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Жук Г.А.

при секретарі судового засідання Товстенку О.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Торговий дім ,,Золотий Урожай"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 09.11.2015р.

у справі № 910/26343/15 (суддя Спичак О.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства ,,Дочірній Банк Сбербанку Росії"

до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Східна агропродовольча компанія"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Торговий дім ,,Золотий Урожай"

про стягнення заборгованості

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Східна агропродовольча компанія"

про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації ,,Союз інвесторів України" від 07.09.2015р. у справі № 88/15

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації ,,Союз інвесторів України" від 07.09.2015р. у справі № 88/15 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства ,,Дочірній Банк Сбербанку Росії" до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Східна агропродовольча компанія", третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Торговий дім ,,Золотий Урожай" про стягнення заборгованості позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі сплачених, але не повернутих кредитних коштів та відсотків, пеню за прострочення повернення заборгованості за кредитною лінією, пеню за прострочення сплати процентів за користування кредитом та витрати по сплаті третейського збору.

07.10.2015р. до господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Східна агропродовольча компанія" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації ,,Союз інвесторів України" від 07.09.2015р. у справі № 88/15.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.11.2015р. в задоволенні вищевказаної заяви відмовлено.

Не погодившись з ухвалою господарського суду міста Києва від 09.11.2015р., Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Торговий дім ,,Золотий Урожай" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу та прийняти нову, якою задовольнити заяву про скасування рішення третейського суду. В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що він не погоджується з оскаржуваною ухвалою, вважає її прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, як вказує скаржник, рішення третейського суду прийнято у відсутності представника відповідача, не повідомленого належним чином про час і місце розгляду справи; третейським судом було здійснено розгляд спору, не передбаченого третейською угодою, оскільки спірне третейське застереження не відповідає закону, в момент його підписання між позивачем і відповідачем спору не існувало, третейське застереження підписувалося з метою врегулювати порядок вирішення спірних питань, які виникатимуть за договором поруки в майбутньому, що суперечить Закону України ,,Про третейські суди".

У запереченні на апеляційну скаргу позивач вказує на її необґрунтованість, просить оскаржувану ухвалу залишити без змін.

В поясненнях на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що підтримує її доводи та просить задовольнити.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2015р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Торговий дім ,,Золотий Урожай" прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Пономаренко Є.Ю., судді Буравльов С.І., Дідиченко М.А. та призначено її розгляд на 11.01.2016р.

Розпорядженням керівника апарату суду від 11.01.2016р. № 09-52/15/16 призначено повторний автоматичний розподіл справи у зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді - доповідача) Пономаренка Є.Ю. у відпустці.

В результаті повторного автоматичного розподілу справи № 910/26343/15 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді (судді - доповідача) Сухового В.Г., судді Жук Г.А., Мальченко А.О.

Ухвалою суду від 12.01.2016р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Торговий дім ,,Золотий Урожай" прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Суховий В.Г., судді Жук Г.А., Мальченко А.О. та призначено її розгляд на 26.01.2016р.

Ухвалою суду від 26.01.2016р. розгляд скарги у справі відкладено на 09.02.2016р. на підставі ст. 77 ГПК України. Даною ухвалою витребувано від Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації ,,Союз інвесторів України" справу № 88/15 за позовом Публічного акціонерного товариства ,,Дочірній банк Сбербанку Росії" до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Східна агропродовольча компанія", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Торговий дім ,,Золотий Урожай" про стягнення заборгованості (тому числі докази повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи третейським судом) та зобов'язано ПАТ ,,Сбербанк" (правонаступник ПАТ ,,Дочірній Банк Сбербанку Росії") отримати в Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації ,,Союз інвесторів України" матеріали третейської справи № 88/15 та надати її до суду.

08.02.2016р. на адресу суду надійшла третейська справа № 88/15 з Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації ,,Союз інвесторів України".

Ухвалою суду від 09.02.2016р. розгляд скарги у справі відкладено на 23.02.2016р. на підставі ст. 77 ГПК України.

В судовому засіданні 23.02.2016р. представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги, представники відповідача та третьої особи не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду скарги повідомлялись своєчасно та належним чином. Поштове відправлення (ухвала суду від 09.02.2016р.), яке надсилалось на адресу відповідача повернулось з відміткою ,,за закінченням встановленого строку зберігання", про належне повідомлення третьої особи свідчить повідомлення про розгляд справи 23.02.2016р., яке розміщено на офіційному веб - порталі Судова влада України.

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 ,,Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У відповідності до п. 3.9.2 вказаної вище постанови у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на належне повідомлення відповідача та третьої особи про час та місце розгляду справи, враховуючи, що заяв про відкладення розгляду справи від них не надходило, колегія суддів вважає за можливе здійснювати апеляційний перегляд за наявними у ній матеріалами.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно зі ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду міста Києва від 09.11.2015р. у справі № 910/26343/15 має бути залишена без змін виходячи з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України ,,Про третейські суди" рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав:

1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Аналогічні підстави оскарження і скасування рішення третейського суду визначені і статтею 122-5 Господарського процесуального кодексу України.

Вказаний перелік підстав, з яких може бути оскаржене та скасоване рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Як роз'яснено в п. 6.1.8 постанови Пленум Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 ,,Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у судовому розгляді заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд з'ясовує компетенцію третейського суду щодо вирішення спору між сторонами відповідно до укладеної ними третейської угоди, перевіряє відповідність заяви підставам для скасування рішення третейського суду, передбаченим Законом та ГПК. Якщо господарський суд встановить наявність інших підстав для скасування такого рішення, ніж ті, які наведено в заяві, то він з урахуванням припису частини четвертої статті 122-4 ГПК скасовує рішення третейського суду з підстави (підстав), передбаченої названим Кодексом.

При цьому, здійснюючи розгляд відповідної заяви господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише з'ясовує наявність чи відсутність підстав для його скасування, передбачених частиною другою статті 122-5 Господарського процесуального кодексу України.

Як встановлено судом, 06.03.2012р. між ПАТ ,,Дочірній банк Сбербанку Росії" (банк, позивач) та ТОВ ,,Торговий дім ,,Золотий Урожай" (позичальник, боржник, третя особа) було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 26-Н/12/24/ЮО-КL, зі змінами та доповненнями, за умовами якого позичальнику було відкрито відновлювальну кредитну лінію в межах ліміту, та надано банком кредитні кошти з процентною ставкою за користування кредитом, що визначалась залежно від кредитового обороту позичальника.

Відповідно до п. 11.16 кредитного договору всі спори сторін, що не врегульовані мирним шляхом, вирішуються відповідним судом за місцезнаходженням відповідача.

21.06.2013р. між позивачем та третьою особою було укладено договір №3 про внесення змін до кредитного договору, яким було внесено зміни до п. 11.16 кредитного договору, та викладено його в новій редакції, відповідно до якої зазначено, що усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають з цього договору чи у зв'язку з ним, в тому числі, що стосуються його укладення, виконання, зміни, порушення, розірвання, визнання недійсним повністю або частково, або визнання не укладеним, а також з будь-яких інших питань, що стосуються даного договору, піддягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації ,,Союз інвесторів України" місцезнаходження якого: 03142, м. Київ, вул. Заболотного, буд 150, корпус А, офіс 25 (свідоцтво про реєстрацію постійного діючого третейського суду 15.03.2013, видане Державною реєстраційною службою України) згідно з регламентом зазначеного третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди та знаходиться у відкритому доступі на сайті суду http://arbitrate.com.ua./. Спір розглядається одноособово суддею, призначеним Головою Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації ,,Союз інвесторів України" зі списку суддів, що знаходиться у відкритому доступі на сайті цього суду http://arbitrate.com.ua./. При цьому, сторони договору підтверджують, що вони ознайомлені з регламентом Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації ,,Союз інвесторів України", добре розуміють положення цього регламенту. Сторони домовилися, що рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації ,,Союз інвесторів України" є остаточним і обов'язковим з дати його винесення. Умови договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення цього договору.

З метою забезпечення виконання третьою особою своїх зобов'язань за кредитним договором від 06.03.2012р. № 26-Н/12/24/ЮО-КL, 16.10.2013р. між позивачем (кредитор) та ТОВ ,,Східна агропродовольча компанія" (поручитель, відповідач) укладено договір поруки, відповідно до п 2.1 якого, поручитель взяв на себе обов'язок виконання зобов'язань, які були невиконані боржником, та які передбачені кредитним договором.

Відповідно до п. 6.8 договору поруки усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають з цього договору чи у зв'язку з ним, в тому числі, що стосуються його укладення, виконання, зміни, порушення, розірвання, визнання недійсним повністю або частково, або визнання не укладеним, а також з будь-яких інших питань, що стосуються даного договору, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації ,,Союз інвесторів України" місцезнаходження якого: 03142, м. Київ, вул. Заболотного, буд 150, корпус А, офіс 25 (свідоцтво про реєстрацію постійного діючого третейського суду 15.03.2013, видане Державною реєстраційною службою України) згідно з регламентом зазначеного третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди та знаходиться у відкритому доступі на сайті суду http://arbitrate.com.ua./. Спір розглядається одноособово суддею, призначеним Головою Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації ,,Союз інвесторів України" зі списку суддів, що знаходиться у відкритому доступі на сайті цього суду http://arbitrate.com.ua./. При цьому, сторони договору підтверджують, що вони ознайомлені з регламентом Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації ,,Союз інвесторів України", добре розуміють положення цього регламенту. Сторони домовилися, що рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації ,,Союз інвесторів України" є остаточним і обов'язковим з дати його винесення. Умови договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення цього договору.

У липні 2015р. ПАТ ,,Дочірній банк Сбербанку Росії" звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації ,,Союз інвесторів України" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Східна агропродовольча компанія", за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Торговий дім ,,Золотий Урожай" про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії від 06.03.2012р. № 26-Н/12/24/ЮО-КL.

07.07.2015р. Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації ,,Союз інвесторів України" у складі третейського судді Трубчанінова С.С. винесено ухвалу про порушення провадження у справі та призначено справу до розгляду в засіданні третейського суду на 11.08.2015р. Дана ухвала надіслана відповідачу 10.07.2015р. рекомендованою кореспонденцією з повідомленням, що підтверджується відповідним реєстром відправки рекомендованої кореспонденції та фіскальним чеком, копії яких наявні в матеріалах третейської справи № 88/15, поданої на огляду господарському суду. Третя особа повідомлена про розгляд справи шляхом розміщення повідомлення на сайті цього суду http://arbitrate.com.ua./, з огляду на те, що місцезнаходженням третьої особи є м. Донецьк, просп. Лагутенка, 13, каб. 30, а м. Донецьк знаходиться на території проведення АТО.

Відповідно до приписів ст. 15 Закону України ,,Про третейські суди", обмін документами та письмовими матеріалами між сторонами, а також між сторонами і третейським судом чи третейськими суддями здійснюється у порядку, погодженому сторонами, і за вказаними ними адресами.

У постійно діючому третейському суді порядок обміну документами та письмовими матеріалами визначається регламентом третейського суду.

За приписами ст. 51 регламенту про Постійно діючий Третейський суд при Всеукраїнській громадській організації ,,Союз інвесторів України" третейський суд направляє сторонам повідомлення про день, час та місце проведення засідання третейський суду не пізніше ніж за 10 днів до такого засідання.

Повідомлення направляється за останнім відомим місцем проживання фізичної особи чи за юридичною адресою або місцезнаходженням юридичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення, телеграмою, телефонограмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, у тому числі шляхом вручення.

Повідомлення вважаються такими, що отримані стороною в день їх доставки, навіть якщо на цей час одержувач за цією адресою не знаходиться чи не проживає, а про зміну своєї адреси ним не було повідомлено іншу сторону належним чином.

Неотримання судом підтвердження про отримання стороною надісланого їй повідомлення не перешкоджає розгляду справи за відсутності такої сторони, якщо повідомлення було направлено судом з дотриманням порядку, визначеного цією статтею.

Отже, регламент третейського суду передбачає можливість повідомлення сторін про засідання не лише засобами поштового зв'язку, а й іншими наявними засобами.

Таким чином, для своєчасного отримання повідомлення про засідання, Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Східна агропродовольча компанія" мало можливість повідомити Постійно діючий Третейський суд при Всеукраїнській громадській організації ,,Союз інвесторів України" про свою фактичну адресу або інші засоби зв'язку (телефон, факс, електронну адресу і т.д.).

З матеріалів справи вбачається, що Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації ,,Союз інвесторів України" було належним чином повідомлено заявника про дату, час та місце розгляду третейського спору шляхом надсилання відповідних ухвал, що підтверджується наявними в матеріалах третейської справи реєстрами відправки рекомендованої кореспонденції від 10.07.2015 року та від 17.08.2015 року.

Вищезазначені ухвали суду були направлені на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Східна агропродовольча компанія", а саме: м. Київ, вул. Зрошувальна, буд. 5, проте повернулися до суду з відміткою ,,за закінченням встановленого строку зберігання". Вказана адреса підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

За таких обстави, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Східна агропродовольча компанія" було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду третейської справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 59 регламенту Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації ,,Союз інвесторів України", ненадання витребуваних Третейським судом доказів, інших письмових документів чи матеріалів, неявка у засідання суду сторін або їхніх представників, які належним чином були повідомлені про розгляд справи і проведення засідання не є перешкодою для третейського розгляду і прийняття рішення, якщо причина ненадання документів або неявки сторін у засідання визнана Третейським судом неповажною.

З урахуванням приписів ст. 59 регламенту, 07.09.2015р. Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації ,,Союз інвесторів України" у складі третейського судді Трубчанінова С.С. було прийнято рішення у справі № 88/15, яким позов Публічного акціонерного товариства ,,Дочірній Банк Сбербанку Росії" до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Східна агропродовольча компанія", третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Торговий дім ,,Золотий Урожай" про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі сплачених, але не повернутих кредитних коштів та відсотків, пеню за прострочення повернення заборгованості за кредитною лінією, пеню за прострочення сплати процентів за користування кредитом та витрати по сплаті третейського збору.

07.10.2015р. до господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Східна агропродовольча компанія" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації ,,Союз інвесторів України" від 07.09.2015р. у справі № 88/15, яка обґрунтована тим, що третейський суд прийняв рішення за відсутності представника відповідача, не повідомленого належним чином про час і місце розгляду справи, а також на момент укладення третейської угоди не існувало спору, який був предметом розгляду в третейському суді.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України ,,Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 5 названого Закону передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до статті 12 Закону третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд, регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди. За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною. Недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що предметом третейської угоди може бути не лише спір, який існує на момент укладення такої угоди, а й будь-які спори, які виникатимуть між сторонами договору в майбутньому та передбачені третейською угодою.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року по справі №15/056.

Статтею 6 Закону України ,,Про третейські суди" визначено підвідомчість справ третейським судам. Третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком:

1) справ у спорах про визнання недійсними нормативно-правових актів;

2) справ у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб;

3) справ, пов'язаних з державною таємницею;

4) справ у спорах, що виникають із сімейних правовідносин, крім справ у спорах, що виникають із шлюбних контрактів (договорів);

5) справ про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом;

6) справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт під час здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, державна установа чи організація, казенне підприємство;

7) справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки;

8) справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення;

9) справ у спорах, що виникають з трудових відносин;

10) справ, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов'язаних із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цих товариств;

11) інших справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України;

12) справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України;

13) справ, за результатами розгляду яких виконання рішення третейського суду потребуватиме вчинення відповідних дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами та іншими суб'єктами під час здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень;

14) справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Сторони в п. 11.16 кредитного договору (в редакції договору №3 про внесення змін до кредитного договору від 21.06.2013р. погодили що усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають з цього договору чи у зв'язку з ним, в тому числі, що стосуються його укладення, виконання, зміни, порушення, розірвання, визнання недійсним повністю або частково, або визнання не укладеним, а також з будь-яких інших питань, що стосуються даного договору, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації ,,Союз інвесторів України" місцезнаходження якого: 03142, м. Київ, вул. Заболотного, буд 150, корпус А, офіс 25 згідно з регламентом зазначеного третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди та знаходиться у відкритому доступі на сайті суду http://arbitrate.com.ua./. Спір розглядається одноособово суддею, призначеним Головою Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації ,,Союз інвесторів України" зі списку суддів, що знаходиться у відкритому доступі на сайті цього суду http://arbitrate.com.ua./.

Також аналогічний за змістом пункт 6.8 міститься й в договорі поруки від 16.10.2013р.

Відповідно до статей 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, господарським судом встановлено, що кредитором, боржником та поручителем у добровільному порядку, без заперечень та зауважень, було визначено, що будь-які спори між сторонами, що виникають як при виконанні кредитного договору, так і під час виконання договору поруки вирішуються постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації ,,Союз інвесторів України", тобто, сторонами визначений предмет спору, що включає в себе всі можливі спори, які можуть виникнути між сторонами в рамках вказаних договорів, не обмежуючись якимись конкретними спорами.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, вважає, що справа № 88/15 за позовом Публічного акціонерного товариства ,,Дочірній Банк Сбербанку Росії" до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Східна агропродовольча компанія", за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Торговий дім ,,Золотий Урожай" про стягнення заборгованості за договором відкриття кредитної лінії від 06.03.2012р. № 26-Н/12/24/ЮО-КL підвідомча третейському суду.

Як встановлено судом, у справі, що розглядається, третейську угоду було погоджено між позивачем та відповідачем у вигляді третейського застереження, включено до умов договору застереження про розгляд спору, який може виникнути в подальшому під час дії договору в третейському суді (пункт 8.6).

Таким чином, третейське застереження, передбачене пунктом 8.6 договору поруки, відповідає приписам статей 2, 5, 12 Закону України ,,Про третейські суди" і не суперечить вимогам цивільного законодавства щодо форми та змісту.

При цьому, господарському суду не було представлено доказів визнання недійсною третейської угоди укладеної між позивачем та відповідачем.

Відповідно до статті 16 Закону України ,,Про третейський суд", склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді). Третейський суд може розглядати справи в складі одного третейського судді або в будь-якій непарній кількості третейських суддів. У постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду. У третейському суді для вирішення конкретного спору сторони на свій розсуд можуть домовитися про кількісний і персональний склад третейського суду. За всіх умов третейський суд може розглядати справи в будь-якій непарній кількості третейських суддів. Якщо сторони не погодили кількісний склад третейського суду в третейському суді для вирішення конкретного спору, то третейський розгляд здійснюється у складі трьох суддів.

Третейський суд - недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та/або юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин (ч. 2 ст. 2 Закону України ,,Про третейський суд").

Статтею 4 Закону встановлено, що Третейський суд утворюється та діє на принципах законності; незалежності третейських суддів та підкорення їх тільки законові; рівності всіх учасників третейського розгляду перед законом і третейським судом; змагальності сторін, свободи в наданні ними третейському суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; обов'язковості для сторін рішень третейського суду; добровільності утворення третейського суду; добровільної згоди третейських суддів на їхнє призначення чи обрання у конкретній справі; арбітрування; самоврядування третейських суддів; всебічності, повноти та об'єктивності вирішення спорів; сприяння сторонам у досягненні ними мирової угоди на будь-якій стадії третейського розгляду.

За наведених вище обставин, судом першої інстанції вірно встановлено, що справа, по якій прийнято рішення третейського суду, підвідомча третейському суду, рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, та цим рішенням не вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, третейську угоду не було визнано недійсною компетентним судом, склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідав вимогам статей 16 - 19 Закону України ,,Про третейські суди", третейський суд не вирішував питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем не наведено наявності умов, які б давали суду підстави для скасування рішення третейського суду в розумінні ст. 122-5 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Східна агропродовольча компанія" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації ,,Союз інвесторів України" від 07.09.2015р. у справі № 88/15.

Щодо постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21.10.2015р. у справі 6-831цс15 за заявою фізичної особи про скасування рішення третейського суду, колегія суддів зазначає таке.

У названій постанові Верховний Суд України виходив зі змісту і духу Закону України ,,Про третейські суди" в питанні розмежування компетенції щодо розгляду кредитних спорів між громадянами і банками, тобто, спорів, що виникають з цивільних правовідносин про повернення кредитів, наданих в іноземній валюті, зокрема, з огляду на публічну основу норм закону щодо регулювання обігу іноземної валюти в Україні та наявність в правовідношенні щодо проведення розрахунку за договором кредиту, наданого в іноземній валюті, такої концентрації суспільно - значимих публічних елементів не дозволяє віднести такі спори до спорів суто приватного характеру між приватними особами, які можуть розглядатися в приватному порядку - третейськими судами.

Чинне законодавство України, як і ст.ст. 1, 5 і 6 Закону України ,,Про третейські суди", розмежовує поняття цивільних і господарських правовідносин.

Так, у ч. 2 ст. 9 Цивільного кодексу України зазначено, що Законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Кредитування суб'єктів господарювання врегульовано у ст. 346 Господарського кодексу України, згідно з якою для одержання банківського кредиту позичальник надає банкові такі документи: клопотання (заяву), в якому зазначаються характер кредитної угоди, мета використання кредиту, сума позички і строк користування нею; техніко-економічне обґрунтування кредитного заходу та розрахунок економічного ефекту від його реалізації; інші необхідні документи.

Для зниження ступеня ризику банк надає кредит позичальникові за наявності гарантії платоспроможного суб'єкта господарювання чи поручительства іншого банку, під заставу належного позичальникові майна, під інші гарантії, прийняті у банківській практиці. З цією метою банк має право попередньо вивчити стан господарської діяльності позичальника, його платоспроможність та спрогнозувати ризик непогашення кредиту.

Кредити надаються банком під відсоток, ставка якого, як правило, не може бути нижчою від відсоткової ставки за кредитами, які бере сам банк, і відсоткової ставки, що виплачується ним по депозитах. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом.

Включення до складу майна суб'єктів господарювання грошей, поряд з національною також в іноземній валюті, для здійснення фінансових відносин передбачено у ч. 5 ст. 139 ГК України.

Згідно з ч. 2 ст. 198 ГК України грошові зобов'язання учасників господарських відносин повинні бути виражені і підлягають оплаті у гривнях. Грошові зобов'язання можуть бути виражені в іноземній валюті лише у випадках, якщо суб'єкти господарювання мають право проводити розрахунки між собою в іноземній валюті відповідно до законодавства. Виконання зобов'язань, виражених в іноземній валюті, здійснюється відповідно до закону.

Отже, відносини у сфері кредитування суб'єктів господарювання, в тому числі в іноземній валюті, врегульовано нормами Господарського кодексу України та іншими актами законодавства.

Також слід врахувати, що згідно з приписами п. 14 ст. 6 Закону України ,,Про третейські суди" третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), тобто, норми Закону виводять із компетенції третейських судів спори, коли за своєю природою одна з сторін спору - споживач перебуває не в рівних умовах з сильною фінансовою структурою - банком, а тому потребує посиленого судового захисту споживача в державному суді.

У даній же справі стороною спору (боржником) є суб'єкт господарювання, який здійснює підприємницьку діяльність, в тому числі зовнішньоекономічну, на власний ризик та є вільним у виборі фінансових установ для кредитування.

Крім того, на підприємницькі (господарські) товариства не поширюються норми закону про захист прав споживачів, а тому не може йтися про наявність підстав для посилення судового захисту такого суб'єкта господарювання в державному суді, в тому числі у спорах про повернення кредитів, наданих в іноземній валюті.

Таким чином, оскільки господарські правовідносини щодо кредитування суб'єктів господарювання мають особливості регулювання, то відсутні підстави вважати правовідносини у даній справі подібними з правовідносинами у названій цивільній справі.

Враховуючи викладене, а також те, що перелік винятків зазначений у ст. 6 Закону України ,,Про третейські суди" щодо підвідомчості справ третейським судам, є вичерпним, і не містить спорів, що виникають з господарських правовідносин, у яких грошове зобов'язання виражене в іноземній валюті, колегія суддів вважає, що третейським судом розглянуто спір в межах його компетенції, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, як встановлено статтею 34 ГПК України. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи апеляційної скарги не є обґрунтованими з підстав наведених вище, а тому колегією суддів відхиляються. У зв'язку з цим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для скасування ухвали господарського суду міста Києва від 09.11.2015р. у справі № 910/26343/15, які передбачені ст. 104 ГПК України, відсутні. Ухвала суду є законною, обґрунтованою та відповідає матеріалам справи, а тому її слід залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105, 106, 122-5 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Торговий дім ,,Золотий Урожай" залишити без задоволення, ухвалу господарського суду міста Києва від 09.11.2015р. у справі № 910/26343/15 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя В.Г. Суховий

Судді А.О. Мальченко

Г.А. Жук