РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2016Справа №910/30857/15

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді-Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова"

про здійснення страхового відшкодування в розмірі 2 412,94 грн.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: Крюк Ю.А., за довіреністю

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді-Страхування" (далі - позивач) до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" (далі - відповідач) про здійснення страхового відшкодування в розмірі 2 412,94 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.12.2015 було порушено провадження у справі № 910/302857/15, розгляд справи призначено на 27.01.2016.

18.01.2016 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

25.01.2016 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано відзив на позовну заяву.

У судове засідання 27.01.2016 представник позивача з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 09.12.2015 про порушення провадження у справі № 910/30857/15 позивач виконав.

У судове засідання 27.01.2016 представник відповідача не з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 09.12.2015 про порушення провадження у справі № 910/30857/15 відповідач виконав.

Враховуючи те, що представник відповідача у судове засідання 27.01.2016 не з'явився, а також у зв'язку із необхідністю витребування нових доказів, розгляд справи було відкладено на 10.02.2016.

09.02.2016 до відділу діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли письмові заперечення на відзив.

У судове засідання 10.02.2016 представник позивача з'явився, надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання 10.02.2016 не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

08.06.2015 між ОСОБА_2 (далі - страхувальник) та Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді-Страхування" (далі - позивач) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 5285 (далі - Договір), відповідно до якого позивачем були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1.

16.06.2015, ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_2, по вул. Курганівська, біля електроопори № 3 в м. Києві, в залежності від швидкості руху та дорожньої обстановки не дотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 21.07.2015 ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначено їй адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Позивачем був складений та підписаний страховий акт № КР-010069 Регрес від 14.07.2015, згідно з яким пошкодження автомобіля марки «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок вищезазначеної ДТП, визнано позивачем страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 2 412,94 грн.

На підставі сформованого страхового акту № КР-010069 Регрес від 14.07.2015, позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 2 412,94 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 355 від 29.07.2015.

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат (затрат) переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Деу», державний номерний знак НОМЕР_3, на момент скоєння вищезазначеної ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Нова" (далі - відповідач), згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0541065.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, на підставі вищезазначених норм та у зв'язку з укладенням Полісу № АІ/0541065 відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну страхувальником майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля «Деу», державний номерний знак НОМЕР_3.

Враховуючи те, що цивільно-правову відповідальність власника автомобіля марки «Деу», державний номерний знак НОМЕР_3, на момент скоєння вищезазначеної ДТП було застраховано відповідачем, що підтверджується Полісом № АІ/0541065, відповідач згідно з статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України "Про страхування" зобов'язаний в межах ліміту відповідальності виплатити страхове відшкодування позивачу.

Відповідач заперечує проти розміру страхового відшкодування, яке підлягає виплаті на користь позивача.

Згідно з частинами 4, 16, 17, 18 ст. 9 Закону України "Про страхування" розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Крім того, згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" унормовано, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення.

Верховним Судом України у Листі "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" від 19.07.2011 року роз'яснено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої, в тому числі, відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Аналогічна правова позиція також викладена в постанові Вищого господарського суду України від 25.12.2014 у справі № 910/13665/14.

Згідно з п. 8.3.11.1 Договору документами, що підтверджуються розмір заподіяних ТЗ Збитків згідно з мовами цього Договору є, зокрема, рахунки (акти виконаних робіт, квитанції, інші документи із зазначенням переліку відновлювально-ремонтних робіт, складових частин ТЗ, що змінюються, їхньої вартості, тощо) з СТО, на якій буде здійснено відновлювальний ремонт застрахованого ТЗП, визначеної відповідно до Підстави визначення розміру збитку, передбаченої в СЧД, та погодженої сторонами відповідно до умов цього Договору.

В матеріалах справи наявні копії Акту виконаних робіт № ВДИСА-012638 від 14.07.2015, Рахунку № ВДиС-0013914 від 17.06.2015, на підставі якого у відповідності до платіжного доручення № 355 від 29.07.2015 позивачем було перераховано на рахунок СТО страхове відшкодування в сумі 2 412,94 грн, з метою проведення відновлювального ремонту транспортного засобу свого страхувальника (потерпілого), а відтак позивач обґрунтовано просить суд стягнути з відповідача вказану суму страхового відшкодування.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 2 412,94 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" (02660, м. Київ, вулиця Марини Раскової, будинок 11; ідентифікаційний код: 31241449) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді-Страхування" (08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вулиця Велика Кільцева, будинок 56; ідентифікаційний код: 35429675) страхове відшкодування в розмірі 2 412 (дві тисячі чотириста дванадцять) грн 94 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн 00 коп.

Повне рішення складено 29.02.2016.

Суддя О.В. Нечай