УХВАЛА

15.02.2016Справа № 910/18637/15

За заявою Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз»

про відстрочення виконання рішення

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СП «Стан-Комплект»

до Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз»

про стягнення 409 583, 08 грн.

Суддя Пригунова А.Б.

Представники:

від стягувача: не з'явились

від боржника: Мицик М.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СП «Стан-Комплект» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» про стягнення заборгованості за договором № 87 від 03.02.2012 р. у розмірі 223 659, 82 грн., а також 3 % річних у розмірі 15 055, 68 грн. та 170 867, 58 грн. - інфляційних втрат. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов'язань за договором № 87 від 03.02.2012 р. щодо оплати спожитої теплової енергії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2015 р. порушено провадження у справі № 910/18637/15 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 17.08.2015 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.08.2015 р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СП «Стан-Комплект» задоволено та присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СП «Стан-Комплект» заборгованість у розмірі 223 659, 82 грн., 3 % річних у розмірі 15 055, 68 грн. 170 867, 58 грн. - інфляційних втрат та 8 191, 66 грн. - судового збору, виконання рішення у даній справі відстрочено до 01.01.2016 р.

07.09.2015 р. Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ у справі № 910/18637/15 на виконання рішення суду від 17.08.2015 р.

02.02.2016 р. через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва Публічне акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» направило заяву про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2015р. у справі № 910/18637/15 до 10.01.2017 р.

В обґрунтування своєї заяви Публічне акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» посилається на те, що боржником здійснюються заходи, спрямовані на відновлення діяльності на газовому родовищі «Стрілкове» (Генічеського району, Херсонської області), видобутий газ на якому є єдиним джерелом доходів для Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз». При цьому для експлуатації виробничих об'єктів на газовому родовищі та відновлення діяльності самого товариства боржником прийнято на роботу працівників, яким відповідно до Кодексу законів про працю необхідно сплачувати заробітну плату. Боржник зазначає, якщо заява про відстрочку виконання рішення не буде задоволена судом, це призведе до звільнення/скорочення працівників, що потягне за собою негативні наслідки у вигляді можливих аварій, технічних збоїв, соціальної напруги в Генічеському районі, Херсонської області. Надана Господарським судом міста Києва відстрочка виконання рішення від 17.08.2015 р. по справі № 910/18637/15, як зазначає боржник, буде використана Публічним акціонерним товариством «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» для вирішення питань щодо експлуатації технічного комплексу газового родовища «Стрілкове», розробки варіантів використання надлишків природного газу видобутку Стрілкового газового родовища в літній період та підготовки технічної документації щодо експлуатації газового родовища «Стрілкове».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2016 р. заяву Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» призначено до розгляду у судовому засіданні за участю представників сторін.

12.02.2016 р. через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва боржник подав клопотання про відкладення розгляду заяви у зв'язку з призначенням сторонами зустрічі з питання врегулювання заборгованості.

Розглянувши у даному судовому засіданні подане Публічним акціонерним товариством «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» клопотання про відкладення розгляду заяви, суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки в силу норм ст. 121 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає заяву сторони про відстрочення виконання судового рішення, а тому суд відмовляє у задоволенні клопотання боржника про відкладення розгляду заяви.

У даному судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» підтримав подану заяву, та повідомив про скрутний матеріальний та фінансовий стан боржника.

Розглянувши заяву Публічне акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» про відстрочку виконання рішення, заслухавши пояснення представника боржника, дослідивши наявні у справі документи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вищевказаної заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим Кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Питання про відстрочку або розстрочку виконання, встановлення чи зміну способу і порядку виконання розглядається судом у встановлений законом строк. Відповідне рішення може бути оскаржене у встановленому законом порядку.

При цьому, норми чинного господарського процесуального законодавства не містять визначення "винятковий випадок", тому це поняття є оціночним.

Процесуальний закон не наводить переліку обставин, за наявності яких може бути надано відстрочку виконання судового рішення, і покладає розв'язання цього питання безпосередньо на суд, який розглядає відповідну заяву.

Отже, виходячи із наведеного, законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 7.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» господарський суд на підставі статті 121 Господарського процесуального кодексу України має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо. Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Відповідно до п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Разом з тим суд відзначає, що Публічне акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» є юридичною особою, метою діяльності якого, в тому числі є отримання прибутку.

За приписами ст. 62 Господарського кодексу України підприємство - самостійний суб'єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб'єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Підприємництвом за змістом ст. 41 Господарського кодексу України це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Тобто, здійснюючи свою господарську діяльність, Публічне акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» одночасно несе пов'язані з нею ризики, в тому числі й фінансові.

Відтак, направлення коштів боржником на виплату заробітної плати та для вирішення питань експлуатації технічного комплексу газового родовища не є винятком у розумінні приписів ст. 121 Господарського процесуального кодексу України адже, укладаючи господарський договір, кожна зі сторін приймає на себе відповідні ризики можливого погіршення економічної ситуації та фінансового становища свого підприємства, підприємств своїх контрагентів та країни в цілому та, при цьому, учасник договору не має відповідати за негативні наслідки підприємницької діяльності контрагента.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відсутність у боржника грошових коштів не може свідчити про неможливість виконання рішення суду.

Надані ж представником Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» документи не дають суду можливості дійти висновку про неможливість виконання рішення суду у встановлені законодавством строки.

Щодо посилань боржника заявника на судові рішення в аналогічних спорах, за результатами розгляду яких суди дійшли висновку про наявність підстав для застосування норм ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, суд відзначає, що за правилами ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

За імперативними приписами ст.ст. 32, 33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд встановлює обставини справи та приймає відповідне рішення за результатами оцінки наданих учасниками процесу доказів, не надаючи перевагу жодному з них.

Відтак, рішення місцевих судів, які містять висновки щодо застосування певних правових норм та прийняті за результатами оцінки конкретних обставин справи та наявних у справі доказів, а також висновки апеляційної та касаційної інстанції щодо правильності застосування таких норм, не є джерелом права у розумінні Господарського процесуального кодексу України та не є обов'язковими для врахування судами при вирішені аналогічних спорів.

В судовому засіданні представник боржника повідомив про тяжке фінансове становище Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз», при цьому жодних документів, на підтвердження викладених обставин боржником не надано.

Інших доказів, на підставі яких можливо було б дійти висновку про неможливість виконання рішення Господарського суду міста Києва 17.08.2015 р. у справі № 910/18637/15 у встановлений законодавством строк, заявником суду не надано.

При цьому, вирішуючи питання щодо відстрочки, суд також враховує, що у даному випадку відстрочка виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2015 р. у справі № 910/18637/15 може мати негативні наслідки для Товариства з обмеженою відповідальністю «СП «Стан-Комплект».

Тож, здійснивши оцінку наявних матеріалів справи відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи матеріальні інтереси обох сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, ?

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2015 р. у справі № 910/18637/15.

Дана ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені чинним законодавством.

Суддя Пригунова А.Б.