КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"24" лютого 2016 р. Справа №910/29644/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Рудченка С.Г.

Яковлєва М.Л.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Торгівельний

дім „ВСК"

на Рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2015

у справі № 910/29644/14 (суддя Селівон А.М.)

за позовом Комунального підприємства „Житлосервіс „Куренівка"

Оболонського району у місті Києві (м. Київ)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Торгівельний

дім „ВСК" (м. Київ)

про стягнення заборгованості зі сплати компенсації витрат підприємства

за користування земельною ділянкою у сумі 18 523,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач КП „Житлосервіс „Куренівка" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача ТОВ „Торгівельний дім „ВСК" про стягнення заборгованості зі сплати компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою в сумі 18 523,36 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.08.2015 № 910/29644/14 позов задоволено частково, стягнуто з відповідача ТОВ „Торгівельний дім „ВСК" на користь позивача КП „Житлосервіс „Куренівка" заборгованість зі сплати компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою в розмірі 13 047 грн. 33 коп., 3% річних в сумі 190 грн. 71 коп., інфляційні збитки в розмірі 1 706 грн. 82 коп. та 842 грн. 33 коп. пені, в іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, відповідач ТОВ „Торгівельний дім „ВСК" звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на Рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2015 № 910/29644/14.

Ухвалою КАГС від 26.10.2015 № 910/29644/14 апеляційну скаргу ТОВ„Торгівельний дім „ВСК" було повернуто відповідачу на підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

16.12.2015 ТОВ „Торгівельний дім „ВСК" повторно звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на Рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2015.

За Ухвалою КАГС від 14.01.2016 апеляційну скаргу ТОВ „Торгівельний дім „ВСК" вдруге було повернуто відповідачу на підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

11.01.2016 відповідач ТОВ „Торгівельний дім „ВСК", не погоджуючись з зазначеним Рішенням, втретє звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати Рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2015 № 910/29644/14 та прийняти нове судове рішення, за яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду судом, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ „Торгівельний дім „ВСК" втретє звертається до суду апеляційної інстанції зі скаргою на Рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2015 № 910/29644/14, яка є ідентичною за своїм змістом до попередніх двох скарг. При цьому, слід зазначити, що всі попередні апеляційні скарги були повернуті скаржнику Ухвалами КАГС на підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Однак, вимоги вищезазначених Ухвал Київського апеляційного господарського суду, на підставі яких були повернуті попередні дві апеляційні скарги, ТОВ „Торгівельний дім „ВСК" виконані так і не були.

Скаржником так і не було жодного разу дотримано вимог ст. ст. 94 та 95 ГПК України стосовно подання доказів надсилання копії скарги іншій стороні у справі та доказів сплати судового збору.

Колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, в той час як в даному випадку відповідач вдається до відвертого зловживання своїми правами шляхом подання численних апеляційних скарг з порушенням вимог процесуального законодавства, яких кожного разу заявник припускається, незважаючи на роз'яснення, що надаються йому апеляційним судом в ухвалах про повернення апеляційних скарг без розгляду.

При цьому, колегія звертає увагу на те, що неодноразове звернення з апеляційною скаргою на рішення місцевого господарського суду з порушенням вимог ГПК України щодо порядку і строків її подання, свідчить про завідомі свідомі протиправні дії особи, направлені на ухилення від виконання рішення суду, що може бути підставою притягнення особи до відповідальності згідно Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України.

Окремо, колегія суддів, вважає за необхідне звернути увагу і на те, що матеріали даної справи містять Ухвалу Вищого господарського суду України від 03.02.2016 № 910/29644/14 за касаційною скаргою ТОВ „Торгівельний дім „ВСК" на Ухвалу КАГС від 26.10.2015 по даній справі, яку було повернуто скаржнику на підставі ст. ст. 86,111, п.п.3,4,5, ч.1 ст. 111 ГПК України, оскільки касаційну скаргу було подано з пропуском строку касаційного оскарження без клопотання про відновлення процесуального строку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам).

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, відповідачем-скаржником до скарги не додано доказів надіслання копії апеляційної скарги позивачу.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВГСУ № 7 від 17.05.2011 зазначено, що доказом надсилання копії скарги іншим сторонам у справі є - розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), а також доданий до апеляційної скарги реєстр поштових відправлень.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Статтею 4 названого Закону встановлено, що за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення справляється судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми при поданні позовної заяви майнового характеру.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, відповідачем до скарги не додано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на судове рішення у встановленому порядку та розмірі, що є самостійною підставою для повернення апеляційної скарги.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно з ст.93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи оскаржуване Рішення прийняте господарським судом міста Києва 05.08.2015 та оформлено відповідно до ст.84 ГПК України - 28.09.2015.

Враховуючи наведене, останнім днем строку подання апеляційної скарги на вказане рішення, відповідно до вимог ст.93 ГПК України, є 08.10.2015.

З апеляційною скаргою на Рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2014 №910/23073/14 відповідач звернувся 11.01.2016, тобто з пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження.

Одночасно, у прохальній частині апеляційної скарги відповідач просить про відновлення процесуального строку на апеляційне оскарження Рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2015 № 910/29644/14. Однак, ні в своїй скарзі, ні в окремому клопотанні, відповідач не наводить жодних причин які б унеможливили подання апеляційної скарги в строк та є поважними підставами для відновлення процесуального строку на апеляційне оскарження.

Згідно з частиною 1 статті 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Виходячи зі змісту статті 53 ГПК України, поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Колегія суддів зазначає, що подання стороною клопотання про відновлення строку не кореспондується з автоматичним обов'язком суду відновити цей строк, оскільки клопотання про відновлення строку для подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску цього строку з наданням відповідних доказів.

Також, встановлені законом строки вчинення процесуальних дій мають своїм завданням забезпечення ефективного захисту порушених прав особи. При цьому, норма про можливість відновлення процесуальних строків є по суті пільгою, що може використовуватися лише, як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного із процесуальних строків.

Враховуючи, що скаржник не зазначив в клопотанні про наявність об'єктивних перешкод, які унеможливили подання ним апеляційної скарги в установлений строк, то заявлене клопотання скаржника про відновлення строку для подання апеляційної скарги не підлягає задоволенню, а строк для подання скарги не підлягає поновленню.

У відповідності до статті 4-3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно з вимогами статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Отже, скаржником не надано належних доказів того, що він не мав можливості вчасно здійснити відповідні процесуальні дії, оскільки можливість вчасного подання апеляційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер, а тому підстав для відновлення пропущеного процесуального строку у даному випадку не вбачається.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Враховуючи вищевикладене, дана апеляційна скарга не приймається колегією суддів до розгляду та підлягає поверненню скаржнику на підставі п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Керуючись ст. 86, п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ „Торгівельний дім „ВСК" на Рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.2015 № 910/29644/14 та додані до неї матеріали на 3 (трьох) арк. повернути скаржнику без розгляду.

Копію ухвали Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 № 910/29644/14 надіслати зазначеним у скарзі сторонам.

Матеріали справи № 910/29644/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Т.В. Ільєнок

Судді С.Г. Рудченко

М.Л. Яковлєв