ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" березня 2016 р. Справа № 916/4694/15
За позовом: Публічного акціонерного товариства „Сбербанк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Блек Сі ОСОБА_1

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватного акціонерного товариства „Футбольний клуб „Чорноморець

про стягнення 43371675,85дол.США та 46608814,15грн., що з врахуванням курсу НБУ станом на 05.11.2015р. разом складає ,41грн.

Суддя Малярчук І.А.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №34 від 02.02.16р.

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність № б/н від 16.02.16р.

від третьої особи: ОСОБА_4, довіреність № б/н від 03.06.15р.

СУТЬ СПОРУ: про стягнення 43371675,85дол.США та 46608814,15грн., що з врахуванням курсу НБУ станом на 05.11.2015р. разом складає ,41грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.11.2015р. порушено провадження у справі №916/4694/15 за позовом ПАТ „Дочірній банк Сбербанку Росії до ТОВ „Блек Сі ОСОБА_1, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ПАТ „Футбольний клуб „Чорноморець, про стягнення 43371675,85дол.США та 46608814,15грн.

За результатами повторного автоматичного розподілу справи, призначеного за розпорядженням керівника апарату Господарського суду Одеської області №19 від 11.01.2016р., у звязку з перебуванням судді Гуляк Г.І. з 11.01.2015р. на лікарняному, справу передано на розгляд судді Малярчук І.А., у звязку з чим ухвалою від 12.01.2016р. справу прийнято до провадження визначеним суддею.

Як вбачається зі ОСОБА_5 з ЄДРЮОФОП за №21771184, ПАТ „Дочірній банк Сбербанку Росії, яке має , змінило назву на ПАТ "Сбербанк", у звязку з чим назву позивача у даній справі слід вважати - ПАТ "Сбербанк".

14.12.2015р. за вх.№2-6863/15 позивачем подано до суду заяву про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, а 09.03.2016р. за вх.№5805/16 уточнення до заяви про забезпечення позову, де просить накласти арешт на визначене нерухоме та рухоме майно, яке належить відповідачу на праві власності. Дану заяву позивач обґрунтовує тим, що у відповідача наявні значні боргові зобовязання перед третіми особами, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру судових рішень, що може призвести до неможливості виконання судового рішення у даній справі. Крім того, позивач вказує на наявність обґрунтованих припущень щодо зникнення належного відповідачу майна, що викликані наявністю розгляду господарської справи №916/3436/15 за позовом Компанії „ОСОБА_6 Інк. до ТОВ „Блек Сі ОСОБА_1 про примусове виконання форвардного контракту від 07.05.2015р., за яким, до речі, товариство відчужило активи у вигляді нерухомості, що передане ПАТ „Дочірній банк Сбербанку Росії в іпотеку, без згоди поіменованого банку. Позивач відмічає, що зазначене іпотечне майно слугує забезпеченням виконання кредитного договору №14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011р., про стягнення заборгованості за яким заявлено позовні вимоги у справі №916/4694/15. Такі протиправні дії відповідача по виведенню іпотечного майна, у разі задоволення позову про стягнення заборгованості у справі №916/4694/15, позбавлять позивача можливості звернення стягнення на предмети іпотеки та унеможливлять або утруднять виконання рішення у даній справі.

Також, позивач в уточненні до заяви про забезпечення позову від 09.03.2016р. за вх.№5805/16 навів конкретний перелік майна, яке належить на праві власності ТОВ "Блек Сі ОСОБА_1" відповідно до поданої суду Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 20.10.2015р., та на яке просить накласти арешт, вказавши, що судових рішень по зверненню стягнення саме на це майно не приймалось.

Відповідач заперечує проти задоволення даних клопотань позивача, про що відзначив у своєму письмовому запереченні від 11.01.2016р. за вх.№219/16.

Так, ст. 66 ГПК України передбачено, що господарським судом забезпечення позову допускається на будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до абз.1 ч.1, ч.3 ст.67 ГПК України позов забезпечується, зокрема: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві. Про забезпечення позову виноситься ухвала.

За положеннями п.1 Постанови Пленуму ВГСУ №16 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову відповідно до статті 66 ГПК України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно п.3 Постанови Пленуму ВГСУ №16 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК України). Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладені ВГСУ пропозиції до застосування судами положень ст.ст.66, 67 ГПК України, слід відзначити, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів тощо.

Так. з врахуванням того, що позовні вимоги банком у даній справі заявлено про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011р., по якому відповідач на підставі договору поруки від 15.07.2011р. виступив поручителем за виконання ПАТ „ФК „Чорноморець кредитного зобовязання, дії відповідача по виведенню активів, шляхом укладення із Компанією „ОСОБА_6 Інк. форвардного контракту від 07.05.2015р., вказують на обґрунтованість припущення позивача про настання, у випадку задоволення позову, обставин ускладнюючих або нівелюючих можливість виконання судового рішення у спосіб звернення стягнення на передане відповідачем позивачу в іпотеку майно за іпотечними договорами від 19.12.2011р., від 27.04.2013р., від 21.06.2012р., від 27.04.2013р., від 29.04.2013р., від 15.07.2011р., так як іпотечне майно є предметом згаданого форвардного контракту.

Враховуючи наведені позивачем в заявах про вжиття заходів до забезпечення позову обставини щодо необхідності вжиття відповідних заходів в сукупності вищенаведених факторів, суд вважає достатньо обґрунтованим припущення позивача, що невжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача в межах суми позову, оскільки розпорядження відповідачем майном може порушити права позивача, тому суд вважає за доцільне на період розгляду даної справи та вирішення даного спору по суті вжити заходи до забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 66, 67, 86 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Задовольнити клопотання ПАТ „Сбербанк, викладене у заяві про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача від 14.12.2015р. за вх.№2-6863/15, уточненні до заяви про забезпечення позову від 09.03.2016р. за вх.№5805/16.

2. Накласти арешт, в межах позовних вимог загалом в сумі ,41грн., на нерухоме та рухоме майно, що належить на праві власності ТОВ „Блек Сі ОСОБА_1 (65039, м. Одеса, пр-т Гагаріна,12-А, код 32145683), а саме:

- нежитлові приміщення першого та другого поверхів, загальною площею 813кв.м., розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська,90, приміщення 101, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01;

- нежитлові приміщення загальною площею 3512,70кв.м., розташовані за адресою: м.Одеса, вул. Катерининська,90, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01;

- квартира загальною площею 56кв.м., житловою площею 40,3кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01;

- апартамент №221 двоповерхового заблокованого дачного котеджу, розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Дальницька сільська рада, „Золотий Бугаз масив 18, корп.Ж, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 7;

- апартамент двоповерхового заблокованого дачного котеджу, загальною площею 85,6кв.м., житловою площею 75,7кв.м., розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Дальницька сільська рада, „Золотий Бугаз масив, 18, корп.Г, кв.94, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 7;

- транспортний засіб TOYOTA AVENSIS, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1;

- транспортний засіб NISSAN ALMERA, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2;

- транспортний засіб NISSAN ALMERA, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3;

- транспортний засіб NISSAN ALMERA, 2005 року випуску, державний номерний знак 16ВВ0250;

- транспортний засіб NISSAN ALMERA, 2005 року випуску, державний номерний знак 16ВВ0224;

- транспортний засіб TOYOTA AVENSIS, 2008 року випуску, державний номерний знак 16ВВ0643;

- транспортний засіб MERCEDES-BENZ E 200, 2003 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4;

- транспортний засіб NISSAN ALMERA, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_5;

- транспортний засіб MERCEDES-BENZ E 200, 2003 року випуску, державний номерний знак 16ВА7606;

- транспортний засіб NISSAN ALMERA, 2005 року випуску, державний номерний знак 16ВА7607.

5. За даною ухвалою: стягувачем є Публічне акціонерне товариство „Сбербанк (01034, м. Київ, вул. Володимирська,46, код 25959784); боржником є Товариство з обмеженою відповідальністю „Блек Сі ОСОБА_1 (65039, м. Одеса, пр-т Гагаріна,12-А, код 32145683).

6.Ухвала, згідно ч.3 ст.86 ГПК України, п.12 Постанови Пленуму ВГСУ №6 від 23.03.2012р. „Про судове рішення, набирає чинності з моменту її винесення, тобто з 11.03.2016р.

7.Ухвала підлягає виконанню відповідно до вимог Закону України „Про виконавче провадження в редакції Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про виконавче провадження та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) №2677-VI від 04.11.2010р.

Суддя І.А. Малярчук