КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2016 р. Справа№ 925/2355/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Тарасенко К.В.

Зубець Л.П.

розглянувши апеляційну скаргу Заступника прокурора Черкаської області на рішення Господарського суду Черкаської області від 31.07.2015р.

у справі № 925/2355/14 (суддя: Скиба Г.М.)

за позовом заступника прокурора Черкаської області в інтересах держави в особі Головного управління статистики у Черкаській області

до 1) регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Медікон"

про визнання припиненим договору оренди від 30.03.2010р.; визнання недійсним на майбутнє договору від 01.11.2013р. та зобов'язання повернути нерухоме майно

СУТЬ СПОРУ І СКАРГИ:

На розгляд Господарського суду Черкаської області передано позовні вимоги заступника прокурора Черкаської області в інтересах держави в особі Головного управління статистики у Черкаській області до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Медікон" про визнання припиненим договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна №926/14 від 30.03.2010р., визнання недійсним на майбутнє договору №5 від 01.11.2013р. про внесення змін до договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна №926/14 від 30.03.2010р., зобов'язання відповідача 2 повернути позивачу нежитлові приміщення на другому та третьому поверхах будівлі площею 79,64 кв.м. і 127,32 кв.м. відповідно - за адресою: м. Черкаси, вул. О.Дашковича, 39.

Рішення господарського суду Черкаської області від 11.02.2015р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.04.2015р. скасовано постановою Вищого господарського суду України від 16.06.2015р. і справу направлено на новий розгляд до господарського суду Черкаської області.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 31.07.2015 у справі № 925/2355/14 в задоволенні позовних вимог заступника прокурора Черкаської області в інтересах держави в особі Головного управління статистики у Черкаській області до регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Медікон" про визнання припиненим договору оренди від 30.03.2010; визнання недійсним на майбутнє договору від 01.11.2013 та зобов'язання повернути нерухоме майно відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з вказаним рішенням, Заступник прокурора Черкаської області звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що внаслідок неправильних висновків, викладених в рішенні обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права. Висновки суду першої інстанції щодо неотримання доказів дотримання позивачем вимог ч. 4 ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», а також відсутність в матеріалах справи доказів належного повідомлення відповідача ТОВ «Медікон» про намір позивача не продовжувати договір оренди майна є помилковими та безпідставними. Також, при укладенні відповідачами Договору від 01.01.2013 № 5 не дотримано вимог ст. 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" щодо обов'язковості попередньої оцінки об'єкта оренди для продовження (поновлення) договору оренди державного майна, у зв'язку з чим апеляційна скарга має бути задоволена, а рішенні місцевого господарського суду має бути скасоване.

Відповідно до протоколу про автоматичний розподілу справ між суддями визначено колегію суддів для розгляду справи №925/2355/14 головуючий судя: Ропій Л.М., судді Калатай Н.Ф., Рябуха В.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.08.2015 року зазначену апеляційну скаргу прийнято до розгляду визначеним складом суддів, розгляд справи призначено на 28.09.2015 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2015р. розгляд справи відкладено на 26.10.2015 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2015р. розгляд справи продовжено на п'ятнадцять календарних днів.

У судовому сасідання 26.10.15р. оголошено перерву до 09.11.15р.

Розпорядженням керівника аппарату Київського апеляційного господарського суду №09-52/1336/15 від 09.11.15р. щодо призначення повторного автоматичного розподілу судових справ, у зв'язку з перебуванням головуючого судді Ропій Л.М. у відпустці справу №925/2355/14 предано на повторний автоматичний розподіл.

Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судових справ між суддями від 09.11.15р. визначено склад суду для розгляду справи №925/2355/14, головуючий суддя Тищенко О.В. судді: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.11.15р. справу №925/2355/14 прийнято до свого провадження та призначено розгляд справи на 02.12.15р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.12.15р. продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять календарних днів та відкладено розгляд справи №925/2355/14 на 19.01.16р.

Розпорядженням заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 19.01.2016р., у зв'язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги колегію суддів у складі: головуючого судді: Тищенко О.В., Зубець Л.П, Іоннікова І.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.01.16р. апеляційну скаргу прийнято до свого провадження колегією суддів у складі головуючий суддя Тищенко О.В. судді: Іоннікова І.А., Зубець Л.П.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.01.16р. розгляд справи відкладено на 16.02.16р.

Відповідно до протоколу про автоматичні зміни складу колегії суддів від 16.02.16р., у звязку з перебуванням судді Іоннікової І.А. у відпустці, визначено новий склад суду головуючий суддя: Тищенко О.В, судді Мартюк А.І., Зубець Л.П.

Розпорядженням секретаря судової палати від 16.02.16р. визначено новий склад суду для розгляду справи №925/2355/14 у складі: головуючий суддя Тищенко О.В. судді Зубець Л.П., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.02.16р. апеляційну скаргу прийнято до свого провадження колегією суддів у складі головуючий суддя Тищенко О.В. судді Зубець Л.П., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.02.16р. відкладено розгляд справи на 24.02.16р.

У судове засідання 24.02.16р. з'явився прокурор та представник відповідача 1.

Прокурор в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення Господарського суду Черкаської області від 31.07.15р. у справі №925/2355/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні апеляційної інстанції заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду.

Представник відповідача 1 у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без їх участі.

Представник позивача у судове засідання 24.02.16р. не з'явився про причини неявки суд не повідомлено, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Дослідивши матеріали справи, які містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, судова колегія вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами, за відсутності представника позивача, та відповідача 1 оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні в матеріалах справи та заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача 2, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, Київський апеляційний господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Черкаській області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Медікон" (орендар) 30.03.2010 було укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності № 926/14 (Договір оренди)

Відповідно до умов Договору оренди, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно: нежитлові приміщення на другому поверсі прибудови до адміністративної будівлі (Майно) площею 300,8 кв. м., розміщене за адресою: м. Черкаси, вул. О. Дашковича, 39, що обліковується на балансі Головного управління статистики у Черкаській області (Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно із звітом про незалежну оцінку станом на 11.01.2010 і становить 945644,91 грн. Крім того, у користуванні орендаря знаходиться окреме індивідуально визначене нерухоме майно - нежитлові приміщення на третьому поверсі прибудови зазначеної адмінбудівлі, новостворені орендарем в результаті невід'ємних поліпшень, здійснених за дозволом ГУ статистики площею 293,8 кв. м.

Згідно з п. 10.1 Договір укладено строком на 2 роки і 364 дні, що діє з 01 квітня 2010 року до 30 березня 2013 року включно.

У пункті 10.4. Договору сторонами погоджено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця Договір вважається поновленим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором, за умови, якщо такі дії передбачені діючим законодавством та немає заяви власника майна про те, що воно потрібне йому для власних потреб. Зазначені дії оформляються додатковим договором, який є невід'ємною частиною Договору. Для отримання згоди Балансоутримувача Орендар направляє запит на його адресу та письмово інформує Орендодавця не пізніше тридцяти днів до закінчення терміну дії договору.

В подальшому сторони за договором оренди укладали додаткові договори до цього договору, зокрема, про зменшення розміру площ приміщень, які знаходяться в користуванні орендаря.

Перед закінченням терміну дії Договору оренди в листах від 21.02.2013 та від 29.03.2013 Головне управляння статистики, як Балансоутримувач, не надало згоди на продовження терміну дії Договору оренди від 30.03.2010 із посиланням на систематичне невиконання Орендарем істотних умов Договору та наявної заборгованості перед Балансоутримувачем.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Черкаській області, в свою чергу, у листі від 27.03.2013, адресованому Головному управлінню статистики та ТОВ "Медікон" повідомило, що враховуючи позицію балансоутримувача щодо не продовження дії договору оренди, регіональне відділення не має можливості розпочати дії із замовлення незалежної оцінки орендованого майна та продовжити дію зазначеного договору оренди, та повідомило про необхідність протягом трьох робочих днів повернути майно балансоутримувачу. Головне управління статистики отримало вказаний лист 01.04.2013.

Разом з тим, доказів надіслання вказаного листа ТОВ "Медікон" до матеріалів справи не подано.

Листом від 13.04.2013р. РВ ФДМУ вдруге повідомляло товариство "Медікон" про відмову від продовження дії Договору оренди №926/14.

В подальшому, протягом червня-жовтня 2013р. між орендарем, орендодавцем та балансоутримувачем відбувалось листування з приводу продовження терміну дії Договору оренди №926/14.

Разом з тим, ТОВ "Медікон" заперечувало проти отримання від орендодавця повідомлень про відмову у продовженні Договору оренди №926/14, вважаючи його продовженим, тоді як Головне управляння статистики навпаки, зазначало, що такий договір припинив свою дію через закінчення його терміну та у зв'язку із повідомленням товариства "Медікон" про відмову у його продовженні.

При цьому, РВ ФДМУ вказувало на те, що оскільки ТОВ "Медікон" не було належним чином повідомлено у встановлені строки про припинення дії Договору оренди № 926/14, термін його дії було продовжено на той самий строк і на тих самих умовах, у зв'язку з чим, у листі від 04.10.2013р. на адресу Головного управляння статистики просило відновити електропостачання орендованих приміщень та терміново надати документи для проведення нової незалежної оцінки такого майна.

Разом з тим, 01.11.2013р. РВ ФДМУ і ТОВ "Медікон" уклали Договір №5 про внесення змін до Договору оренди №926/14 яким, зокрема, п. 10.1. останнього виклали у новій редакції про те, що даний договір укладено строком на 2 роки і 364 дні, і він діє з 31 березня 2013р. до 28 березня 2016р. включно.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судових засіданнях з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, є законним і обґрунтованим з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що первісний договір оренди нежилих приміщень №14 від 31.03.1998р. укладено між Черкаським обласним управлінням статистики та ТОВ "Медікон".

Як вже зазначалось, 30.03.2010 між РВ ФДМУ по Черкаській області і ТОВ "Медікон" було укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності за №926/14, відповідно до умов якого (п. 1.1.) орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно: нежитлові приміщення на другому поверсі прибудови до адміністративної будівлі площею 300,8 кв.м., розміщене за адресою: м. Черкаси, вул. О.Дашковича, 39, що обліковується на балансі Головного управління статистики у Черкаській області.

Відносини між відповідачами ґрунтуються на підставі двостороннього оплатного строкового консенсуального договору оренди майна державної власності від 30.03.2010р., що укладений з дотриманням положень гл. 58 Цивільного кодексу України та Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що позивач не є стороною спірного договору, не є власником чи розпорядником спірного майна - об'єкту нерухомості по вул. О.Дашковича, 39 у м. Черкаси. Рішення господарського суду Черкаської області від 25.04.2008 у справі №12/1074 про визнання права оперативного управління на майно за Управлінням статистики - скасовано постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.02.2012р. Витяг з реєстру прав власності серія ССМ №323614 від 14.08.2008, на який посилається представник позивача - носить похідний характер та не враховується судом при прийнятті рішення, оскільки спірне майно - нежитлові будівлі та споруди (адмінбудівля з підвалом, прибудови, гаражі, замощення) по вул. Дашковича, 39 у м. Черкаси належить до державної власності.

Спірне майно - комплекс споруд державної власності - передано позивачу лише на баланс. Позивач не уповноважений ні державою, ні Фондом державного майна України на розпорядження спірним майном чи діяти в інтересах ФДМУ стосовно використання спірного об'єкту нерухомості по вул. Дашковича, 39 у м. Черкаси.

Позивачем не доведено первинними обліковими документами порядок обліку переданого йому на баланс майна та не доведено використання спірного майна - споруди як основного засобу у своїй статутній діяльності. Прокурором не доведено наявність заборгованості у ТОВ "Медікон". З матеріалів справи не вбачається, яке саме право прокурора та позивача порушено.

У відповідності ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

При цьому, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Разом з тим, частиною 1 ст. 188 Господарського кодексу України також передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що заборгованість по орендній платі не може слугувати причиною визнання недійсним на майбутнє договору оренди майна, навіть якщо це є оспорюваний правочин.

Договір №14 від 31.03.1998, що укладений між Черкаським обласним управлінням статистики як орендодавцем та ТОВ "Медікон" як орендарем - припинений 01.04.2003р. за закінченням строку дії.

Договір оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності від 30.03.2010 №926/14, - укладено між регіональним відділенням ФДМУ по Черкаській області - як орендодавцем, та ТОВ "Медікон" - як орендарем.

В подальшому, між сторонами було укладено низку договорів, якими внесено зміно до Договору №926/14.

Згідно з положеннями ст. 764 Цивільного кодексу України, ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України та ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", сторонами за взаємною згодою внесено зміни до договору.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріали справи не містять доказів належного повідомлення відповідача ТОВ "Медікон" про намір позивача не продовжувати договір оренди майна.

Посилання апелянта на листи позивача з поясненнями про їх відправку відповідачам, як доказ належного повідомлення відповідачів про намір позивача не продовжувати договір оренди, апеляційний суд не приймає як належний доказ, оскільки належним доказом вручення відповідачам документів є лише установлені документи: опис вкладення у цінний лист, розписка в поштовому повідомленні установленої форми чи розписка уповноваженого представника одержувача.

Також, місцевим господарським судом вірно встановлено, що ТОВ "Медікон" продовжило користування майном, сплачуючи при цьому орендну плату, погасивши також і свою заборгованість по оренді майна перед Балансоутримувачем, та неодноразово зверталось до РВ ФДМУ з пропозицією про продовження дії Договору оренди №926/14. Балансоутримувач - Головне управління статистики раніше неодноразово відмовлялось від пролонгації вказаної угоди з мотивів порушення ТОВ "Медікон" умов договору оренди, та у зв'язку з намірами використання нерухомого майна для власних потреб.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів дотримання позивачем вимог ч.4 ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", якою встановлено, що орендодавець відмовляє в укладенні договору оренди в разі, якщо орган, уповноважений управляти майном, не дає згоди на укладення договору оренди, та ч. 3 ст. 17 згаданого Закону, за якою, у разі, якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяця до закінчення терміну договору.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком суд першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, у зв'язку з недоведеністю обставин на які посилається прокурор та позивач.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що доводи Заступника прокурора Черкаської області, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, а тому господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим рішення Господарського суду Черкаської області від 31.07.2015 у справі № 925/2355/14 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника прокурора Черкаської області на рішення Господарського суду Черкаської області від 31.07.2015 у справі № 925/2355/14 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 31.07.2015 у справі № 925/2355/14 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 925/2355/14 повернути до Господарського суду Черкаської області.

4. Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді К.В. Тарасенко

Л.П. Зубець