ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2016 р. Справа № 914/2324/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н. А.

суддів Данко Л.С.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2Розділ, м. Новий Розділ Львівська область б/н від 08.02.2016р.

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 02.02.2016 року

у справі № 914/2324/15

за заявою: товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2Розділ, м. Новий Розділ Львівська область.

про відстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області від 15.09.2015р.

за позовом: комунального підприємства Розділжитлосервіс Новороздільської міської ради, м. Новий Розділ Львівська область.

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2Розділ, м. Новий Розділ Львівська область.

про стягнення 49 134,28 грн. заборгованості

За участю представників сторін:

від позивача не з»явився

від відповідача не з»явився

Сторони в судове засідання явку уповноважених представників не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленням №08241662 та №08241654 про вручення копії ухвали Львівського апеляційного господарського суду адресату 23.02.2016р. та 24.02.2016р.

Відповідно до ч.2 ст.102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом пятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження. Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу прийнято до провадження 19.02.2016р., отже кінцевий термін розгляду даної апеляційної скарги є 03.03.2016р. Згідно із ч.3 ст.69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більше як на пятнадцять днів.

Враховуючи те, що має місце доказ належного повідомлення сторін про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, клопотання про відкладення розгляду справи та заяви про продовження строку розгляду спору відповідно до ст.69 ГПК України від сторін не надходило, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами та без участі представників сторін.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 01.12.2015р. у справі №914/2324/15 (суддя Юркевчи М.В.) у задоволенні заяви ТОВ ОСОБА_2Розділ про відстрочення виконання рішення господарського суду Львівської області від 15.09.2015р. у справі №914/2324/15 терміном на 6 місяців, до моменту затвердження корегування та введення в дію економічно обґрунтованих тарифів на послуги, які надаються боржником відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що зазначені заявником (відповідачем) в заяві обставини не є такими, що відповідають визначеним в ст.121 ГПК України обставинам при яких надається відстрочка чи розстрочка виконання рішення. Заявником не доведено, яким саме чином дані обставини ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Останнім також не наведено виняткових обставин, які б служили підставою для розстрочки виконання рішення в спірному випадку.

ТОВ ОСОБА_2Розділ подано апеляційну скаргу б/н від 08.02.2016р., в якій просить скасувати ухвалу суду та прийняти нове судове рішення, яким задоволити заяву про відстрочку виконання рішення терміном на 6 місяців до 01.08.2016р., а саме до моменту затвердження корегування та введення в дію економічно обґрунтованих тарифів та/або прийняття рішення про компенсування різниці між тарифами, посилаючись на те, що суд першої інстанції не врахував надзвичайно складного матеріального становища боржника, пов»язаного з дебіторською заборгованістю, заборгованістю споживачів приватного сектору та комерційних установ, які відмовляються оплачувати надані послуги.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Рішенням господарського суду Львівської області від 15.09.2015р. у справі №914/2324/15 було частково задоволено позов комунального підприємства «Розділжитлосервіс» до товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2Розділ» та стягнуто з останнього 27 195,53 грн. основного боргу, 20 445,60 грн. інфляційних втрат, 1 403,57 грн. 3% річних та 1 823,66 грн. витрат по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог. В частині позовних вимог про стягнення з ТОВ «ОСОБА_2Розділ» 89,58грн. 3% річних відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.11.2015р. рішення господарського суду Львівської області від 15.09.2015р. у справі №914/2324/15 залишено без змін, а відповідно апеляційну скаргу ТОВ «ОСОБА_2Розділ» - без задоволення.

22.01.2016р. на розгляд до Господарського суду Львівської області поступила заява ТОВ «ОСОБА_2Розділ» про відстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 15.09.2015р. у справі №914/2324/15 терміном на 6 місяців до моменту затвердження корегування та введення в дію економічно обґрунтованих тарифів на послуги, які надаються боржником.

Заявник - ТОВ «ОСОБА_2Розділ» в заяві про відстрочення виконання рішення суду як на підставу для відстрочення виконання рішення суду покликався на те, що ТОВ «ОСОБА_2Розділ» перебуває у скрутному матеріальному становищі, яке на думку заявника зумовлено не затвердженням Новороздільською міською радою економічно обґрунтованих тарифів на послуги, які надає відповідач, а саме вивезення та зберігання ТПВ.

Заявник стверджує, що не затвердження таких тарифів з боку Новороздільської міської ради стало причиною виникнення заборгованості по вищенаведеному договору, оскільки видатки по оренді виконавчим комітетом не були включені у затверджені ними тарифи, але передбачені боржником у поданих розрахунках.

Разом з тим, заявник наголошує на тому, що для врегулювання складної фінансової ситуації, боржником було подано до органів місцевого самоврядування листа про погодження корегування тарифу на послуги з вивезення та зберігання ТПВ від 01.09.2015р.

Однак, як зазначається заявником, розгляд міською радою питання про погодження корегування тарифу здійснено не було, а внаслідок такої бездіяльності міської ради діяльність товариства є фактично збитковою, а відтак, за відсутності коштів на рахунках останнього - виконання рішення господарського суду в частині оплати позивачу 49 044,70 грн. основного боргу та 1 823,66 грн. судового збору є неможливим та може призвести до зупинки діяльності підприємства.

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у задоволенні заяви боржника.

Згідно із ст.124 Конституції Україні судові рішення є обов»язковими до виконання на всій території України.

Статтею 115 ГПК України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов»язковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Відстрочка або розстрочка виконання рішення допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи. Отже, господарський суд не зобовязаний задовольняти заяву про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9).

Виходячи із наведеного, законодавець, у будь-якому випадку повязує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з обєктивними, непереборними, тобто, виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, на підставі ст. 121 ГПК України суд повинен встановлювати матеріальні інтереси обох сторін.

Як вбачається із матеріалів справи заявником жодним чином не підтверджується наявність виняткових обставин, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду, а саме погіршення фінансового стану заявника у звязку із виконанням рішення суду.

Кожна із сторін договору приймає на себе відповідні ризики можливого погіршення економічної ситуації та фінансового становища.

В ході розгляду заяви судом встановлено, що заявником не було надано і жодних переконливих доказів, які свідчили б про намагання боржника погасити свою заборгованість перед позивачем.

Як вбачається з поданих позивачем (стягувачем) доказів, в КП «Розділжитлосервіс» (позивача у справі) існує заборгованість по податковому боргу перед державою та своїми кредиторами в сумі 6 986 186,04 грн., що в свою чергу свідчить про тяжкий фінансовий стан і стягувача.

В силу вимог закону, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб.

Судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що фактично доводи, на які посилається заявник, лише вказують на несприятливість виконання рішення суду для нього у даний час та можливість настання для нього негативних наслідків у звязку з цим, а не на обставини, що унеможливлюють або утруднюють виконання рішення суду у даній справі.

Окрім того, суд першої інстанції правомірно зазначив, що вимога, яка заявлена останнім сформована не чітко та фактично немає конкретно вираженого терміну, оскільки заявник просить суд про відстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 15.09.2015р. у справі №914/2324/15 терміном на 6 місяців, до моменту затвердження корегування та введення в дію економічно обґрунтованих тарифів на послуги, які надаються боржником.

Зокрема, суд наголошує на неможливості відстрочення виконання рішення з вказівкою на подію, яка в майбутньому може і не наступити, зокрема - (затвердження корегування та введення в дію економічно обґрунтованих тарифів на послуги)

Заявником не обґрунтовано винятковості обставин, що ускладнюють виконання рішення суду у справі №914/2324/15 чи роблять таке виконання неможливим, не подано належних та допустимих доказів, які б могли бути підставою для відстрочення виконання рішення суду.

В той же час, як зазначалось вище, обґрунтованість позовних вимог, що були предметом розгляду у справі №914/2324/15, встановлено рішенням у вказаній справі, яке в подальшому залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.11.2015р.

Як зазначено у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. № 6 Про судове рішення у резолютивній частині рішення має бути остаточна відповідь щодо усіх вимог, які були предметом судового розгляду.

При цьому господарські суди повинні зазначати: у рішеннях, якими надано відстрочку або розстрочку виконання (пункт 6 статті 83, стаття 121 ГПК), - конкретні терміни їх виконання.

Відповідно до п. 7.1.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9, відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Однак, заявником не зазначено конкретного терміну відстрочки виконання рішення, натомість викладено клопотання про відстрочку виконання рішення терміном на 6 місяців, до моменту затвердження корегування та введення в дію економічно обґрунтованих тарифів на послуги, які надаються боржником. Проте, таке формулювання вказує на подію, яка невідомо коли настане у часі.

Згідно із ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (абз.2 ст. 34 ГПК України).

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду про відмову у відстрочці виконання рішення оскільки станом на момент розгляду даної скарги заявником не наведено обставин, за яких суд має відстрочити виконання рішення суду, яке набрало законної сили та підлягає обовязковому виконанню.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд П О С Т А Н О В И В:

1.Ухвалу Господарського суду Львівської області від 01.12.2015р. у справі №914/2324/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.Справу направити у господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 09.03.2016р.

Головуючий суддя Галушко Н. А.

Суддя Данко Л.С.

Суддя Кузь В.Л.