номер провадження справи 24/5/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2016 Справа № 908/229/16

за позовом відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Виробничого структурного підрозділу Василівського району електричних мереж (71601, Запорізька область, м. Василівка, вул. Гоголя, буд. 1-а, )

до відповідача: комунальне підприємство Облводоканал (69057, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 129-А, )

про стягнення 2 115 422, 40 грн.

Суддя Азізбекян Т.А.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 31.12.2015р. № 72;

від відповідача: не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

27.01.2016р. до господарського суду Запорізької області звернулося відкрите акціонерне товариство Запоріжжяобленерго в особі Виробничого структурного підрозділу Василевського району електричних мереж з позовною заявою до комунального підприємства Облводоканал про стягнення з відповідача 2 115 422,40 грн., з яких: 165 605,85 грн. 3% річних та 1 949 816,55 грн. інфляції.

Ухвалою від 27.01.2016р. судом порушено провадження у справі № 908/229/16, присвоєно провадженню номер 24/5/16, справу призначено до розгляду на 08.02.2016р. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та обєктивного розгляду і вирішення справи.

В судовому засіданні 08.02.2016р. оголошено перерву до 29.02.2016р.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

25.02.2016р. через канцелярію господарського суду Запорізької області надійшов відзив за вх. № 0906/4638 від КП «Облводоканал», в якому просив суд зменшити розмір інфляційних нарахувань, застосувавши п. 6 ст. 83 ГПК України та розстрочити рішення терміном на двадцять чотири місяці рівними частинами. Відзив був прийнятий судом до розгляду та залучений до матеріалів справи.

Також, 25.02.2016р. до суду надійшло клопотання від відповідача про відкладення розгляду справи (вх. № 0906/4652), в звязку із зайнятістю представника КП «Облводоканал» ЗОР в іншому судовому засіданні. Дане клопотання залишено судом без задоволення, як необґрунтоване.

В судове засідання 29.02.2016р. представник відповідача не зявився.

У засіданні суду 29.02.2016р. оголошено вступна та резолютивна частини рішення.

Позивач, в обґрунтування позовних вимог, посилається на ст. ст. 599, 625 Цивільного кодексу України, ч.1 ст. 203, ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України та зазначає, що рішенням господарського суду Запорізької області від 26.03.2014р. у справі № 908/632/14 стягнуто з відповідача на користь позивача 3 927 155,40 грн., що є заборгованістю відповідача за спожиту активну електроенергію, спожиту за договором № 6 від 21.05.2012р. та за договором № 6 від 30.03.2013р. за період: з березня 2013р. по грудень 2013р. У звязку з простроченням виконання грошового зобовязання - порушенням строку оплати суми 3 927 155,40 грн., відповідачу нараховані суму інфляційних нарахувань в розмірі 26 884,99 грн. на суму боргу та 3% річних в сумі 44 171,47 грн., сплата яких передбачена ст. 625 Цивільного кодексу України. Отже, на час звернення з позовом до суду загальна сума заборгованості складала 3 998 211,86 грн. Станом на час розгляду справи відповідачем частково сплачена сума боргу у розмірі 95 517,43 грн. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача сума боргу в розмірі 2 115 422,40 грн., з яких: 165 605,85 грн. 3% річних та 1 949 816,55 грн. інфляції.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 26.03.2014р. по справі №908/632/14 задоволено позов ВАТ Запоріжжяобленерго в особі Виробничого структурного підрозділу Василевського міського району електричних мереж до КП Облводоканал. Стягнуто з КП Облводоканал на користь ВАТ Запоріжжяобленерго в особі Виробничого структурного підрозділу Василевського міського району електричних мереж суму боргу за спожиту активну електричну енергію в розмірі 3 927 155,40 грн., 26 884,99 грн. втрат від інфляції грошових коштів, 44 171, 47 грн. - 3 % річних від простроченої суми та 73 080,00 грн. витрат на судовий збір.

На виконання даного рішення, яке набрало законної сили 08.04.2014р., видані відповідні накази.

Згідно з приписами ст. 35 ГПК України, не потребують доказуванню преюдиціальні факти, тобто встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) у процесі розгляду іншої справи, в якій беруть участь ті самі сторони.

Рішенням суду по справі № 908/632/14, зокрема, встановлено: між ВАТ Запоріжжяобленерго (Енергопостачальника) та КП Облводоканал Запорізької міської ради (Споживач) укладені договори про постачання електричної енергії, яка закуповується за державні кошти № 6 від 21.05.2012р. та № 6 від 30.03.2013р. відповідно до умов яких Постачальник електричної енергії продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 Обсяги постачання електричної енергії споживачу, а споживач оплачує Постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (п.1.1 Договорів).

Предметом даних Договорів є зобовязання Енергопостачальника постачати електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб власних електроустановок з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 до Договору Обсяги постачання електричної енергії споживачу, зобовязаний оплачувати вартість спожитої електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами Договору та додатків до нього.

Під час виконання умов Договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені даним Договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема, Правилами користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики № 28 від 31.07.1996р. (далі за текстом - Правила).

Судом встановлено, що загальна заборгованість КП Облводоканал за спожиту активну електричну енергію в період з березня 2013р. по грудень 2013р. становила 3 927 155,4 грн.

Предметом даного судового розгляду є спір про стягнення з відповідача 2 115 422,40грн., з яких: 165 605,85 грн. 3% річних та 1 949 816,55 грн. інфляції.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У звязку з порушенням строку оплати суми 3 927 155,40 грн. за договорами про постачання електричної енергії, яка закуповується за державні кошти № 6 від 21.05.2012р. та № 6 від 30.03.2013р., позивачем нараховано відповідачу 1 949 816,55 грн. інфляційних втрат, з яких: 109 960,35 грн. за період з 01.02.2014р. по 31.03.2014р. та 1 839 856,20 грн. за період з 01.05.2014р. по 30.11.2015р.

Також, позивач нараховує відповідачу 3% річних у розмірі 165 605,85 грн., з яких: 19 044,01 грн. за період 01.02.2014р. по 31.03.2014р. та 146 561,84 грн. за період з 11.04.2014р. по 31.12.2015р. (розрахунок, який перевірено судом, міститься в матеріалах справи).

Вимоги в цих частинах є доведеними та задовольняються судом.

Відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру інфляційних нарахувань, посилаючись на ч. 3 ст. 83 ГПК України та ст. 233 ГК України.

Пунктом 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України передбачено право господарського суду при прийнятті рішення зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення клопотання щодо зменшення інфляційних нарахувань в порядку ст. 83 ГПУ України.

Клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення суду строком на 24 місяців рівними частками підлягає задоволенню частково.

Згідно п.6 ч.1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку. В необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю.

Як зазначено в п.п. 7.1.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України (із подальшими змінами), розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

За приписами п. 7.2 постанови згаданого пленуму Вищого господарського суду України визначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття цих заходів не вимагається, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У відзиві від 25.02.2016р. № 12/0173 відповідач посилається на те, що комунальне підприємство Облводоканал Запорізької обласної ради є підприємством, основною діяльністю якого є надання послуг водопостачання та водовідведення. Відповідач надає послуги з водопостачання та водовідведення понад 25 населеним пунктам Запорізької області з чисельністю населення 150 тис. чол. Значна більшість споживачів води - комунальні підприємства, сільськогосподарські виробники та населення, які мають дуже низьку платоспроможність та не можуть вчасно розраховуватися за отриманні послуги. Інших надходжень, окрім плати за надані послуги з водопостачання та водовідведення, відповідач немає. Обсяги надання послуг з водопостачання та водовідведення у відповідача постійні, але як зазначалось вище, внаслідок низької платоспроможності споживачів послуг боржник має значні заборгованості.

Відповідач відповідно до бухгалтерської звітності має збитки в розмірі 10 372 тис. грн., кредиторську заборгованість в розмірі 48 759 тис. грн., зазначені обставини свідчать про те, що дебіторська заборгованість утворена внаслідок неплатоспроможності двох основних боржників:

1) ТОВ Чиста Вода-Бердянськ має заборгованість перед відповідачем в

розмірі 17,68 млн. грн.;

2) КП Бердянськводоканал - має заборгованість в розмірі 18, 499 млн. грн.

Ці обставини свідчать про те, що відповідач має тяжкий фінансово-економічний стан.

Тарифи на послуги відповідача є врегульованими. Підпункт 2 п. 1 ст. 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги наділяє органи місцевого самоврядування повноваженнями щодо встановлення ціни тарифів на житлово-комунальні послуги. Стаття 14 Закону встановлює, що до другої групи відносяться житлово-комунальні послуги, тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території. Стаття 31 Закону визначає порядок формування та затвердження тарифів на житлово - комунальні послуги - виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво житлово-комунальних послуг і подають їх на затвердження органам місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку, органи місцевого самоврядування затверджують тарифи на житлово - комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. Тарифи відповідача були затверджені на рівні, нижчому ніж економічно обґрунтовані.

На думку відповідача, враховуючи нелегке економічне становище на підприємстві та в результаті нестачі вільних грошових коштів КП «Облводоканал» ЗОР не має можливості погасити штраф єдиним платежем.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Суд враховує той факт, що відповідно до п. 3.1 Статуту КП Облводоканал Запорізької обласної ради, метою діяльності Підприємства є забезпечення потреб населення та інших Споживачів Запорізької області з водопостачання, водовідведення.

Пунктом 6.1 даного Статуту визначено, що фінансові ресурси підприємства формуються за рахунок прибутку від здійснення статутної діяльності та інших надходжень, не заборонених чинним законодавством України.

З огляду на викладене, суд вважає, що заявником доведено наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його виконання неможливим у встановлений законом термін.

Суд вважає, що розстрочка виконання рішення господарського суду буде сприяти захисту інтересів обох сторін. Розстрочення сплати суми боргу в загальному розмірі 2 115 422,40 грн. може позитивно вплинути на господарську діяльність відповідача та надасть цілком реальну змогу підприємству розрахуватися з позивачем.

Враховуючи виняткові обставини, що сталися у відповідача, суд вважає за доцільне задовольнити клопотання позивача частково та розстрочити виконання рішення суду на 10 місяців рівними частинами.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства Облводоканал Запорізької обласної ради (69057, м. Запоріжжя, вул. Перемоги 129-А, , розрахунковий рахунок № 0007 в ПАТ «Райффайзен банк Аваль», МФО 380805) на користь Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Виробничого структурного підрозділу Василівського міського району електричних мереж (71601, Запорізька область, Василівський район, м. Василівка, вул. Гоголя, 1а, Запорізька область, , поточний рахунок № 1112 у філії «ЗРУ» ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 313399) 1 949 816 (один мільйон девятсот сорок девять вісімсот шістнадцять) грн. 55 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 165 605 (сто шістдесят пять тисяч шістсот пять) грн. 85 коп. - 3 % річних від простроченої суми та 31 731 (тридцять одну тисячу сімсот тридцять одну) грн. 34 коп. витрат на судовий збір.

Розстрочити виконання рішення суду в частині стягнення 1 949 816 (один мільйон девятсот сорок девять тисяч вісімсот шістнадцять) грн. 55 коп. втрат від інфляції грошових коштів та 165 605 (сто шістдесят пять тисяч шістсот пять) грн. 85 коп. - 3 % річних від простроченої суми, терміном на 10 (десять) місяців рівними частинами по 211 542,24 грн. щомісячно починаючи з березня 2016р. по грудень 2016р. включно.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.А. Азізбекян

Повне рішення складено 09.03.2016 р.