номер провадження справи 5/164/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2016 Справа № 908/6317/15

За позовом: Концерну "Міські теплові мережі" (юридична адреса: 69091, Запорізька область, м. Запоріжжя, бульвар Гвардійський, 137; фактична адреса: 69065, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Щаслива, 2 - а)

До відповідача: Приватного підприємця ОСОБА_1 (69001, АДРЕСА_1)

про стягнення 3 863,43 грн.

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

Від позивача: Пустова А.Л., довіреність № 30/20-19 від 05.01.2015

Від відповідача: ОСОБА_1, паспорт серія НОМЕР_2 від 12.09.2002

ОСОБА_3, угода № 1910 від 05.01.2016

СУТНІСТЬ СПОРУ:

29.12.2015 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Концерну "Міські теплові мережі" до Приватного підприємця ОСОБА_1 про стягнення 3 863,43 грн.

Ухвалою суду від 29.12.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №908/6317/15, справі присвоєно номер провадження - 5/164/15, розгляд якої призначено на 03.02.2016. Розгляд справи відкладався. У судовому засіданні 24.02.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

За письмовим клопотанням представників сторін розгляд справи відбувався без фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів.

Позивач повністю підтримав позовні вимоги та надав суду пояснення, відповідно до яких: 01.11.2005 між Приватним підприємцем ОСОБА_1 та Концерном «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «МТМ» Ленінського району було укладено договір № 1679 про постачання теплової енергії в гарячій воді. У період з грудня 2013 по квітень 2014, з жовтня 2014 по квітень 2015 позивач поставив відповідачу теплову енергію в гарячій воді на суму 2 540,40 грн. В свою чергу відповідач свої зобов'язання за договором щодо своєчасної та повної оплати отриманої теплової енергії виконав частково, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 2448,79 грн. Також, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 458,44 грн., 3 % річних у розмірі 64,39 грн. та втрати від інфляції у розмірі 891,81 грн. Просить позов задовольнити.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Суду надано письмовий відзив, згідно із яким у спірний період відповідач не споживач теплову енергію надану позивачем, що підтверджується Журналом обліку теплової енергії у гарячій воді на тепловому пункті абонента та актами про місячний відпуск теплової енергії з нульовими показниками. Відповідач опалює своє приміщення самостійно, за рахунок власних ресурсів. В приміщенні відповідача відсутні транзитні трубопроводи. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 01.11.2005 між Приватним підприємцем ОСОБА_1 (далі - споживач) та Концерном «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «МТМ» Ленінського району (далі - енергопостачальна організація) було укладено договір № 1679 про постачання теплової енергії в гарячій воді (далі - договір з усіма змінами, додатками та доповненнями), відповідно до якого енергопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, згідно п. 1.3., а споживач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію разом з втратами теплової енергії на теплотрасі, що перебуває на балансі споживача за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Пунктом 3.2.2. договору передбачено, що споживач зобов'язаний виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах згідно рахунків за теплову енергію і в терміни, які передбачені розділом 6 договору.

Відповідно до п. 5.1. договору облік теплової енергії проводиться розрахунковим способом.

Згідно п.п. 6.1. - 6.6. договору розрахунки за спожиту теплову енергію проводяться в грошовій формі згідно з тарифами, встановленими у порядку, передбаченому діючим законодавством.

Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Енергопостачальна організація після 7-го числа місяця, наступного за розрахунковим, надає споживачу рахунок за фактично спожиту теплову енергію, акт надання послуг і податкову накладну. Споживач зобов'язаний оформити акт надання послуг і до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, повернути його енергопостачальній організації.

Підставою для розрахунків споживача з енергопостачальною організацією є Акт надання послуг, підписаний обома сторонами, та рахунок.

Розрахунок кількості теплової енергії, яка відпущена споживачу, проводиться на підставі показань розрахункових приладів обліку з урахуванням втрат, або розрахунковим способом - при відсутності приладів обліку.

Споживач зобов'язаний до 20 числа поточного місяця перерахувати на розрахунковий рахунок енергопостачальної організації суму заборгованості за фактично спожиту теплову енергію і передоплати.

Відповідно до п. 7.2.3. договору споживач несе відповідальність за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію - пеня в розмірі 0, 5 % від належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до загальних умов виконання зобов'язань, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Договір, укладений сторонами з дотримання вимог, необхідних для чинності правочину, у тому числі відповідно до чинних нормативно-правових актів, має обов'язкову силу для сторін. Будучи пов'язаними взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов'язання.

У період з грудня 2013 по квітень 2014, з жовтня 2014 по квітень 2015 позивач поставив відповідачу теплову енергію в гарячій воді на суму 2 540,40 грн., що підтверджується виставленими рахунками на оплату, реєстрами на відправлення рахунків, актів виконаних робіт та актами приймання-передачі, які містяться в матеріалах справи (а.с. 25 - 63).

В свою чергу відповідач свої зобов'язання за договором щодо своєчасної та повної оплати отриманої теплової енергії виконав частково, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 2448,79 грн.

Нежитлові приміщення № 21 першого поверху та приміщення № 29 підвалу по АДРЕСА_2 які займає відповідач належать йому на праві власності, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності (а.с. 76, 77) та знаходяться у житловому будинку, який не обладнано приладом обліку теплової енергії.

Система опалення приміщення № 21 першого поверху відповідача має відокремлену систему опалення, на якій встановлено прилад обліку теплової енергії.

У приміщенні № 29 підвалу проходять транзитні трубопроводи будинкової системи опалення та є частиною теплової мережі, що забезпечує транспортування тепло енергії в систему опалення будинку АДРЕСА_2. Нарахування оплати за теплову енергію відбувалось на теплове навантаження транзитних трубопроводів будинкової системи опалення.

Згідно із п. 23 ПКЕЕ, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 № 1198, у споживачі, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження.

В матеріалах справи міститься розрахунок теплового навантаження на опалення на об'єкті: магазин непродовольчих товарів «ІНФОРМАЦІЯ_1», ФОП ОСОБА_1, по АДРЕСА_2 відповідно до якого величина теплового навантаження складає 732 ккал/год, в т.ч. і на трубопроводи зворотного теплоносія житлового будинку (а.с. 78 - 82).

26.12.2006 від відповідача на адресу позивача надійшла заява № б/н від 20.12.2006, згідно із якою теплове навантаження на приміщення № 21 «ІНФОРМАЦІЯ_1» та підвал складає: отримання тепла від обладнання відокремленої системи опалення в розмірі 7016 ккал/год та отримання тепла від обладнання, підключеного до системи житлового будинку в розмірі 732 ккал/год (а.с. 83).

Тобто, відповідачу було відомо про здійснення позивачем розрахунку теплового навантаження, з чим він погодився у заяві від 20.12.2006 та договорі № 1679 про постачання теплової енергії в гарячій воді.

З урахуванням викладеного, розрахунок теплового навантаження було здійснено на підставі заяви відповідача № б/н від 20.12.2006 та укладеного між ним та відповідачем договору (з усіма змінами, додатками та доповненнями) згідно із розрахунком теплового навантаження на об'єкті та відповідачу виставлялися відповідні Акти приймання-передачі теплової енергії (а.с. 40-51).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування - це спосіб захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Три відсотки річних - це спосіб захисту майнового права і інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

З постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошового зобов'язання", вбачається, що кредитор вправі вимагати, в т.ч. в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних, як разом зі сплатою суми боргу, так і окремо від неї.

Згідно з розрахунками позивача відповідачу нараховано 3 % річних за період з 20.01.2014 по 18.09.2015 у розмірі 64,39 грн. та втрати від інфляції за період з лютого 2014 по липень 2015 у розмірі 891,81 грн. Розрахунки позивача перевірено судом за допомогою комп'ютерної програми «Законодавство», є вірними та відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до п. 7.2.3. договору споживач несе відповідальність за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію - пеня в розмірі 0, 5 % від належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Згідно з розрахунком позивача відповідачу нараховано пеню за період з 20.11.2014 по 18.09.2015 у розмірі 458,44 грн. Розрахунок позивача також перевірено судом за допомогою комп'ютерної програми «Законодавство», є вірними та відповідають вимогам чинного законодавства.

Заперечення відповідача до уваги суду не приймаються в силу викладеного, а також враховуючи, що контррозрахунку спірної суми та арифметичних зауважень до розрахунків позивача суду не надано. Доказів сплати суми боргу у повному обсязі або частково відповідачем суду не надано.

За таких обставин, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати відносяться на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_1 (69001, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (юридична адреса: 69091, Запорізька область, м. Запоріжжя, бульвар Гвардійський, 137; фактична адреса: 69065, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Щаслива, 2 - а, п/р зі спеціальним режимом використання № 2813 у філії - ЗОУ ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957, ) суму основного боргу у розмірі 2 448 (дві тисячі чотириста сорок вісім) грн. 79 коп. Видати наказ.

3. Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_1 (69001, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (юридична адреса: 69091, Запорізька область, м. Запоріжжя, бульвар Гвардійський, 137; фактична адреса: 69065, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Щаслива, 2 - а, п/р 1951 у філії - ЗОУ ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957, ) пеню у розмірі 458 (чотириста п'ятдесят вісім) грн. 44 коп., 3 % річних у розмірі 64 (шістдесят чотири) грн. 39 коп., втрати від інфляції у розмірі 891 (вісімсот дев'яносто одна) грн. 81 коп., судовий збір у розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. Видати наказ.

Суддя К.В. Проскуряков

Рішення господарського суду набирає чинності протягом 10 днів із дня його підписання

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано 29.02.2016.