РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2016 р. Справа № 903/1031/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Розізнана І.В.

судді Грязнов В.В. ,

судді Мельник О.В.

при секретарі судового засідання Романчук М.В.

розглянувши апеляційну скаргу відповідача (за первісним позовом) - товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Губин" на рішення господарського суду Волинської області від 01.12.15 р. у справі № 903/1031/15 (судді Гарбар І.О., Дем'як В.М., Сур'як О.Г.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Реконбуд" (м. Новолинськ, Волинська обл.)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Губин" (м. Луцьк)

про стягнення 164 146, 62 грн.

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Губин" (м.Луцьк)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Реконбуд" (м. Новолинськ, Волинська обл.)

про стягнення 236802,37 грн.

за участю представників:

позивача (за первісним позовом) - ОСОБА_1, представник за довіреністю б/н від 22.02.2016р.;

відповідача (за первісним позовом) - ОСОБА_2, представник за довіреністю №1-4/1239 від 09.11.2015р.;

Судом розяснено представникам права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Реконбуд" звернулося до господарського суду Волинської області про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Губин" 159866, 27 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Губин" звернулося до господарського суду Волинської області із зустрічною позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Реконбуд" про зменшення плати за роботи по договору підряду, стягнення збитків та штрафних санкцій.

Рішенням господарського суду Волинської області від 01.12.2015р. первісний позов задоволено частково; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Губин" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Реконбуд" 67752, 28 грн. основної заборгованості, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1492,10 грн., в решті позову та в зустрічному позові відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Губин" звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати частково, прийняти нове рішення, яким у задоволенні вимог про стягнення основної заборгованості та витрат по сплаті судового збору відмовити, зустрічний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Губин" до товариства з обмеженою відповідальністю "Реконбуд" задовольнити.

В обґрунтування своєї позиції скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що 29.01.2015р. комісією в складі представників ТзОВ "Птахокомплекс "Губин", ТзОВ "Агідель", ТзОВ "Турія-Агро", інженера з технічного нагляду ОСОБА_3 та директора ТзОВ "Реконбуд" ОСОБА_4 було складено акт перевірки якості виконання робіт, яким зафіксовано наявність недоліків у роботах, що виконувались ТзОВ "Реконбуд", а саме встановлено, що плитка в окремих місцях приміщень потребує заміни; необхідність очистки плитки від фуги; виявлено місця ураження грибком та необхідність докласти плитку; необхідність заміни пошкодженої перфорованої плитки.

Враховуючи наявність зауважень до виконаних робіт, скаржником було заявлено про такі недоліки (листи від 02.09.2015р., від 03.09.2015р.) проте, господарським судом Волинської області не взято до уваги зазначені повідомлення про зауваження до робіт та актів. Таким чином, зазначені докази наводять на сумніви щодо повного дослідження доказів, оскільки твердження позивача, не підкріплені доказами по справі, були прийняті до уваги; твердження ж відповідача, документально доведені не враховувались судом при прийняті рішення.

Скаржник зазначає, що жодного повідомлення про готовність до передачі закінчених робіт ним отримано не було, відповідно усі повідомлення про виявлення недоліків у роботах, до моменту отримання повідомлення про готовність робіт до прийняття чи отримання акту вважаються своєчасно заявленими. Таким чином, при порушенні вимог чинного законодавства та умов договору самим підрядником, замовник був об'єктивно позбавлений можливості прийняти такі неналежно виконані роботи.

Скаржник вказує, що неодноразово позивачем та судом першої інстанції зазначалось про нерозривний зв'язок строку виконання робіт із прийняттям об'єкту в експлуатацію. При цьому, ТзОВ "Реконбуд" самостійно датовано акти виконаних робіт квітнем, травнем, липнем та серпнем 2014 року, при відсутності доказів виконання робіт саме в цей період, надіслано такі акти виконаних робіт лише в серпні 2015 року, а не в серпні 2014 року, повідомлення ТзОВ "Птахокомплекс "Губин" про відмову від договору надіслано в жовтні 2014 року, доказів передачі інших актів виконаних робіт немає, тому виконання чи невиконання таких робіт не може бути пов'язаним із датою введення об'єкта в експлуатацію, а повідомлення про відмову від договору підряду в жовтні 2014 року засвідчує недостовірність поданих ТзОВ "Реконбуд" доказів.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову господарським судом було визнано про дотримання відповідачем за зустрічним позовом вимог п.3.3 договору, такий висновок зроблено керуючись надсиланням ТзОВ "Реконбуд" листа, в якому останнім зазначалось про виникнення обставин, що можуть спричинити несвоєчасність виконання робіт, однак доказів надсилання вказаного листа немає (лише роздруківка із електронної пошти, з якої взагалі неможливо встановити, що саме могло бути прикріплено до такого листа і чи вважатиметься такий доказ належним за відсутності договірної домовленості сторін про електронне листування). Крім того, жодної пропозиції щодо укладення додаткової угоди із зміною строку виконання робіт чи проекту самої додаткової угоди до скаржника не надходило.

Скаржник також зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги аргументи щодо нарахування штрафних санкцій позивачем за зустрічним позовом за несвоєчасне виконання робіт, з моменту передачі плитки підряднику. Так, ТзОВ "Птахокомплекс "Губин" передано для ТзОВ "Реконбуд" плитку 31.01.2014р., 23.05.2014р, 21.08.2014р., 31.10.2014р., що підтверджується відповідними актами приймання-передачі, накладними про придбання ТзОВ "Птахокомплекс "Губин" плитки, а за відсутності належних доказів відправлення повідомлення про неможливість своєчасного виконання робіт, скаржник вважає правомірним нарахування штрафних санкцій після передачі плитки підряднику, при цьому штрафні санкції нараховані з фактичного строку передачі плитки.

Скаржник вказує, що ним передано підряднику за договором підряду №25/10/13 від 25.10.2013р. майно (керамічну плитку), згідно актів приймання-передачі майна №31/01 від 31.01.2014р. (3341,75 м2, на суму 138935,74 грн.); №23/05 від 23.05.2014р. (156,67 м2, на суму 13701,29 грн.); №21/0/8 від 21.08.2014р. (180,081 м2, на суму 8775,35 грн.); №31.1/10 від 31.10.2014р. (92,075 м2, на суму 5268,48 грн.) на загальну суму більшу ніж встановлено рішенням суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Реконбуд" надіслало до суду відзив на апеляційну скаргу (вих. № 124 від 29.12.2015р.), в якому позивач (за первісним позовом ) зазначає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки мотиви та підстави, які зазначені в ній, є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Також позивач (за первісним позовом ) надіслав до суду детальний розрахунок заборгованості по договору №25/10/13 від 25.10.2013р. (вх. №4226/16 від 15.02.2016р.).

В судових засіданнях 16.02.2016р. та 29.02.2016р. представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, тому просить апеляційну скаргу задоволити, рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник позивача (за первісним позовом) в судовому засіданні 29.02.2016р. заперечив доводи апеляційної скарги, вважає її безпідставною та необгрунтованою, тому просить залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Як встановлено апеляційним судом, між товариством з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Губин" та товариством з обмеженою відповідальністю "Реконбуд" укладено договір підряду №25/10/13 від 25.10.2013р. (т. 1, а.с. 14-16).

Згідно п. 1.1 договору замовник доручає, а підрядник зобовязується на свій ризик виконати роботи по внутрішньому опорядженню приміщень адміністративно-побутового корпусу цеху забою та переробки птиці у м. Нововолинську, вул. Сокальська, 30.

Відповідно до п. 3.1. договору термін виконання робіт визначається календарним графіком.

У відповідності до п. 3.2. договору передбачено, що підрядник зобовязується розпочати виконання першого етапу робіт згідно календарного графіку протягом 4 днів з моменту отримання авансу, передбаченого п. 5 договору.

Відповідно до п. п. 4.1., 4.2. договору договірна ціна робіт, що дорученні для виконання підряднику на момент підписання договору становить 1177522,80 грн. Дана ціна є динамічною та може змінюватись за згодою сторін. Обсяг, склад, характер робіт та номенклатура матеріалів визначаються у погодженому сторонами локальному кошторисі, що є невід`ємною складовою даного договору (п. 1.3. договору).

Згідно п. п. 5.1., 5.2. договору замовник перераховує аванс на підрядні роботи в розмірі 30% (353256,84 грн. в т.ч. ПДВ) від загальної договірної ціни, вказаної в п. 4 договору. Наступні два платежі по 30% (353256,84 грн. в т.ч. ПДВ) від загальної договірної ціни замовник перераховує через 20 та через 40 календарних днів після початку робіт підрядником.

Відповідно до п. 5.4. договору остаточний розрахунок в розмірі 10 % здійснюється від загальної договірної ціни з підрядником протягом 5 днів після підписання сторонами актів виконаних робіт.

У відповідності до п.п. 6.1., 6.2 договору здача приймання виконаних робіт оформляється актом приймання виконаних робіт. Підрядник може достроково виконати свої зобовязання за договором. Якщо в ході приймання будуть виявлені недоліки, замовник не підписує акт, а передає список недоліків підряднику з вимогою їх усунути.

Відповідно до п. 8.3. договору у випадку прострочення строків сплати авансового платежу чи інших належних підрядникові платежів більш ніж на 5 (пять) банківських днів, замовник сплачує підрядникові пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми коштів, що підлягають оплаті за кожен календарний день прострочення виконання зобовязань.

У відповідності до п. 9.1. договору сторонами погоджено, що договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до моменту його повного виконання.

Згідно п. 12.3. договору, до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в три роки, строк протягом якого нараховується неустойка становить три роки.

Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

На виконання умов договору позивач (за первісним позовом) виконав роботи на загальну суму 1177512, 54 грн., що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013р. на загальну суму 582541,87 грн. (т. 1, а.с.21-22); за квітень 2014 р. на загальну суму 157991,38 грн. (т. 1, а.с.25-26), за травень 2014 р. на загальну суму 197875,78 грн. (т. 1, а.с.29-30), за липень 2014 р. на загальну суму 137906,45 грн. (т. 1, а.с.33-34), за серпень 2014 р. на загальну суму 101197,06 грн. (т. 1, а.с.37-38)

Відповідач (за первісним позовом) акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013р. підписав; акти виконаних робіт за квітень 2014 р., за травень 2014 р., за липень 2014 р. та за серпень 2014 р. відповідачем (за первісним позовом) не підписані.

Відповідач (за первісним позовом) зобовязання за договором підряду щодо своєчасної та повної оплати робіт виконав частково, перерахувавши на розрахунковий рахунок позивача кошти в загальному розмірі 963617,13 грн., а саме: 25.10.2013р. - 353256,84 грн., 05.12.2013 р. - 353256,84 грн., 17.01.2014 р. - 207130,45 грн., 05.09.2014 р. - 50000,00 грн., що підтверджується виписками по особовому рахунку (т. 1, а.с. 40-41). Листами (вих. №1-4/1024 від 05.09.2014р. та вих. №1-4/1389-1) ТОВ "Птахокомплекс "Губин" просив ТОВ "Реконбуд" кошти в розмірі 50000 грн. перераховані 05.09.2014р. та кошти в розмірі 353256,84 грн. перераховані 05.12.2013р. з призначенням платежу "оплата за внутрішнє опорядження приміщень" та "аванс за внутрішнє опорядження приміщень" врахувати як оплату, згідно договору підряду №25/10/13 від 25.10.2013р. (т. 1, а.с. 42-43).

Позивач (за первісним позовом) направив на адресу відповідача претензію №43 від 14.07.2015р., в якій просив відповідача негайно сплатити заборгованість за виконані роботи за договором підряду №25/10/13 від 25.10.2013р. (т. 1, а.с. 57-58).

Відповідач (за первісним позовом) відповіддю на претензію №2 вимагав у позивача щоб він здійснив перерахунок вартості послуг відповідно до фактичної якості виконаних робіт та залишив претензію без задоволення (т. 1, а.с. 61).

Актом перевірки якості виконаних робіт "Будівництво цеху забою та переробки птиці потужністю 6000 гол/год. вул. Сокальська, 30 м. Нововолинськ, Волинської області" від 29.01.2015р., який складений комісією в складі представників ТзОВ "Птахокомплекс "Губин", ТзОВ "Агідель", ТзОВ "Турія-Агро", інженера з технічного нагляду ОСОБА_3 та директора ТзОВ "Реконбуд" ОСОБА_4 зафіксовано наявність недоліків у роботах, що виконувались ТзОВ "Реконбуд", встановлено, що плитка в окремих місцях приміщень потребує заміни; також необхідність очистки плитки від фуги; виявлено місця ураження грибком; необхідність докласти плитку та заміни пошкодженої перфорованої плитки. Запропоновано ТзОВ "Реконбуд" усунути виявлені дефекти в термін до 10.02.2015р. (т. 1, а.с. 119).

Як встановлено апеляційним судом, згідно пояснень представників сторін, позивачем усувалися недоліки, які виявлені у акті перевірки якості виконаних робіт від 29.01.2015р., після чого акти приймання виконаних будівельних робіт позивачем повторно були надіслані на адресу відповідача для підписання в серпні 2015р. та вручені відповідачу (за первісним позовом) 10.08.2015р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 1, а.с.78).

Судом встановлено, що акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013р. підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками, акти виконаних робіт за квітень 2014 р., за травень 2014 р., за липень 2014 р. та за серпень 2014 р. відповідачем (за первісним позовом) не підписані.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У відповідності до ст. 846 ЦК України визначено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до частини четвертої статті 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання, про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

У свою чергу, обов'язок прийняти виконані роботи, а у разі виявлення недоліків робіт, негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно п. 6 Оглядового листа Вищого господарського суду України від 18.02.2013р. №01-06/374/2013 "Про практику вирішення спорів, пов'язаних із виконанням договорів підряду" відмова замовника від підписання акта виконаних робіт за договором підряду за відсутності своєчасно наданих зауважень до виконаних робіт не звільняє замовника від обов'язку щодо їх оплати.

Передання і прийняття робіт на підставі підписаних в односторонньому порядку актів виконаних робіт (наданих послуг) і виникнення за такими актами прав та обов'язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання своєчасної обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт (виявлені недоліки).

Таким чином, на думку суду, замовник в порушення вимог статей 853, 882 ЦК України, отримавши в серпні 2015 року акти виконаних будівельних робіт, безпідставно відмовився від прийняття робіт, а тому він не звільняється від обов'язку оплатити роботи, виконані за договором підряду.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи відповідача (за первісним позовом) на рахунок того, що не всі недоліки були усунені підрядником, оскільки скаржник, в порушення вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України, не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх заперечень. При цьому, судом приймається до уваги, що у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв'язку між діями підрядника та виявленими недоліками.

Разом з тим, замовник маючи претензії до підрядника щодо якості виконаних робіт не скористався своїм правом на призначення експертизи з приводу недоліків виконаної роботи.

Скаржник, заперечуючи проти вимог первісного позову вказує, що на виконання умов договору підряду №25/10/13 від 25.10.2013р. він передав позивачу (за первісним позовом) керамічну плитку на загальну суму 166680,86 грн. без ПДВ, згідно акту приймання-передачі №31/01 від 31.01.2014р. на суму 138935,74 грн., акту приймання-передачі №23/05 від 23.05.2014р. на суму 13701,29 грн., акту приймання-передачі №21/08 від 21.08.2014р. на суму 8775,35 грн., акту приймання-передачі №31.1/10 від 31.10.2014р. на суму 5268,48 грн., тобто сума матеріалів, які передані відповідачем (за первісним позовом) на виконання умов договору значно більша ніж вказує позивач.

В свою чергу позивач (за первісним позовом) зазначає, що на виконання умов договору підряду №25/10/13 від 25.10.2013р. отримав від відповідача (за первісним позовом) керамічну плитку в загальній кількості 1827,1 кв. м. на загальну суму 81063,64 грн. з ПДВ. Так, за актом приймання-передачі №31/01 від 31.01.2014р. в кількості 1800 кв. м. на суму 79661,38 грн. з ПДВ та за актом приймання-передачі №21/08 від 21.08.2014р. в кількості 27,1 кв. м. на суму 1402,26 грн. з ПДВ

Для з`ясування вказаних обставин, судом апеляційної інстанції ухвалою суду від 16.02.2016р. зобов'язано позивача та відповідача надати суду письмові пояснення про те на яку суму передана керамічна плитка замовником підряднику в межах виконання умов договору підряду №25/10/13 від 25.10.2013р. і в яких актах приймання-передачі майна та актах приймання-передачі виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) це відображено.

З пояснень сторін апеляційним судом встановлено, що локальним кошторисом №2-1-1, який підписаний повноважними представниками позивача та відповідача та який є невідємною частиною договору (п. 1.3. договору) визначено обсяг робіт, його склад, характер та номенклатура матеріалів. Загальна площа вкладання плитки саме за договором підряду №25/10/2013 від 25.10.2013 складає 1827,1 кв. м.

Як встановлено апеляційним судом в процесі судового слідства, позивачем (за первісним позовом) на виконання умов договору підряду №25/10/13 від 25.10.2013р. отримано від відповідача (за первісним позовом) керамічну плитку в загальній кількості 1827,1 кв. м. на загальну суму 81063,64 грн. з ПДВ, зокрема: за актом приймання-передачі №31/01 від 31.01.2014р. в кількості 1800 кв. м. на суму 79661,38 грн. та за актом приймання-передачі №21/08 від 21.08.2014р. в кількості 27,1 кв. м. на суму 1402,26 грн., решта плитки, за даними позивача, використана ним на виконання умов договору підряду 23/09/2013 від 23.09.2013р. та договору 21/11/13 від 21.11.2013р., які укладені між позивачем та відповідачем

Таким чином, відповідачем (за первісним позовом) в силу ст. 33, 34 ГПК України не доведено суду належними та допустимими доказами, що саме на виконання умов договору підряду №25/10/13 від 25.10.2013р. ним передано позивачу (за первісним позовом) керамічну плитку на загальну суму 166680,86 грн. без ПДВ, згідно акту приймання-передачі №31/01 від 31.01.2014р., акту приймання-передачі №23/05 від 23.05.2014р., акту приймання-передачі №21/08 від 21.08.2014р. та акту приймання-передачі №31.1/10 від 31.10.2014р.

Судом апеляційної інстанції також приймається до уваги, що відповідно до довідки про вартість виконаних робіт за квітень 2014р. сторонами було виключено вартість матеріальних ресурсів поставки замовника на загальну суму 57114, 29 грн. та з довідки про вартість виконаних робіт за травень 2014р. сторонами було виключено вартість матеріальних ресурсів поставки замовника на суму 89039, 10 грн.; загальна сума на яку сторонами договору виключено вартість матеріальних ресурсів поставки замовника становить 146153,39 грн.

Отже, враховуючи викладене, факт виконання позивачем (за первісним позовом) робіт за договором підряду №25/10/13 від 25.10.2013р. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами; відповідач (за первісним позовом) не надав суду жодних доказів на підтвердження обґрунтованої відмови від прийняття виконаних позивачем робіт за актами виконаних робіт, що виключає можливість використання об'єкта, обумовленого в договорі за призначенням, а отже відповідачем не виконано обов'язку щодо прийняття виконаних позивачем робіт та їх оплати, тому колегія суддів враховуючи загальну вартість виконаних робіт, часткову оплату відповідача, а також беручи до уваги витрати відповідача понесені ним на придбання матеріалів, погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 67752, 28 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач (за первісним позовом) просить стягнути з відповідача 39670,55 грн. пені за період з 18.11.2013 р. по 04.12.2013 р., з 08.12.2013 р. по 16.01.2014 р., з 18.01.2014 р. по 30.01.2014 р., з 31.01.2014 р. по 20.08.2014 р., з 21.08.2014 р. по 29.08.2014 р., з 29.08.2014 р. по 04.09.2014 р., з 05.09.2014 р. по 15.07.2015 р., 4739,55 грн. 3% річних за період з 18.11.2013 р. по 04.12.201 р., з 08.12.2013 р. по 16.01.2014 р., з 18.01.2014 р. по 30.01.2014 р., з 31.01.2014 р. по 20.08.2014 р., з 21.08.2014 р. по 29.08.2014 р., з 29.08.2014 р. по 04.09.014 р., з 05.09.2014 р. по 15.07.2015 р. та 51984,30 грн. інфляційних втрат за період з 18.11.2013 р. по 04.12.201 р., з 08.12.2013 р. по 16.01.2014 р., з 18.01.2014 р. по 30.01.2014 р., з 31.01.2014 р. по 20.08.2014 р., з 21.08.2014 р. по 29.08.2014 р., з 29.08.2014 р. по 04.09.014 р., з 05.09.2014 р. по 15.07.2015 р.

Відповідно до наданих позивачем (за первісним позовом) документів, що підтверджують виконання зобовязання за договором підряду №25/10/13 від 25.10.2013р., а саме актів приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 р., за квітень 2014 р., за травень 2014 р., за липень 2014 р., за серпень 2014 р. та враховуючи п. 5.4. договору слідує, що у відповідача (за первісним позовом) перебіг строку встановлено для оплати за виконані роботи почався після отримання ним актів виконаних робіт (т. 1, а.с.78).

Позивачем заявлено до стягнення пеню, 3% річних та інфляційні втрати з 18.11.2013 р. по 04.12.2013 р., з 08.12.2013 р. по 16.01.2014 р., з 18.01.2014 р. по 30.01.2014 р., з 31.01.2014 р. по 20.08.2014 р., з 21.08.2014 р. по 29.08.2014 р., з 29.08.2014 р. по 04.09.2014 р., з 05.09.2014 р. по 15.07.2015 р.

Отже, оскільки нарахування здійснені позивачем до моменту вручення актів виконаних робіт відповідачу, у відповідача (за первісним позовом) строк для оплати за виконані роботи не настав, тому колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у стягненні з відповідача (за первісним позовом) пені, 3% річних та індексу інфляції.

Позивач (за зустрічним позовом) просить стягнути з ТОВ "Реконбуд" збитки в розмірі 13 813, 25 грн. Обгрунтовуючи вимоги позивач (за зустрічним позовом) посилається на приписи ст. 623 ЦК України, якою передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Колегія судді апеляційного суду зазначає, що згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками визнаються витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Зі змісту статей 614, 623 ЦК України та статті 226 ГК України вбачається, що для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) порушення зобов'язання; 2) збитки; 3) причинний зв'язок між порушенням зобов'язання та збитками; 4) вина.

Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Враховуючи вищевикладене, позивачем (за зустрічним позовом) не доведено наявності складу цивільного правопорушення у діях ТОВ "Реконбуд", а саме не доведено, що відповідачем (за зустрічним позовом) порушено зобов`язання за договором підряду, не доведено розмір та склад збитків, не доведено, що заподіяння збитків позивачеві (за зустрічним позовом) перебуває у причинно-наслідковому зв'язку з неправомірними діями відповідача (за зустрічним позовом), тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що в задоволенні зустрічного позову в частині стягнення збитків в розмірі 13 813, 25 грн. слід відмовити.

Щодо вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Губин" про стягнення неустойки в розмірі 168937,14 грн. за порушення строків виконання робіт (п.п.3.1., 8.1. договору), суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як передбачили сторони п. 3.1. договору термін виконання робіт визначається календарним графіком. У пункті 3.3. договору сторони передбачили, що при виникненні обставин, які не залежать від підрядника і перешкоджають виконанню робіт у встановлені строки, підрядник ставить перед замовником питання про необхідність перегляду термінів виконання робіт з оформленням додаткової угоди. В разі незгоди укласти додаткову угоду, позивач не несе відповідальності за несвоєчасність виконання робіт.

Як вбачається з листа вих. №46 від 04.11.2013р. (т. 1, а.с.62) підрядник - товариство з обмеженою відповідальністю "Реконбуд" повідомляло товариство з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Губин" про неможливість виконати умови договору у звязку із ситуацією яка склалась і від них не залежить. Однак, додаткова угода щодо продовження строку виконання будівельних робіт у порядку, передбаченому п. 3.3 договору підряду сторонами не укладалася.

Позивачем (за зустрічним позовом) не доведено вини ТОВ "Реконбуд" у порушенні строків вкладання плитки за умовами п.п. 3.1., 8.1. договору, не подано доказів про наміри укласти додаткову угоду для врегулювання продовження строків виконання робіт в установленому договором порядку, що дає підстави для звільнення його від відповідальності на підставі п.3.3. договору підряду №25/10/13 від 25.10.2013р., тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що в задоволенні зустрічного позову в частині стягнення 168937,14 грн. неустойки слід відмовити.

Суд апеляційної інстанції вказує, що п.1.2. договору сторони передбачили, що виконані роботи повинні повністю відповідати усім вимогам договору, проектно-кошторисної документації, вимогам нормативних актів України, що регламентують проведення таких робіт.

Як слідує із листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України №40-302-180 від 14.09.2015р. цех забою та переробки птиці у м. Нововолинську, вул. Сокальська 30, що належить товариству з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Губин", введений в експлуатацію та працює з 09.12.2014р., тобто після здійснення робіт, передбачених умовами договору. Оскільки передбачені умовами договору роботи є новим будівництвом, на думку суду, експлуатація вказаних приміщень була б неможливою без належного та повного виконання робіт за умовами договору (т. 1, а.с.108).

Також, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для зменшення плати за роботи по договору підряду №25/10/13 від 25.10.2013р. на суму 121794 грн. шляхом стягнення з відповідача (за зустрічним позовом) 54051,98 грн., оскільки як встановлено апеляційним судом керамічна плитка за договором підряду №25/10/13 від 25.10.2013р. була передана лише згідно актів приймання-передачі майна №31/01 від 31.01.2014р. та №21/08 від 21.08.2014р. Решта ж керамічної плитки передана та використана позивачем (за первісним позовом) на виконання умов договору підряду 23/09/2013 від 23.09.2013р. та договору 21/11/13 від 21.11.2013р., які укладені між позивачем та відповідачем, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що в задоволенні зустрічного позову в цій частині слід відмовити.

Інші доводи скаржника не беруться до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки їм була надана правильна правова оцінка судом першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів, які відповідно до статей 33, 34 ГПК України засвідчують певні обставини і на яких ґрунтується висновок суду. Судовою колегією не встановлено порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, а тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Керуючись, ст.ст. 33, 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Губин" на рішення господарського суду Волинської області від 01.12.15 р. у справі № 903/1031/15 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

3. Справу повернути до господарського суду Волинської області.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.