донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

29.02.2016 справа №905/1720/15

ОСОБА_1 апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого:ОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
При секретарі: Халявіній Ю.В.
від позивача:не зявились
від відповідача: від третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача: від третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:не зявились ОСОБА_5 представник за довіреністю №007 від 01.02.2016р. не зявились
Розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова Інвестиційна компанія «Енерго-Інвест», м. Дніпропетровськ

на рішення господарського суду Донецької області
від07.12.2015 року
у справі№905/492/15 (суддя Матюхін В.І.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Євразтранс Україна», м. Дніпропетровськ
до відповідача третя особа без самостійних вимог на предмет спору: третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Державного підприємства «Донецька залізниця», м. Донецьк Публічне акціонерне товариство «Стаханівський завод феросплавів», м. Стаханов Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова Інвестиційна компанія «Енерго-Інвест», м. Дніпропетровськ
про стягнення 1435 128,00 грн. та зобовязати вчинити певні дії
В С Т А Н О В И В:

У 2015 році Товариство з обмеженою відповідальністю «Євразтранс Україна», м. Дніпропетровськ звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства «Донецька залізниця», м. Донецьк про стягнення 1435 128,00грн. та зобовязати вчинити певні дії.(3-9).

Ухвалою господарського суду від 24.09.2015 р. у звязку з тим, що рішення у справі №905/1720/15 може вплинути на права і обовязки Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІК «Енерго-Інвест» та Публічного акціонерного товариства «Стаханівський завод феросплавів», вказані підприємства були залучені до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача (а.с.121-122).

28.10.2015р. на адресу господарського суду Донецької області надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІК «Енерго-Інвест» про залучення його до участі у справі у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору (а.с.148-149).

Також, тією ж датою Товариством з обмеженою відповідальністю «ПІК «Енерго-Інвест» через канцелярію ОСОБА_1 апеляційного господарського суду подано позовну заяву до Державного підприємства «Донецька залізниця» про стягнення 478 376,00 грн. (а.с.136-139).

Свої вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «ПІК «Енерго-Інвест» обґрунтовує тим, що один з втрачених залізницею вагонів, а саме вагон №56564818 є його власністю.

Відповідно до ст.26 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, можуть вступити у справу до прийняття рішення господарським судом, подавши позов до однієї або двох сторін.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 28.10.2015 р. прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІК «Енерго-Інвест» про стягнення з Державного підприємства «Донецька залізниця» 478 376,00 грн. до сумісного розгляду у справі №905/1720/15 разом с заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Євразтранс Україна». Визнано факт вступу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІК»Енерго-Інвест» у справу №905/1720/15 у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору (а.с.144).

В матеріалах справи міститься клопотання від ТОВ «Євразтранс Україна», м. Дніпропетровськ, в якому останній просить витребувати у ДП «Донецька залізниця» оригінали та перелік належним чином засвідчених копій документів. У разі неможливості подання витребуваних документів, зобовязати ДП «Донецька залізниця» надати суду письмові пояснення про причини, з яких витребувані документи не можуть бути надані (а.с.145-147).

Відповідач надав документи частково. До відзиву на позовну заяву відповідач надає залізничні накладні №33962853 від 20.07.2014р. та №33934571 від 18.07.2014 р. та копію довіреності від 01.07.2014 р. №558 та просить суд відмови позивачу у задоволенні позовних вимог, у звязку з тим, що відповідно до накладних №33962853 від 20.07.2014р. та №33934571 від 18.07.2014 р. вищезазначені вагони з вантажем «кварцити» прибули на станцію Стаханів ОСОБА_1 залізниці 23.07.2014р. та видані вантажоодержувачу ПАТ «Стаханівський завод феросплавів» 24.07.2014 р., а саме представнику одержувача ОСОБА_6 по довіреності №558 від 01.07.2014 без претензій та зауважень (а.с.152-157).

Рішенням господарського суду Донецької області від 07.12.2015 р. у справі №905/1720/15 (суддя Матюхін В.І.) у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Євразтранс Україна» до Державного підприємства «Донецька залізниця» про стягнення 1435128,00 грн. та зобовязати передати у тимчасове безкоштовне користування залізничний вагон, аналогічний втраченому залізничному вагону №56564818 вартістю 478 639,15 грн. відмовлено. В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІК «Енерго-Інвест» до Державного підприємства «Донецька залізниця» про стягнення 478 376,00 грн. відмовлено (а.с.217-218).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова Інвестиційна компанія «Енерго-Інвест», м. Дніпропетровськ, не погодившись з прийнятим судовим рішенням, звернулось з апеляційною скаргою №0711 від 21.12.2015р., в якій останній просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 07.12.2015р. у справі №905/1720/15 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова Інвестиційна компанія «Енерго-Інвест» задовольнити в повному обсязі з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права (229-232).

Скаржник стверджує, що залізничні накладні, які долучені відповідачем до матеріалів справи засвідчені електронним цифровим підписом. В той же час згідно наказу Міністерства транспорту та звязку України №800 від 01.11.2010 р. «Про затвердження Порядку застосування електронного перевізного документа під час перевезення вантажів залізничним транспортом» п.1.4. Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги, форма якого наведена у додатку 1 до Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №864/5085. Відповідач для доведення обставин на які, посилався на протязі розгляду справи і навіть на вимогу суду так і не долучив до матеріалів справи копії договору про організацію перевезення та проведення розрахунків за надані залізничні послуги в якому має бути зазначено, що сторони мають право засвідчувати залізничні накладні електронним цифровим підписом, таким чином суд першої інстанції безпідставно встановив те, що подані накладні є дійсними та належними доказами того, що товар прийнятий вантажоодержувачем.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Чернота Л.Ф., судді Ломовцева Н.В., Малашкевич С.А.

Ухвалою ОСОБА_1 апеляційного господарського суду від 31.12.2015р. порушене апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 08.02.2016р. о 10.45 год.

02.02.2016 р. (електронною поштою) через канцелярію ОСОБА_1 апеляційного господарського суду надійшло клопотання від ДП «Донецька залізниця», в якому останній просить у звязку із тим, що засоби почтового звязку на території проведення АТО у ОСОБА_1 та Луганської областях не працює і відповідачем апеляційна скарга по справі №905/1720/15 не отримана. Для ознайомлення з матеріалами справи та підготовки своїх заперечень на апеляційну скаргу ТОВ «ПІК «Енерго-Інвест» просить перенести слухання справи №905/1720/15 на більш пізній термін.

В матеріалах справи містяться ОСОБА_1 апеляційного господарського суду від 31.12.2015р. про те що, ухвала про порушення провадження у справі від 31.12.2015р. та ухвала про відкладення від 08.02.2016 р. по справі №905/1720/15 не приймається до пересилання відповідачу та третій особі без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача на підставі листів Харківської дирекції Поштамп-ЦПЗ №1 від 03.12.2015 р. №7-14-614 та від 01.02.2016 р. №7-14-40.

Ухвала суду про порушення провадження у справі від 31.12.2015 та ухвала про відкладення розгляду справи від 08.02.2016 р. по справі №905/1720/15 були розміщені на сторінці ОСОБА_1 апеляційного господарського суду офіційного веб-сайту Судова влада України в мережі Інтернет.(а.с. 248, 259).

Ухвалою ОСОБА_1 апеляційного господарського суду від 08.02.2016 р. у звязку із неявкою позивача, відповідача, третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача, з метою дослідження та зясування фактичних обставин справи, для всебічного, повного та обєктивного розгляду справи, для надання пояснень по справі, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відкладення розгляду справи на 29.02.2016 р.

16.02.2016р. через канцелярію ОСОБА_1 апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу з додатками від ДП «Донецька залізниця», в якому останній просить на підставі ст.110 Статуту залізниць України та керуючись п.1 ст.103 ГПК України рішення господарського суду Донецької області від 07.12.2015 р. по справі №905/1720/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судове засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

29.02.2016р. третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача в судовому засіданні підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі у повному обсязі та просили скасувати рішення господарського суду Донецької області від 07.12.2015р. у справі №905/1720/15.

Позивач, відповідач та третя особа, без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача до судового засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, своїми процесуальними правами, передбаченими статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, не скористалися.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 01.09.2012р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Євразтранс Україна (експедитор), в особі генерального директора ОСОБА_7, який діє на підставі Статуту з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю Дон транс груп (клієнт) яке не є стороною по даній справі, в особі директора ОСОБА_8, який діє на підставі Статуту з другої сторони, був укладений договір №01/09-12 на транспортно-експедиторське обслуговування. Договір набирає чинності з моменту підписання повноважними представниками сторін і діє до 31.12.2014р. включно, а в частині проведення розрахунків до їх повного виконання (п. 8.1 договору в редакції додаткової угода №1 від 25.11.2013р.). Договір вважається пролонгованим на кожен наступний календарний рік, якщо жодна із сторін не менш ніж за 30 календарних днів до спливу строку його дії не сповістить іншу сторону в письмовій формі про припинення дії договору (п. 8.2 договору).

Згідно з пунктом 1.1. договору, експедитор приймає на себе зобовязання за плату і за рахунок клієнта надати транспортно-експедиторські послуги відповідно до вимог чинного законодавства України і держав, по території яких транспортуються вантажі, згідно переліку, вказаному в правилах здійснення транспортно-експедиторської діяльності і цьому договору.

Пунктом 1.2 договору обумовлені види транспортно-експедиторських послуг, серед яких зазначена організація перевезення вантажів залізничним транспортом по території України.

Експедитор у відповідності до цього договору за винагороду (плату) здійснює угоди з організації перевезень вантажів, вказаних у замовленнях (дорученнях) клієнта шляхом укладання відповідних договорів з третіми особами. Дані угоди здійснюються від імені експедитора і за рахунок клієнта (п. 1.4 договору).

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно вимог ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зазначені норми кореспондуються з приписами ст.180 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст. 908 Цивільного кодексу України передбачено, що загальні умови визначаються зазначеним Кодексом, іншими законами, транспортними Кодексами, іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Правові та організаційні засади транспортно-експедиторської діяльності в Україні визначені Законом України «Про транспортно-експедиторську діяльність» від 01.07.2004р. № 1955-IV.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Згідно з ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Статтею ст. 181 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір за загальними правилами викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

На виконання умов зазначеного договору і відповідно до листа Товариства з обмеженою відповідальністю Дон транс груп від 27.06.2014р. № 6683 позивачем було організоване перевезення вантажу (кварцити) в липні 2014р., для чого позивачем були надані ПрАТ Товкачівський ГЗК під завантаження 11 напіввагонів, частина з яких була власністю позивача, а частина знаходилась в його оперативному управлінні. Залізницею ці вагони, у тому числі спірні №№ 53516308, №53544938, 56564818 за залізничною накладною на групу вагонів № 33962853) та №53588836 за залізничною накладною на групу вагонів №33934571 у завантаженому стані були прийняті до перевезення прямуванням ст. Толкачівський Південно-Західної залізниці ст. Стаханов ОСОБА_1 залізниці (одержувач ПАТ Стаханівський завод феросплавів).

Як вбачається із матеріалів справи позивач є власником напіввагонів №№53516308, №53544938, 53588836 відповідно до договору купівлі-продажу №167 від 02.04.2010р. на передачу у власність напіввагонів у кількості 488 одиниць, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю Дніпрококс (а.с.19-20).

Напіввагон №56564818 був переданий позивачу за договором комісії № ТЭО-30/11, укладеним 30.11.2012р. з Товариством з обмеженою відповідальністю "ПІК "Енерго-Інвест"(а.с.77-80).

Після спливу строку дії цього договору або у разі дострокового припинення дії цього договору за ініціативою комітента, комісіонер зобовязаний повернути рухомий склад комітенту протягом 30 календарних днів по акту прийому-передачі, який підписується на станції УЗ, який узгоджений сторонами. Датою повернення рухомого составу є дата підписання актів прийому-передачі, що відповідає календарному штемпелю дати прибуття ПС на станцію прийому-передачі. День підписання акту прийому-передачі вважається останнім днем виконання коміссіонерном доручення комітента, відповідно до п. 3.3 договору.

Вищевказані вагони з вантажем прибули на станцію призначення (ст. Стаханов) 23.07.2014р. та наступного дня 24.07.2014р. були видані представнику вантажоодержувача за довіреністю №558 від 01.07.2014р., що підтверджується відповідними відмітками в залізничних накладних.

Між позивачем та ТОВ Дон транс груп 31.07.2014 р. був підписаний акт виконаних робіт №170. Акт підписаний без будь яких зауважень(а.с.57-59).

Ні позивачем, ні 3-ми особами до матеріалів справи не було надано будь які документи з відмітками залізниці про прийняття спірних вагонів до перевезення у порожньому стані після видачі вантажу вантажоодержувачу (ПАТ "Стаханівський завод феросплавів").

Відповідно до ст. 110 Статуту залізниць України, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з правилами іншому підприємству. Обов'язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється правилами, покладаються на відправника.

Як вбачається із матеріалів справи, залізницею умови договорів перевезення були виконані, вантаж в спірних вагонах був доставлений за призначенням і виданий вантажоодержувачу.

Доказів передачі залізниці спірних вагонів у порожньому стані для їх перевезення у інше місце ні позивачем, ні 3-ми особами, як вже зазначалося вище, суду першої інстанції надано не було. До матеріалів справи не надано відповідачем жодного доказу втрати цих вагонів.

Крім того, через тиждень після видачі вантажу у спірних вагонах вантажоодержувачу (ПАТ "Стаханівський завод феросплавів") позивачем з замовником послуг ТОВ Дон транс груп був підписаний акт виконаних робіт №170 від 31.07.2014р. (а.с.57-59) без будь яких зауважень. Таким чином, сторони за договором підтвердили належне виконання замовлення, а саме - організацію перевезення вантажу.

Приписами ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України, передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), тобто підписавши акт виконаних робіт позивач і ТОВ Дон транс груп опосередковано підтвердили, що вантаж в спірних вагонах був виданий одержувачеві.

Умовами договору №01/09-12 від 01.09.2012 р. не передбачено зобовязання відповідача здійснити передачу у тимчасове безкоштовне користування Товариству з обмеженою відповідальністю «ЄВРАЗТРАНС УКРАЇНА» залізничних вагонів аналогічних втраченому.

Тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, про те, що позовні вимоги заявлені без достатніх підстав, таким чином є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Щодо позовних вимог третьої особи з самостійними вимогами, то у даному випадку колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з умовами ст.12 Закону України «Про залізничний транспорт», залізниця повинна забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях. Але, у даному випадку Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова Інвестиційна компанія «Енерго-Інвест» не надало належних доказів, що саме відповідачем втрачено вагон №56564818. А тому, відсутні зобовязання сплати його вартості.

Доводи позивача про те, що спірні вагони знаходяться на станції Стаханов, судом першої інстанції обґрунтовано не прийняті до уваги, оскільки позивачем не надано до матеріалів справи доказів у розумінні ст.ст. 33,36 Господарського процесуального кодексу України при їх наявності. Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків викладених у рішенні суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції повно, всебічно і об'єктивно з'ясовано обставини справи, винесено рішення у відповідності до норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Донецької області від 07.12.2015 р. у справі №905/1720/15 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, ОСОБА_1 апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова Інвестиційна компанія «Енерго-Інвест», м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Донецької області від 07.12.2015 р. у справі №905/1720/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 07.12.2015р. у справі №905/1720/15 - залишити без змін.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Л.Ф.Чернота

Судді Н.В.Ломовцева

ОСОБА_4

Надруковано 5 прим.:

1. позивачу;

1. відповідачу;

1. у справу;

1. ДАГС;

1. ГСДО