РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2016Справа №910/30087/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр приватизації та соціальних досліджень "Адаптація"

до Київської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства "Київжитлоспецексплуатація" та Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання частки сумісної власності.

Суддя Нечай О.В.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від третьої особи - 1: Цимбаліст В.В., за довіреністю

від третьої особи - 2: Семенюк Н.М., за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр приватизації та соціальних досліджень "Адаптація" (далі - позивач) до Київської міської ради (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства "Київжитлоспецексплуатація" (далі - третя особа) про визнання частки сумісної власності.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.11.2015 було порушено провадження у справі № 910/30087/15, розгляд справи призначено на 16.12.2015, залучено до участі у справі Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства "Київжитлоспецексплуатація" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

14.12.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником третьої особи було подано письмові пояснення.

У судове засідання 16.12.2015 представник позивача з'явився.

Представник відповідача у судове засідання 16.12.2015 з'явився та подав відзив на позовну заяву.

Представник третьої особи у судове засідання 16.12.2015 з'явився.

У судовому засіданні 16.12.2015 представники сторін подали спільне клопотання про продовження строку розгляду справи.

Розглянувши у судовому засіданні 16.12.2015 клопотання представників сторін про продовження строку розгляду справи, враховуючи особливості розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вказаного клопотання.

У судовому засіданні 16.12.2015 суд дійшов висновку про необхідність залучення до участі у справі Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Враховуючи те, що представник позивача вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 30.11.2015 про порушення провадження у справі № 910/30087/15 не виконав, а також у зв'язку із необхідністю витребування нових доказів, розгляд справи було відкладено на 03.02.2016.

12.01.2016 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником третьої особи - 2 було подано відзив на позовну заяву.

У судове засідання 03.02.2016 представник позивача з'явився, подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи та письмові пояснення.

Представники відповідача та третіх осіб у судове засідання 03.02.2016 з'явились.

У судовому засіданні 03.02.2016 судом було оголошено перерву до 10.02.2016.

08.02.2016 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано письмові пояснення на відзив відповідача та письмові пояснення на відзив третьої особи.

09.02.2016 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

10.02.2016 у судове засідання представники позивача та відповідача не з'явились.

Представники третіх осіб у судове засідання 10.02.2016 з'явились, надали усні пояснення по суті спору, проти задоволення позовних вимог заперечували.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників третіх осіб, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

22.03.2006 між Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" (в подальшому перейменовано на Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства "Київжитлоспецексплуатація", далі - третя особа - 1, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр приватизації та соціальних досліджень "Адаптація" (далі - позивач, орендар) було укладено Договір про внесення змін та доповнень до Договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) від 13.05.2013 № 2176 (далі - Договір оренди - 1), відповідно до умов якого сторони домовились внести зміни та доповнення до Договору оренди від 13.05.2003 № 2176 та викласти його в новій редакції.

Згідно з п. 1 вищезазначеного Договору, орендодавець на підставі ч. 1 ст. 23 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», відповідно до Розпорядження Київської міської державної адміністрації № 347 від 22.02.2002 «Про закріплення нежилих будинків та приміщень комунальної власності територіальної громади м. Києва» (із змінами та доповненнями), протоколу засідання міської комісії по розгляду питань щодо використання нерухомого майна (приміщень, будівель, споруд) комунальної власності територіальної громади м. Києва від 09.07.2002 № 5 пункт 23, Договору оренди нерухомого майна від 13.05.2003 № 2176 укладеного з Комунальним підприємством «Оренда» Подільського району м. Києва та акту приймання-передачі основних засобів форми ОЗ-1 від 22.03.2006 № 110 передає, а орендар приймає в оренду нежиле приміщення, далі - об'єкт оренди за адресою: вул. Ярославська, будинок 32 літер М для господарських потреб (склад).

21.12.2006 сторонами було укладено Договір про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду № 07/2835 (далі - Договір оренди - 2), відповідно до умов якого орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 21.12.2006 № 525/582 додаток 2 пункт 138 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлове приміщення), далі - об'єкт оренди, за адресою: вулиця Ярославська, буд. 32, літ. М для розміщення складу.

18.02.2010 сторонами було укладено Договір про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду № 07/3549 (далі - Договір оренди - 3) відповідно до умов якого орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 23.04.2009 № 336/1392 додаток 2 пункт 94 та листа Постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 07.12.2007 № 29/283-1013 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення) (далі - об'єкт оренди), за адресою: вулиця Ярославська, буд. 32, літ. М для розміщення складу.

Згідно з п. 2.1 Договору оренди - 3 об'єктом оренди є нежитлові приміщення, загальною площею 50,60 кв.м., в т.ч. на 1 поверсі - 26,50 кв.м., на мансарді 24,10 кв.м., згідно з викопіюванням з поверхового плану, що складає невід'ємну частину цього Договору.

Відповідно до п. 5.3 Договору оренди - 3 орендар має право виступати замовником на виготовлення проектно-кошторисної документації та проведення необхідного ремонту за письмовим дозволом орендодавця.

Згідно з п. 7.4 Договору оренди - 3 будівельні роботи на об'єкті оренди виконуються тільки на підставі проектно-кошторисної документації, розробленої та затвердженої в установленому чинним нормативними актами порядку, а при наявності дозволу на ведення будівельних робіт отриманого в установленому порядку.

У разі закінчення строку дії Договору або при його достроковому розірванню орендар зобов'язаний здійснити за свій рахунок поточний ремонт орендованого приміщення або сплати орендодавцю його вартість згідно з кошторисом і за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди орендодавцю з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди. В акті приймання-передачі зазначається технічний стан об'єкта оренди на дату повернення на виконанні орендарем роботи по поточному ремонту, а також пошкодження майна, що виникли з його вини (п. 7.5 Договору оренди - 3).

Пунктом 7.6 Договору оренди - 3 визначено, що вартість поліпшень об'єкта оренди, зроблених орендарем без згоди орендодавця, які неможливо відокремити без шкоди для об'єкта оренди, компенсації не підлягає. Орендар вправі залишити за собою проведені ним поліпшення об'єкта оренди, здійснені за рахунок власних коштів, якщо вони можуть бути відокремлені від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди. Поліпшення об'єкта оренди, виконані орендарем за власні кошти згідно з вимогами п. 7.3 і 7.4 цього Договору, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, залишаються у комунальній власності територіальної громади міста Києва за винятком приватизації, продажу або іншого відчуження об'єкта оренди орендарю.

18.02.2010 сторонами було підписано Акт приймання-передачі об'єкту оренди, загальною площею 50,6 кв.м.

12.07.2013 між Департаментом комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - третя особа - 2, орендодавець), позивачем та третьою особою - 1 (далі - підприємство) було підписано Угоду про внесення змін до Договору оренди від 18.02.2010 № 07/3549 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду в будинку № 32 (далі - Договір оренди - 4), відповідно до умов якого, підприємство за згодою орендаря передає, а третя особа - 2 приймає на себе права та обов'язки орендодавця по Договору оренди від 18.02.2010 № 07/3549.

Згідно з п. 2 зазначеної угоди, з метою приведення договору у відповідність до вимог Закону України «Про оренду державного та комунального майна» сторони дійшли згоди викласти Договір в новій редакції та присвоїти йому новий номер, відповідно до реєстру договорів оренди Департаменту комунальної власності м. Києва.

Згідно з п. 7.3 Договору оренди - 4 орендар не має права без письмової згоди орендодавця проводити переобладнання, перепланування, ремонт об'єкта оренди, вести будівельні роботи на прибудинковій території.

Згідно з п. 7.4 Договору оренди - 3 дозвіл на виконання таких робіт оформлюється листом орендодавця, в якому зазначається про надання дозволу, погодження проекту (якщо його наявність передбачена законодавством України), кошторису витрат та термін виконання робіт.

Як зазначає позивач, він протягом десяти років провів відновлення майже зруйнованої споруди трансформаторної підстанції шляхом її реконструкції з прибудовою та надбудовою мансардного поверху в будинку №32 літ. М по вул. Ярославській за власний кошт, у зв'язку з чим площу було збільшено на 28,2 кв. м.

Позивач зазначає, що вже після підписання Договору оренди, за рахунок власних коштів позивач провів додаткові поліпшення вищезазначених приміщень на суму 25 000 (двадцять п'ять) тисяч гривень, згідно з Декларацією про готовність об'єкта до експлуатації від 11 грудня 2013 року, яка була затверджена Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва.

У свої позовній заяві позивач також зазначає про те, що за роки оренди (понад десять років) позивач відремонтував власним коштом споруду за адресою вул. Ярославська ,32 літ. М, через що її площа збільшилась на 28,2 кв.м., у зв'язку з чим було створено нову річ, а відтак у нього виникло право власності на 55/100 частини даного нежитлового приміщення в порядку ст. 778 ЦК України.

Позивач також вказує на ту обставину, що третьою особою - 2 було надано дозвіл на реконструкцію з прибудовою та надбудовою мансардного поверху в будинку № 32 літ. М по вул. Ярославській.

Таким чином, за доводами позивача, оскільки в результаті здійснення ним реконструкції з прибудовою та надбудовою мансардного поверху в будинку № 32 літ. М по вул. Ярославській було створено нову річ, позивач, на підставі ст. 778 Цивільного кодексу України, просить суд визнати його співвласником вказаних приміщень загальною площею 50,6 кв.м. з часткою власності позивача 28, 2 кв.м., що складає 55/100 від загальної площі споруди за адресою: м. Київ, вул. Ярославська, 32 літ. М.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає, що Договором оренди не було передбачено можливості набуття позивачем права власності на об'єкт оренди, а невід'ємні поліпшення, здійсненні орендарем без згоди орендодавця та за відсутності погодження кошторисів на виконання ремонтних робіт, залишаються у орендодавця.

Аналогічної позиції дотримується третя особа - 2.

Третя особа - 1 у свої поясненнях зазначає, що умовами Договорів оренди передбачено, що позивач не має права без письмової згоди орендодавця проводити переобладнання, перепланування, ремонт об'єкта оренди, вести будівельні роботи на прибудинковій території. Дозвіл на виконання таких робіт оформлюється листом орендодавця, в якому зазначається про надання дозволу, погодження проекту, кошторису витрат та термін на виконання робіт.

Третя особа - 1 також зазначає, що своїм листом від 13.07.2010 № 155/1/15-2673 вона лише проінформувала позивача про те, що згідно Правил забудови м. Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 27.01.2005 № 11/2587 (зі змінами внесеними рішенням від 27.11.2009 № 734/2803) дозвіл на проектування та реконструкцію будинків всіх форм власності у м. Києві надається відповідним розпорядженням Київської міської державної адміністрації.

У своїх поясненнях третя особа - 1 також зазначає, що акт приймання-передачі ОЗ-1 від 22.03.2006 був підписаний третьою особою та Комунальним підприємством «Поділ-Житло» з відміткою, що дозвіл на надбудову та прибудову не наданий. У плані за поверхами на будівлю літер М на вул. Ярославській, 32, виготовленим 10.04.2007 Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, є примітка «Дозвіл на реконструкцію, прибудову та надбудову мансардного поверху до БТІ не надано».

Предметом спору у даній справі є визнання права власності на частину об'єкту комунального майна, а отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Конституції України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Згідно з положеннями статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Відповідно до ч. 2 ст. 327 Цивільного кодексу України управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Приписами ст. 321 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 23 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що право власності є непорушним, а передача майна в оренду не припиняє права власності на це майно.

Оренда державного та комунального майна є спеціальним різновидом майнового найму і при розгляді таких справ застосовуються в першу чергу норми Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що цей Закон регулює: організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства), їх структурних підрозділів; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч. 3 ст. 18-1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» якщо орендодавець або інший балансоутримувач майна, переданого в оренду, не здійснив капітального ремонту майна і це перешкоджає його використанню відповідно до призначення та умов договору, орендар має право: відремонтувати майно, зарахувавши вартість ремонту в рахунок орендної плати, або вимагати відшкодування вартості ремонту; вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Статтею 23 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що орендар має право за погодженням з орендодавцем, якщо інше не передбачено договором оренди, за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна. Якщо в результаті поліпшення, зробленого орендарем за згодою орендодавця, створена нова річ, орендар стає її власником у частині необхідних витрат на поліпшення, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до ст. 778 Цивільного кодексу України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю. Якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості.

Як вбачається з умов Договорів, а саме п. 7.3 Договору оренди - 3 (аналогічні норми містять всі Договори оренди, укладені між сторонами на вказаний об'єкт оренди) орендар не має права без письмової згоди орендодавця проводити переобладнання, перепланування, ремонт об'єкта оренди, вести будівельні роботи на прибудинковій території.

Згідно з п. 7.4 Договору оренди - 3 дозвіл на виконання таких робіт оформлюється листом орендодавця, в якому зазначається про надання дозволу, погодження проекту (якщо його наявність передбачена законодавством України), кошторису витрат та термін виконання робіт.

Лист третьої особи - 1 від 13.07.2010 № 155/1/15-2673 не є таким дозволом (погодженням), в розумінні умов Договорів, та як вбачається зі змісту вказаного листа, він за своєю природою є лише інформаційним листом, в якому третьою особою - 1 зазначається про необхідність дотримання вимог Правил забудови м. Києва, відповідно до яких дозвіл на проектування та реконструкцію будинків усіх форм власності у м. Києві надається відповідним розпорядження Київської міської державної адміністрації, проект якого готує Головне управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища.

Пунктом 7.6 Договору оренди - 3 визначено, що вартість поліпшень об'єкта оренди, зроблених орендарем без згоди орендодавця, які неможливо відокремити без шкоди для об'єкта оренди, компенсації не підлягає. Орендар вправі залишити за собою проведені ним поліпшення об'єкта оренди, здійснені за рахунок власних коштів, якщо вони можуть бути відокремлені від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди. Поліпшення об'єкта оренди, виконані орендарем за власні кошти згідно з вимогами п. 7.3 і 7.4 цього Договору, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, залишаються у комунальній власності територіальної громади міста Києва за винятком приватизації, продажу або іншого відчуження об'єкта оренди орендарю.

З урахуванням викладеного, позивачем не доведено суду факту надання йому орендодавцем дозволу на проведення переобладнання, перепланування, ремонту об'єкта оренди, а відтак позивач не набув право власності на об'єкт оренди у частині витрат на його поліпшення.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про визнання частки сумісної власності не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача, оскільки позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судовий збір за подання позовної заяви покласти на позивача.

Повне рішення складено 02.03.2016.

Суддя О.В. Нечай