ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2016 р.Справа № 922/6640/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання Терновій М.П.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мтесн", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мед-сервіс Харків", м. Харків
простягнення коштів
за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 ( дов. б/н від 25.12.2015 року);

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мтесн" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мед-сервіс Харків" (відповідач) про стягнення коштів у розмірі 13 025, 20 грн. з яких: заборгованість за договором у розмірі 12 405, 00 грн., штраф за порушення термінів виконання зобов'язань за договором у розмірі 620,25 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані порушення відповідачем зобов'язань за договором підряду № 22 від 14.05.2014 року у частині повного та своєчасного розрахунку.

У межах строків визначених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи неодноразово відкладався.

Відповідач у призначене судове засідання 23.02.2016 року не звився, витребувані судом документи не надав, про причину неявки на час розгляду справи суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення ухвали суду, яке долучено до матеріалів справи.

Присутній у судовому засіданні 23.02.2016 року позивач, позовні вимоги підтримав у повному обсязі із підстав викладених у позовній заяві та вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні без участі представника відповідача, пояснив, що ним надані всі документи, які необхідні для розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Ухвалами господарського суду Харківської області сторони попереджені про розгляд справи за наявними в ній матеріалами у разі неявки представників сторін у судове засідання та ненадання витребуваних судом документів. Враховуючи викладене, а також достатність часу, наданого сторонам для підготовки до судового засідання та надання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, статей 4-3 та статті 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Згідно із статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 23.02.2016 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

14.05.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мтесн" (далі -позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мед-сервіс Харків" (далі -відповідач, замовник) було укладене договір підряду № 22 (т. 1, а.с. 17-18).

Згідно пункту 1.1 договору, за завданням замовника виконавець зобов'язується виконати роботи по монтажу, демонтажу, діагностиці, ремонту, технічного обслуговування, кондиціонерів (далі по тексту - Роботи), а Замовник зобов'язується прийняти виконані роботи та оплатити їх згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 1.2. договору встановлено, що вартість робіт, що можуть виконуватися згідно умов цього договору, погоджується сторонами в додатку № 1, який являється невідємною частиною цього Договору.

Відповідно до пунктів 1.3., 1.4. договору, виконавець приступає до роботам після отримання заявки від замовника. Заявка подається в письмовій формі по електронній пошті. Заявка повинна містити відомості про кондиціонер (найменування, технічні параметри). Роботи які необхідно зробити, адреса (знаходження кондиціонера (ів)) обєкта на якому потрібно провести роботи.

Термін виконання робіт - 15 календарних днів з дати подачі заявки замовником. Здача-приймання виконаних робіт проводиться шляхом підписання акта здачі- приймання виконаних робіт, який підписується уповноваженими представниками сторін. В акті здачі-приймання виконаних робіт сторони повинні вказати модель кондиціонера (ів) (найменування, технічні параметри), яка робота виконувалася; адреса проведення робіт; вартість кожної виконаної роботи і вартість всіх робіт; гарантійний термін на виконані роботи. Якщо протягом гарантійного строку на виконані роботи, виявляться несправності (недоліки), які виникли не з вини замовника, виконавець зобов'язаний виправити такі несправності (недоліки) своїми силами та за свій рахунок протягом 10 календарних днів з дати отримання відповідного повідомлення замовника. Гарантійний термін на виконані виконавцем роботи становить один рік з дати підписання сторонами акта здачі-приймання виконаних робіт (пункти 2.1.-2.5. договору).

Відповідно до пункту 3.1. договору сторонами визначено, що вартість робіт узгоджується сторонами і вказується в актах здачі-приймання виконаних робіт.

Згідно пункту 3.2., замовник здійснює оплату за виконані роботи протягом 10 (десяти) банківських днів, з дати підписання відповідного акту здачі-приймання виконаних робіт.

Пунктом 3.3. визначено, що оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок виконавця.

Відповідно до пункту 5.1. договору, за невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань та цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Пунктом 5.2. договору визначено, що у разі порушення термінів виконання робіт виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 5% від суми зазначеної в акті виконаних робіт.

Як зазначає позивач, свої зобовязання визначені умовами договору підряду № 22 від 14.05.2014 року, виконав у повному обсязі, про що свідчать акти приймання-передачі виконаних робіт, а саме (т.1, а.с.21-27).

Відповідач, свої зобовязання за договором у повному обсязі не виконав, у зв'язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 13 025,20 грн. що і стало причиною звернення із позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки (стаття 11 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України, Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 175 господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Дії сторін свідчать про виникнення між ними підрядних правовідносин.

Згідно до статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно до статті 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

За приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу. інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено строк (термін) виконання зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, відповідні роботи згідно договору підряду № 22 від 14.05.2014 року були проведені виконавцем за актом приймання-передачі виконаних робіт № ОУ-0000146 від 13 серпня 2014 року у розмірі 6 441, 00 грн.

Інші акти щодо спірних правовідносин (договору підряду № 22 від 14.05.2014 року) у матеріалах справи відсутні та позивачем до суду не надавались.

Посилання позивача на акти приймання-передачі виконаних робіт (т. 1, а.с. 22-25) є необґрунтовані, оскільки позовні вимоги позивача ґрунтуються виключно на положеннях договору підряду № 22 від 14.05.2014 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку по часткове задоволення суми позовних вимог, а саме в частині стягнення суми заборгованості за договором підряду № 22 від 14.05.2014 року згідно акту приймання-передачі виконаних робіт № ОУ-0000146 від 13 серпня 2014 рок у розмірі 6 441, 00 грн.

В решті стягнення суми у розмірі 5 964, 00 грн. відмовити як необґрунтовано заявлених.

Відповідно до пунктів 5.1. та 5.2. договору поруки у зв'язку із невиконанням відповідачем зобов'язань за договором, позивачем заявлено до стягнення із відповідача штраф у розмірі 620,25 грн.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Отже, штраф та пеня є різновидами неустойки, які відрізняються тим, що розмір пені залежить від тривалості прострочення боржника, а штраф не залежить.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно статтей 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу у сумі 620,25 грн. судом встановлено, що такі нарахування здійснені невірно.

Судом здійснено перерахунок штрафу у системі законодавство, та встановлено що сума яка підлягає до задоволення становить 322, 05 грн.

В решті стягнення штрафу у розмірі 298, 20 грн. відмовити як безпідставно нарахованих.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами (стаття 4-3 Господарського процесуального кодексу України).

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (статті 32 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується частиною 3 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Отже сума судового збору у розмірі 1 218, 00 грн. підлягає стягненню із відповідача.

Керуючись статтями 33-34, 43, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мед-сервіс Харків» (юридична адреса: 61002, м. Харків, вул. Дарвіна, 27А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МТЕСН» ( юридична адреса: 61044, м. Харків, пр-т. Московський, 257, ) суму у розмірі 6 763,05 грн. (а саме: 6 441, 00 грн. - заборгованість за договором підряду № 22 від 14.05.2014 року; 3 22,05 грн. - штрафу) та судові витрати у розмірі 1 218,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті стягнення у розмірі 5 964, 00 грн. та штрафу у розмірі 298, 20 грн. - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.02.2016 р.

Суддя ОСОБА_2