ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року Справа № 915/45/16

За позовом: Колективного підприємства «МИКОЛАЇВЛІФТ»

54030, м. Миколаїв, вул. Адм. Макарова, 7

відповідач: Комунальне житлово експлуатаційне підприємство Миколаївської міської ради «Зоря»

54018, м. Миколаїв, вул. Молодогвардійська, 57 б

Про: стягнення заборгованості в сумі 73717,40 грн.

Суддя Смородінова О.Г.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: ОСОБА_1, за довіреністю № б/н від 19.02.2016 року;

Від відповідача: не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач 21.01.2016 року звернувся до господарського суду з позовом стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 73717,40 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі умов договору підряду № 4 від 28.12.2014 року на технічне обслуговування ліфтів; актів прийому виконаних робіт по технічному обслуговуванню ліфтів за жовтень, листопад, грудень 2015 року; банківської виписки з 01.09.2015 року по 14.01.2016 року; норм ст. ст. 854, 631, 11, 626, 509, 629, 625 Цивільного кодексу України, та мотивовані тим, що за жовтень, листопад, грудень 2015 року, згідно підписаних актів виконаних робіт було виконано позивачем роботи по технічному обслуговуванню ліфтів по договору № 4 від 28.12.2014 року на суму 73717,40 грн., оплата відповідачем проведена не була. Таким чином, за період 01.10.2015 року по 31.12.2015 року борг складає 73717,40 грн.

Відповідач свого представника в судове засідання 23.02.2015 року не направив.

Водночас, 18.02.2016 року від відповідача через канцелярію суду надійшла заява № 3-59 від 17.02.2016 року, в якій останній зазначає, що представник відповідача перебуває у відрядженні за його основним місцем роботи та просить суд розглядати справу за відсутності представника відповідача, прийнявши до уваги заперечення викладенні у відзиві.

Також 18.02.2016 року на адресу господарського суду Миколаївської області від відповідача надійшов відзив № 3-58 від 17.02.2016 року, в якому останній позов повністю заперечує, просить суд залишити позовну заяву без розгляду з тих причин, що у 2015 році відповідачем частково перераховувались кошти за договором підряду на технічне обслуговування ліфтів від 28.12.2014 року № 4 та договорами про реструктуризацію за договорами підряду від 06.07.2015 року № 1, та № 2. Тому, ці кошти позивачем могли бути неправильно обліковані. Крім того, відповідач зазначає, що позовна заява не містить обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються та відповідних доказів, що підтверджують позов.

23.02.2016 року за результатами розгляду справи суд, на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши представника позивача, дослідивши докази у їх сукупності, господарський суд -

встановив:

28 грудня 2014 року між сторонами був укладений договір підряду № 4 «на технічне обслуговування ліфтів» згідно з предметом якого відповідач, як замовник, доручає, а позивач, як підрядник приймає на себе організацію та виконання робіт по технічному обслуговуванню ліфтів на обєктах замовника, згідно додатку № 1. Повне технічне обслуговування включає регламентні роботи (РР п.3.1.1.3), місячний ремонт (РР п. 3.1.1.1), квартальний ремонт (КР п. 3.1.1.2).

Пунктом 2.1 договору визначено, що ціна по договору визначається на підставі Рішення виконкому Миколаївської міської Ради №494 від 27 травня 2011 року «Про тарифи та послуги з технічного обслуговування ліфтів», відповідно до якого вартість обслуговування ліфтів становить:

- 0,3589 грн. при умові відсутності диспетчерського контролю;

- 0,45382 грн. при умові наявності диспетчерського контролю з урахуванням ПДВ за 1 (один) квадратний метр загальної площі будинків на день підписання договору, згідно розрахунку № 1 та розрахунку № 2:

Загальна площа квартир складає:

58892,42 м 2 х0,3589 = 21136,49 грн. за місяць у т.ч. ПДВ 3522,75 грн.

35414,11 м 2 х0,3589 = 12710,12 грн. за місяць у т.ч. ПДВ 2118,35 грн.

Всього: (21136,49 грн. + 12710,12 грн.) х 12 міс. = 406159,32 грн. у т.ч. 67693,22 грн.

Розділом 5 договору сторони визначили, що у строк до 25 числа поточного місяця підрядник надає замовнику акти виконаних робіт із зазначенням їх вартості , згідно затвердженої форми ( п. 5.1 договору).

Відповідно до п. 5.2 договору замовник або уповноважена замовником особа підписує акт, засвідчує підпис печаткою і у 3-денний термін повертає акт підряднику.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що на підставі підписаних актів замовник самостійно оплачує виконанні роботи не пізніше 10 го числа наступного місяця.

Термін дії договору сторони встановили з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року (п. 8.1 договору).

Разом з тим, згідно з п. 8.2 договору якщо за два місяці до закінчення терміну дії договору ні одна із сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається продовженим на той термін і на тих же умовах.

Даний договір був укладений сторонами з підписанням протоколу розбіжностей.

Предметом даного позову виступила майнова вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 73717,40 грн. за неналежне виконання взятих на себе договірних зобов'язань.

Дослідивши надані сторонами докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 43 ГПУ України, проаналізувавши норми чинного законодавства, які регулюють спірні відносини, суд дійшов висновку про доведеність позивачем заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Спірні відносини, які виникли між сторонами, регулюються положенням чинного законодавства про підряд.

Так, за приписами ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 2 ст. 837 ЦК України встановлено, що договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

За правилами ч. 1 ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов вищенаведеного договору між сторонами були підписані без зауважень наступні акти прийому виконаних робіт по технічному обслуговуванню ліфтів за жовтень, листопад, грудень 2015 року:

- акт № 10016 від 27.10.2015 року на суму 25940,92 грн.

- акт № 11015 від 24.11.2015 року на суму 24438,02 грн.

- акт № 12308 від 28.12.2015 року на суму 23338,46 грн.

Всього на 73717,40 грн.

Позивач стверджує, що відповідач жодних платежів за наведеними актами н здійснив, тому на момент звернення з позовом до суду заборгованість відповідача за виконані роботи складає в розмірі 73717,40 грн.

За приписами ч. 1 ст. 32 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду доказів, які вказують на виконання ним зобовязань по договору підряду на технічне обслуговування ліфтів № 4 від 28.12.2014 року щодо оплати виконаних робіт.

Заперечення відповідача щодо того, що перераховані кошти за договором підряду на технічне обслуговування ліфтів від 28.12.2014 року № 4 та договорами про реструктуризацію за договорами підряду від 06.07.2015 року № 1, та № 2 позивачем могли бути неправильно обліковані є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами.

Як свідчить виписка з особового рахунку позивача, оплату наданих послуг за договором підряду на технічне обслуговування ліфтів № 4 від 28.12.2014 року за спірний період відповідач не проводив.

Таким чином, відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не надав суду докази, які свідчать про здійснення розрахунків з позивачем за вищенадані роботи по договору № 4 від 28.12.2014 року у період з жовтня по грудень 2015 року.

За змістом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами частин 1 та 2 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, на підставі вищенаведених норм та обставин суд дійшов висновку, що позивачем цілком правомірно нарахована боржнику до стягнення заборгованість за договором підряду на технічне обслуговування ліфтів № 4 від 28.12.2014 року в розмірі 73717,40 грн. (за період з жовтня по грудень 2015 року) у звязку з чим позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути Комунального житлово експлуатаційного підприємства Миколаївської міської ради «Зоря» (54018, м. Миколаїв, вул. Молодогвардійська, 57 б, на користь Колективного підприємства «МИКОЛАЇВЛІФТ» (54030, м. Миколаїв, вул. Адмірала Макарова, 7, ) р/р 7 в АТ «ОСОБА_2 Аваль» МФО 380805, - суму заборгованості за технічне обслуговування ліфтів по договору № 4 від 28.12.2014 року у розмірі 73717,40 грн. та 1378,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Повне рішення складено 26 лютого 2016 року.

Суддя О.Г. Смородінова