ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" лютого 2016 р.Справа № 916/4848/15

за позовом Приватної організації „Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" та Товариства з обмеженою відповідальністю „УМИГ МЬЮЗІК"

до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 13 780,00 грн.

Суддя Власова С.Г.

Представники:

Від позивача: Малиновський О.Л. за довіреністю №23/12/15/01 від 23.12.2015р.;

Від відповідача: ОСОБА_4 за довіреністю № 101 від 08.02.2016р.

СУТЬ СПОРУ: 07.12.2015р. за вх. № 5105/15 Приватна організація „Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" (ПО „ОКУАСП") в особі Товариства з обмеженою відповідальністю „УМИГ МЬЮЗІК" (ТОВ „УМИГ МЬЮЗІК") звернулася до господарського суду Одеської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, у відповідності до якого просить суд стягнути з останнього компенсацію за порушення авторських прав (незаконне використання музичного твору) в сумі 13 780,00 грн.

Відповідно до Протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 07.12.2015р. справу № 916/4848/15 розподілено до розгляду судді Власовій С.Г.

Ухвалою суду від 08.12.2015р. порушено провадження у даній справі та призначено до розгляду у судовому засіданні.

Строк вирішення спору по даній справі продовжений на 15 днів у зв'язку з задоволенням відповідного клопотання представника позивача, про що винесено відповідну ухвалу суду від 21.01.2016р.

18.02.2016р. за вх. № 4046/16 господарський суд Одеської області одержав відзив на позов, у відповідності до якого Відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову та зауважує, що пунктом 8.3. Договору про управління майновими авторськими правами №АУ003К від 01.01.2014р., який укладено між ПО „ОКУАСП" та ТОВ „Умиг Мьюзік", встановлено, що ПО "ОКУАСП" у випадку виявлення порушень прав, управління якими здійснює Організація, має право пред'являти заяви, судові позови з метою захисту порушених прав та здійснювати будь-які інші дії як для захисту прав Видавника ТОВ „УМИГ МЬЮЗІК", так і для реалізації своїх прав та здійснювати будь-які інші дії як для захисту прав Видавника, так і для реалізації своїх повноважень по управлінню цими правами. На підставі Договору ТОВ „УМИГ МЬЮЗІК" видало ПО „ОКУАСП" довіреність для захисту своїх прав в судах, проте, відповідач зауважує ,що з вимог позову вбачається, що ПО „ОКУАСП" просить суд стягнути з відповідача кошти на користь ПО „ОКУАСП", а не на користь ТОВ „УМИГ МЬЮЗІК", у зв'язку з чим задоволення даного позову не може відновити права або законні інтереси саме ТОВ „УМИГ МЬЮЗІК" та ін.

18.02.2016р. за вх. № 4043/16 господарський суд Одеської області одержав пояснення до позовної заяви, у відповідності до яких ПО „ОКУАСП" зазначає, що стягнення компенсації за незаконне використання творів на користь ПО „ОКУАСП" передбачене п. 8.3. Договору від 01.01.2014р. № АУ003К та Додатковою угодою № 2, а саме право ПО „ОКУАСП" пред'являти судові позови з метою захисту порушених прав позивача ТОВ «УМИГ МЬЮЗІК». Відповідно до п. 8.4. позивачем була надана довіреність на письмове погодження на звернення ПО „ОКУАСП" до суду від імені позивача та ін.

19.02.2016р. за вх. № 4120/16 господарський суд Одеської області одержав клопотання Позивача ПО „ОКУАСП" про залучення документів до матеріалів справи.

Позивач позовні вимоги підтримує з підстав, які викладені у позові, поясненнях до позовної заяви та просить суд стягнути з Відповідача 13 780,00 грн. компенсації за порушення авторських прав (незаконне використання твору).

Відповідач заперечує проти позову з підстав, які викладені у відзиві та просить суд відмовити ПО „ОКУАСП" у задоволенні позову.

У судовому засіданні від 23.02.2016р. за участю сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін , суд встановив наступне:

31.12.2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Національне музичне видавництво» (далі - Ліцензіар) та Товариством з обмеженою відповідальністю „УМИГ МЬЮЗІК" (далі - Ліцензіат) укладено Ліцензійний договір №НЛВ-138/15, умовами якого передбачено, що Ліцензіар надає, а Ліцензіат набуває в строк та в межах території України право використання творів, які містяться в каталозі на умовах виключної ліцензії та право використання об'єктів, які містяться в каталозі Ліцензіара, що означає право Ліцензіата на свій погляд здійснювати, дозволяти або забороняти використання по відношенню до визначених об'єктів наступних дій: відтворювати, розповсюджувати, публічно виконувати твори тобто представляти їх у живому виконанні або за допомогою технічних засобів у місцях, які відкриті для вільного відвідування, імпортувати екземпляри творів з метою розповсюдження, запускати твори у ефір, у т.ч. через супутник, через кабель, переводити текст творів на будь-які мови (за згодою ліцензіара), переробляти, обробляти, аранжувати твори, включати твори у склад інших об'єктів, протягом строку дії договору видавати дозволи користувачам на використання творів у спосіб, що передбачений п.2.1.1. договору. Строк дії прав на використання розпочинається 01.01.2015р. та закінчується 31.12.2016р. (п.п.1.21., 2.1., 2.1.1. Ліцензійного договору).

Відповідно до п. 1.19. Ліцензійного договору Каталог - це перелік об'єктів, виключні майнові права або авторські права на які передаються Ліцензіаром Ліцензіату з даними про такі об'єкти та інформацією про частку виключних майнових прав у кожному об'єкті. Передача Каталогу здійснюється у день підписання дійсного договору шляхом надання Ліцензіату доступу до інтернет - ресурсу, який містить каталог у формі електронної таблиці у форматі EXCEL, факт чого оформлюється Актом приймання-передачі у день його передачі.

Відповідно до умов п.2.6. Ліцензійного договору Ліцензіар передав Ліцензіату право представляти та захищати власні майнові та немайнові інтереси, а також здійснювати будь-які, за вибором Ліцензіата, юридичні дії, пов'язані з неправомірним використанням об'єктів, права на якої передані Ліцензіату у відповідності до умов цього договору, на підставі діючого на території України законодавства.

Права на використання вважаються переданими Ліцензіату в момент передачі каталогу у вигляді надання Ліцензіату доступу до Інтернет - ресурсу, який містить каталог у формі електронної таблиці, факт чого підтверджується актом приймання-передачі в день його передачі (п. 2.7. Ліцензійного договору).

На підтвердження передачі каталогу Ліцензіату, Позивач надав Виписку з Каталогу творів, який є невід'ємною частиною Ліцензійного договору №НЛВ-138/15 від 31.12.2014р., у відповідності до якого Твір ІНФОРМАЦІЯ_1 у виконанні ОСОБА_6 (код 1369613) наявний у каталозі творів, які надані у користування Ліцензіату на підставі Ліцензійного договору.

Ліцензіат зобов'язується забороняти третім особам будь-яке неправомірне використання Об'єктів, права на які передані у відповідності до дійсного Договору, а також припиняти подібні факти такого використання Об'єктів, здійснювати для цього будь-які юридичні дії за власним вибором, приймати заходи з метою компенсації збитків та витрат, які понесені у зв'язку з нанесеннях таких збитків по відношенню до осіб, неправомірними діями яких були нанесені такі збитки (п. 3.7. Ліцензійного договору).

Крім того, між ТОВ „Умиг Мьюзік" (надалі - Видавник) та ПО „ОКУАСП"(надалі - Організація) укладено договір про управління майновими авторськими правами від 01.01.2014р. № АУ003К. Згідно з частиною 2 Договору „Предмет договору" Видавник надав Організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори та субвидані твори (об'єкти авторського права), що належать або протягом дії цього Договору будуть належати Видавнику, а саме: дозволяти або забороняти від імені Видавника використання об'єктів авторського права третіми особами, відповідно до умов цього договору.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що Видавник зобов'язується декларувати свої майнові права на об'єкти авторського права згідно з правилами, встановленими Організацією відповідно до положень Статуту.

У пункті 8.3. Договору зазначено, що у випадку виявлення порушень прав, управління якими здійснює Організація, остання має право пред'являти заяви, судові позови з метою захисту прав та здійснювати будь-які інші дії - як для захисту прав Видавника, так і для реалізації своїх повноважень по управлінню цими правами. А згідно з п. 8.4. такі дії організація здійснює за умови отримання від Видавника письмового погодження та довіреності, форми яких погоджені у Додатку № 2 до Договору, на здійснення цих дій.

Водночас, між сторонами даного договору укладено ряд Додаткових угод.

У відповідності до Додаткової угоди від 22.12.2015р. № 3 до Договору від 01.01.2014р. № АУ003К Сторони дійшли згоди викласти п. 11.1 Договору від 01.01.2014р. № АУ003К у наступній редакції: „Цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2016р...."

Крім того, Сторони дійшли згоди викласти п. 8.4. Договору в новій редакції: „ Для вчинення дій, визначених п. 8.3. цього договору, Видавник надає право отримувати судові накази і приймати на свою користь виконання за прийнятими судовими актами із наступним розподілом прийнятого виконання на користь Видавника. Умови і порядок такого розподілу встановлюються цим договором і додатковими угодами до нього".

На виконання Договору від 01.01.2014 № АУ003К ТОВ „УМИГ МЬЮЗІК" надано декларацію щодо переданих в управління музичних творів в т.ч. ІНФОРМАЦІЯ_1 у виконанні ОСОБА_6. Відповідно до зазначеної декларації ТОВ „УМИГ МЬЮЗІК" отримало від ТОВ "Національне музичне видавництво" майнові права на зазначений твір на підставі Ліцензійного договору від 31.12.2014р. № НЛВ-138/15 , чинного до 31.12.2016 р.

Погодженням від 15.11.2015р. ТОВ „УМИГ МЬЮЗІК" надав згоду на звернення ПО „ОКУАСП" до суду з даним позовом про захист авторських прав та виплату компенсації за порушення авторських прав щодо об'єкту авторського права: Твір ІНФОРМАЦІЯ_1 у виконанні ОСОБА_6.

ПО „ОКУАСП", в межах наданих ТОВ „УМИГ МЬЮЗІК" повноважень, звернулася до суду з метою захисту прав останнього, оскільки права його були порушені, у зв'язку з тим, що 28.05.2015р. у кафе спортивно-розважального клубу „ІНФОРМАЦІЯ_2", яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та в якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_2, здійснювалося публічне виконання музичних творів в т.ч. твору ІНФОРМАЦІЯ_1 у виконанні ОСОБА_6 без відповідних на то підстав для використання твору, майнові авторські права на який належать ТОВ „УМИГ МЬЮЗІК". З огляду на виявлення порушень у вказаному кафе, представником ПО „ОКУАСП" складено акт фіксації та проведено відеозапис використання відповідачем музичних творів.

На підтвердження факту використання Відповідачем об'єкту авторського права, а саме твору ІНФОРМАЦІЯ_1 у виконанні ОСОБА_6 в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2», ПО „ОКУАСП" надав акт фіксації фактів прямого чи опосередкованого комерційного використання музичних творів, опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань №6/05/15 від 28.05.2015р., відеозапис та фіскальний чек від 28.05.2015р. (а/с 71).

З огляду на викладене, ПО „ОКУАСП" звернулася до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача компенсації за порушення авторських прав у розмірі 10-ти мінімальних заробітних плат в сумі 13 780,00 грн.

Досліджуючи матеріали справи, аналізуючи норми чинного законодавства, що стосується суті спору, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об'єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом (ст. 418 Цивільного кодексу України).

Особа, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, може використовувати цей об'єкт на власний розсуд, з додержанням при цьому прав інших осіб; використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом; умови надання дозволу (видачі ліцензії) на використання об'єкта права інтелектуальної власності можуть бути визначені ліцензійним договором, який укладається з додержанням вимог цього Кодексу та іншого закону (ч.ч. 2-4 ст. 426 ЦК України).

Згідно ст.435 ЦК України первинним суб'єктом авторського права є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Суб'єктами авторського права є також інші фізичні та юридичні особи, які набули прав на твори відповідно до договору або закону.

Згідно статті 440 Цивільного кодексу України та частини третьої статті 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Статтею 443 ЦК України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Статтею 441 ЦК України визначено, що використанням твору, в тому числі, є його відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі.

За визначенням, яке наведене у статті 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права", публічне виконання - це подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час;

Частиною другою статті 32 Закону України "Про авторське право і суміжні права" передбачено, що використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків правомірного використання, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону.

За приписами ч.1 ст.52 вищевказаного Закону за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції. Зі змісту ч.2 вищезазначеної статті вбачається, що суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу, крім того, при визначенні компенсації слід враховувати обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ „УМИГ МЬЮЗІК" на підставі Ліцензійного договору № НЛВ-138/15 від 31.12.2014р. отримав від ТОВ „Національне музикальне видавництво" права на використання виключних майнових авторських прав на Об'єкти в т.ч. твір ІНФОРМАЦІЯ_1 у виконанні ОСОБА_6.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» (далі - Закон) майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами частини першої статті 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» (далі - Постанова № 5) зазначено, що відповідно до статті 45 Закону суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

Згідно з підпунктом «г» частини першої статті 49 Закону організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень, зокрема, таку функцію: звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів. При цьому окреме доручення для представництва в суді не є обов'язковим.

У відповідності до Додаткової угоди від 22.12.2015р. № 3 до Договору від 01.01.2014р. № АУ003К Сторони дійшли згоди викласти п. 11.1 Договору від 01.01.2014р. № АУ003К у наступній редакції: „Цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2016р...."

На виконання Договору від 01.01.2014 № АУ003К ТОВ „УМИГ МЬЮЗІК" надано декларацію щодо переданих в управління музичних творів в т.ч. ІНФОРМАЦІЯ_1 у виконанні ОСОБА_6. Відповідно до зазначеної декларації ТОВ „УМИГ МЬЮЗІК" отримало від ТОВ "Національне музичне видавництво" майнові права на зазначений твір на підставі Ліцензійного договору від 31.12.2014р. № НЛВ-138/15 , чинного до 31.12.2016 р.

Погодженням від 15.11.2015р. ТОВ „УМИГ МЬЮЗІК" надав згоду на звернення ПО „ОКУАСП" до суду з даним позовом про захист авторських прав та виплату компенсації за порушення авторських прав щодо об'єкту авторського права: Твір ІНФОРМАЦІЯ_1 у виконанні ОСОБА_6.

Судом враховано, що відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним; зазначені вище договори є чинними і недійсними у встановленому законом порядку не визнавалися.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що ПО „ОКУАСП" належними та допустимими доказами доведено отримання від ТОВ „Умиг Мьюзік" повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори в т.ч. твір ІНФОРМАЦІЯ_1 у виконанні ОСОБА_6, а саме: дозволяти або забороняти від імені ТОВ „Умиг Мьюзік" використання об'єктів авторського права третіми особами, відповідно до умов договору від 01.01.2014 № АУ003К та згоди на звернення ПО „ОКУАСП" до суду з даним позовом про захист авторських прав та виплату компенсації за порушення авторських прав щодо об'єкту авторського права: Твір ІНФОРМАЦІЯ_1 у виконанні ОСОБА_6.

Публічне виконання музичних творів в т.ч. твору ІНФОРМАЦІЯ_1 у виконанні ОСОБА_6, що здійснювалося 28.05.2015р. у кафе спортивно-розважального клубу „ІНФОРМАЦІЯ_2", яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 зафіксовано в Акті фіксації фактів прямого чи опосередкованого комерційного використання музичних творів, опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань №6/05/15. Фіксація факту була здійснена за участю Адміністратора кафе-бару ОСОБА_5

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» публічне виконання - це подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час.

Факт перебування Представника організації у кафе-барі „ІНФОРМАЦІЯ_2" підтверджується фіскальним чеком від 28.05.2015р., а факт публічного виконання спірного музичного твору засвідчується відеозаписом на DVD-RW (відео № 1, 39:00 хв.), який наявний у матеріалах справи, та яким підтверджено час і місце виконання твору.

Відповідачем, у свою чергу не надано доказів укладення з правовласником твору угод, які б дозволяли публічне виконання вказаного твору, отже, використання відповідачем музичного твору у власній господарській діяльності відбулося без дозволу відповідного правовласника та без сплати авторської винагороди.

Статтею 445 ЦК України передбачено право автора на плату за використання його твору, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншим законом.

Водночас використання твору без дозволу уповноваженої особи та без сплати авторської винагороди є порушенням авторського права, передбаченим пунктом «а» статті 50 Закону Про авторське право та суміжні права" , за яке пунктом «г» частини другої статті 52 цього Закону передбачено можливість притягнення винної особи до відповідальності у вигляді сплати компенсації в розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат.

У підпункті 51.3 пункту 51 Постанови № 12 наведено, що у визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно - або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні.

У визначенні суми компенсації господарський суд має виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення.

Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 вересня - 1 378 гривень.

Отже, у зв'язку з тим, що ФОП ОСОБА_2 припустився одного факту порушення (використання музичного твору без права на таке використання), виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд дійшов висновку про притягнення відповідача до відповідальності у вигляді сплати компенсації у мінімальному розмірі (10 мінімальних заробітних плат).

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

З огляду на вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог як правомірних та обґрунтованих.

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (65062, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Приватної організації „Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" (02002, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 2-Б, офіс 287, код 37396151), що діє в інтересах позивача Товариства з обмеженою відповідальністю „Умиг Мьюзік" (03121, м. Київ, вул. Василенка,7 А, код 39040213) компенсацію за порушення авторських прав в сумі 13 780 (тринадцять тисяч сімсот вісімдесят) грн. 00 коп. та судовий збір в сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29 лютого 2016р.

Суддя С.Г. Власова