донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

29.02.2016 справа №905/2010/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі: за участю представників сторін: від скаржника (відповідача): від позивача: розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу на рішення господарського суду від у справіОСОБА_4 Не з?явився; Не з?явився; Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжоілгруп» м.Запоріжжя Донецької області 16.12.2015 р. № 905/2010/15
за позовом до відповідача проФонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» ОСОБА_5 в інтересах Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» м.Донецьк Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжоілгруп» м.Запоріжжя стягнення 84362,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року позивач, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» ОСОБА_5 в інтересах Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» м.Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжоілгруп» м.Запоріжжя, про стягнення заборгованості за кредитним договором № КТДЕЮ/322519.15 від 11.12.2013 р. у розмірі 84362,14 грн., з яких: 71997,25 грн. заборгованість за основним боргом, 6085,95 грн. заборгованість за процентами, 535,25 грн. - заборгованість по сплаті щомісячної комісії, 3850,44 грн. - заборгованість по сплаті штрафних санкцій, 1893,25 грн. заборгованість по сплаті пені.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов??язань за кредитним договором № КТДЕЮ/322519.15 від 11.12.2013 р.

Рішенням господарського суду Донецької області від 16.12.2015 р. позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з ТОВ «Запоріжоілгруп» на користь ПАТ «Український бізнес банк» заборгованість у розмірі 80914,01 грн., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 71997,25 грн., заборгованість по сплаті процентів в сумі 6085,95 грн., заборгованість по сплаті комісії в сумі 535,25 грн., заборгованість по сплаті штрафних санкцій в сумі 402,31 грн., заборгованість по сплаті пені в сумі 1893,25 грн.; в решті позову відмовлено.

Відповідач, не погодившись з прийнятим рішенням, звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 16.12.2015 р. скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

08.02.2016 р. від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 16.12.2015 р. без змін.

25.02.2016 р. від скаржника на виконання вимоги ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 15.02.2016 р. надійшла заява про залучення до матеріалів справи копії Статуту ТОВ «Запоріжоілгруп» (третя редакція) від 02.11.2011 р. зі змінами до статуту від 24.01.2012 р. та від 16.12.2013 р.

Представники сторін у судове засідання не з?явилися.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 02.12.2013 р. відповідач звернувся до позивача із заявою на отримання короткострокового (довгострокового) кредиту строком на 36 місяців у сумі 124080,00 грн. для придбання автомобіля ГАЗ- ЗНГ, 2013 р.в.

11.12.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «Український бізнес банк» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжоілгруп» (позичальник) було укладено кредитний договір № КТДЕЮ/322519.15, відповідно до п. 1.1 якого банк, за наявності вільних грошових коштів, надає позичальнику у тимчасове користування довгостроковий кредит у формі непоновлюваної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 124080,00 грн. на придбання автомобіля ГАЗ-33023-2288 ЗНГ, 2013р.в., строком до 09.12.2016р. зі сплатою 19,8% річних. Ліміт кредитування зменшується відповідно до графіку погашення (додаток №1). Проценти за користування кредитом нараховуються за кожен календарний день за методом факт/360, тобто для розрахунку використовується умовно 360 днів у році.

Відповідно до п. 3.1 Договору банк зобовязується відкрити позичальнику рахунок для обліку заборгованості за кредитом №1904, рахунок для обліку нарахованих процентів №1904.

Платіжне доручення №1 від 12.12.2013р. свідчить про те, що з рахунку відповідача №1904 на користь отримувача АИС Запоріжжя було перераховано грошові кошти в сумі 124080,00 грн. за автомобіль ГАЗ- ЗНГ.

Пунктом 4.2 Договору встановлено, що позичальник зобов?язується щомісячно, не пізніше сьомого числа місяця, наступного за звітним, перераховувати на рахунок № 1906 суму процентів за користування кредитом у відповідності до договору. У разі, якщо дата погашення процентів припадає на вихідний або святковий день, то платежі у погашення заборгованості повинні бути здійснені не пізніше наступного банківського дня.

Згідно з п. 4.5 Договору позичальник зобов?язався погашати наданий банком кредит згідно з графіком погашення, наведеним у додатку №1, який є невід?ємною частиною цього договору. Сплачувати суму кредиту на рахунок № 1906 з призначенням платежу «Погашення заборгованості за кредитним договором № КТДЕЮ/322519.15 від 11.12.2013 р. без ПДВ. У разі, якщо дата погашення кредиту припадає на вихідний або святковий день, то платежі у погашення заборгованості повинні бути здійснені не пізніше наступного банківського дня».

Відповідно до Графіку погашення до кредитного договору №КТДЕЮ/322519.15 від 11.12.2013 р. встановлено наступний порядок повернення відповідачем отриманого кредиту: з січня 2014р. по листопад 2016р. - по 3447,00 грн. щомісяця, у грудні 2016р. 3435,00 грн.

З акту звірки за кредитним договором №КТДЕЮ/322519.15 від 11.12.2013р. станом на 21.08.2015р., який міститься в матеріалах справи, вбачається, що останній щомісячний платіж в сумі 3447,00 грн. був здійснений відповідачем 30.03.2015р.

Приймаючи до уваги вищенаведене, відповідачем було порушено узгоджений сторонами «Графік погашення», внаслідок чого прострочена заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом склала 71997,25 грн.

В матеріалах справи міститься відзив відповідача, зокрема, і в апеляційній скарзі скаржник (відповідач) посилається на неможливість сплачувати грошові кошти за кредитом позивачу внаслідок припинення роботи відділень ПАТ «Український бізнес банк» у м.Запоріжжя.

Такі твердження місцевий господарський суд правомірно не прийняв до уваги. Судова колегія також не приймає ці твердження до уваги, оскільки в матеріалах справи міститься копія листа позивача № 3072 від 12.06.2015 р., яким було повідомлено відповідача про наявність заборгованості за кредитним договором та вказані реквізити, за якими має бути проведено погашення заборгованості.

Крім того, місцевий господарський суд вірно зазначив, що виконання відповідачем своїх зобов?язань перед позивачем за кредитним договором №КТДЕЮ/322519.15 від 11.12.2013 р. могло бути вчинене не лише у відділенні банку, яке існувало у м.Запоріжжя, а й через інші відділення банку, інші банківські установи.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позивач виконав умови кредитного договору №КТДЕЮ/322519.15 від 11.12.2013 р., проте відповідачем було порушено узгоджений сторонами «Графік погашення», внаслідок чого прострочена заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом склала 71997,25 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом складає 71997,25 грн., яка підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 5.3 Договору банк має право вимагати від позичальника дострокового розірвання кредитного договору та/або дострокового погашення кредиту, процентів, комісій, неустойок та збитків у разі: зокрема, непогашення позичальником процентів та/або щомісячного внеску за кредитом згідно з графіком впродовж двох місяців; недотримання позичальником умов цього договору; несплати позичальником комісій, передбачених кредитним договором. Про намір достроково розірвати кредитний договір та/або вимогу достроково погасити суми кредиту, процентів, комісій, неустойок та збитків, банк письмово повідомляє позичальника. Позичальник зобовязаний впродовж 30 днів з моменту отримання письмової вимоги банка достроково повернути кредит, сплатити проценти, комісії, неустойку, передбачені даним договором.

Таким чином, позивач має право, визначене договором, вимагати дострокового виконання боргових зобов?язань, звернувшись до боржника з вимогою про дострокове погашення суми кредиту, процентів, комісій, тощо.

Згідно приписів частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З метою погашення заборгованості позивачем на адресу (м.Запоріжжя, вул. Академіка Весніна, буд. 17а, оф. 11) було направлено вимогу № 3872 від 22.07.2015 р., про що свідчить опис вкладення до цінного листа та повідомлення про вручення поштового відправлення, в якому міститься підпис уповноваженої особи відповідача із зазначенням дати отримання вимоги (27.07.2015 р.). В зазначеній вимозі позивач вимагав від відповідача сплатити: заборгованість по кредиту 71997,25 грн., заборгованість за відсотками 4789,69 грн., заборгованість по щомісячній комісії 411,17 грн., штрафні санкції 298,90 грн., заборгованість за пенею 1119,51 грн.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за процентами в розмірі 6085,95 грн. та заборгованості по сплаті щомісячної комісії 535,25 грн.

Пунктом 4.3 Договору встановлено, що позичальник зобов?язався сплатити банку за надання кредиту одноразову комісійну винагороду у сумі 0,00 грн. без ПДВ на рахунок 1906, МФО 334969, у строк до 11.12.2013 р. Починаючи з січня 2014 р. щомісячно, не пізніше сьомого числа місяця, наступного за звітним, сплачувати банку комісійну винагороду за супроводження кредитної заборгованості у сумі 124,08 грн. без ПДВ на рахунок № 1906 у ПАТ «Укрбізнесбанк», МФО 334969.

У разі невиконання зобовязань відповідно до п. 4.5. цього договору, а саме невиконання зобовязання щодо зменшення суми ліміту кредитування згідно з графіком погашення та/або невиконання зобовязання щодо повного остаточного погашення кредиту до 09.12.2016 р. включно, позичальник сплачує банку проценти у розмірі 39,6 % річних на суму простроченої заборгованості до моменту її погашення (п. 4.6. кредитного договору).

Доказів належного, своєчасного та повного виконання позичальником прийнятих на себе зобовязань за кредитним договором № KTДЕЮ/322519.15 від 11.12.2013 р. стосовно повернення кредиту, згідно обумовленого сторонами графіку, сплати процентів за користування кредитом, комісій відповідачем до справи не надано.

Неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе зобовязань за кредитним договором № KTДЕЮ/322519.15 від 11.12.2013 р. підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом. За приписами ст. 599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України та статтею 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконати її обовязку.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачається мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як передбачено ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

За умовами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу встановлено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі п.п. 1.1, 4.6 кредитного договору № KTДЕЮ/322519.15 від 11.12.2013 р. позивачем за період з 12.12.2013 р. по 20.08.2015 р. за користування кредитом нараховано відповідачу відсотки у сумі 6085,95 грн.

Згідно п. 4.3 Договору позивачем також нараховано відповідачу комісію в сумі 535,25 грн.

Приймаючи до уваги вищенаведене, судова колегія вважає, що позивачем належним чином доведено факт наявності заборгованості за кредитом, а також наявні всі підстави стягнення процентів та комісії, а тому висновок місцевого суду щодо задоволення вимоги про стягнення з відповідача 6085,95 грн. заборгованості за процентами, 535,25 грн. - заборгованості по сплаті щомісячної комісії, є правомірним.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача 3850,44 грн. заборгованість по сплаті штрафних санкцій та 1893,25 грн. заборгованість по сплаті пені.

Пунктом 5.4 Договору встановлено, що у разі несвоєчасного повернення кредиту у строки, вказані у п. 4.5. цього договору, банк має право вимагати від позичальника сплатити банку штраф у розмірі 3 % від суми заборгованості за основним боргом на дату предявлення вимоги.

Згідно з п. 5.10 Договору при порушенні строків погашення кредиту, нарахованих за ним процентів, комісій (п. 4.2., 4.3., 4.5.) банк має право вимагати від позичальника за кожен день прострочення сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який стягується пеня, від суми простроченої заборгованості за кредитом.

Строк дії цього договору встановлюється з дня підписання цього договору і до повного погашення позичальником усіх зобовязань за цим договором (п. 8.12. Договору).

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки ( ст.611 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.2 ст.549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України).

Місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні зазначив, що позивачем нараховано та пред'явлено до стягнення з відповідача штраф в сумі 402,31 грн. та пеню в сумі 1383,51 грн. за період з 05.05.2015р. по 20.08.2015р. за простроченим кредитом, в сумі 476,90 грн. за період з 19.02.2015р. по 20.08.2015р. за простроченими процентами, в сумі 32,84 грн. за період з 08.04.2015р. по 20.08.2015р. за простроченою комісією.

Виходячи зі змісту позовної заяви позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача штрафної санкції в сумі 3448,13 грн.

Також господарським судом зазначено, що акт звірки взаємних розрахунків за кредитним договором №КТДЕЮ/322519.15 від 11.12.2013р., складений позивачем, також не містить відомостей щодо нарахування суми 3448,13 грн. та, як наслідок, позов в частині вимоги про стягнення штрафної санкції в сумі 3448,13 грн. є недоведеним.

Приймаючи до уваги наведене, місцевим господарським судом було задоволено вимогу позивача про стягнення пені в сумі 1893,25 грн. та штрафних санкцій у розмірі 402,31 грн.

Судова колегія зауважує, що в позовній заяві чітко визначені суми, які позивач просить стягнути з відповідача, зокрема: штрафні санкції в сумі 3850,44 грн. та пеня в сумі 1893,25 грн. Таким чином посилання господарського суду першої інстанції на те, що позивачем пред?явлено до стягнення штраф у сумі 402,31 грн. є невірним. Заява позивача про зменшення позовних вимог в цій частині до прийняття рішення по справі в матеріалах справи відсутня. Сума штрафу у розмірі 402,31 грн. зазначена лише у акті звірки взаємних розрахунків, проте не була зазначена у позовній заяві. Проте місцевий господарський суд на власний розсуд зазначив цю суму як вимогу позивача.

В матеріалах справи міститься відзив, в якому відповідач заперечував проти стягнення пені та штрафу, посилаючись норми ст.2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, якою введено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями юридичним особам, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Як вказав відповідач у своєму відзиві, він здійснює свою діяльність у м.Донецьку, тобто, на території, де проводиться антитерористична операція.

Місцевий господарський суд зазначений факт не прийняв до уваги та зазначив, що таке заперечення відповідача є необґрунтованим, оскільки відомості про провадження господарської діяльності у м.Донецьку, часу, з якого така діяльність здійснюється відповідачем (крім витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), матеріали справи не містять. Тобто місцевий господарський суд дані з Єдиного державного реєстру не прийняв до уваги взагалі.

Судова колегія не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 02.09.2014 р. № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що періодом проведення антитерористичної операції визначено час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про введення в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 р. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 р. № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Так, відповідно до ст.2 Закону України від 02.09.2014 р. № 1669-VII Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, який є спеціальним, дія якого поширюється лише на визначене коло суб'єктів, на час проведення антитерористичної операції встановлено заборону нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території цих населених пунктів. Банки та інші фінансові установи зобов'язані скасувати зазначеним у статті 2 Закону особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Листом від 27.10.2014р. №18-112/64138 Національний банк України нагадав всім банкам про необхідність суворого і безумовного дотримання вимог Закону України „Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" та повідомив, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу.

Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у десятиденний строк з дня опублікування Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014 р. затверджено Перелік населених пунктів, до якого включено м. Донецьк.

05.11.2014 р. Кабінетом Міністрів України прийнято нове розпорядження № 1079-р, яким зупинено дію розпорядження КМУ від 30 жовтня 2014 р. № 1053 Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

За результатом розгляду адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Тар Альянс" до Кабінету Міністрів України постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 у справі №826/18327/14 визнано не чинним розпорядження Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014 "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України" від 30.10.2014 № 1053-р.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 у зазначеній адміністративній справі залишена без змін та набрала законної сили відповідно до статті 254 КАС України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України К/800/19383/15 від 28.07.2015 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Разом з тим прийняття Кабінетом Міністрів України Розпорядження № 1079-р від 05.11.2014 не скасовує Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та не робить його недійсним.

Відповідно до ст. ст. 10, 11 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" антитерористична операція проводиться лише за наявності реальної загрози життю і безпеці громадян, інтересам суспільства або держави у разі, якщо усунення цієї загрози іншими способами є неможливим. Рішення щодо проведення антитерористичної операції приймається залежно від ступеня суспільної небезпеки терористичного акту керівником Антитерористичного центру при Службі безпеки України за письмовим дозволом Голови Служби безпеки України або керівником координаційної групи відповідного регіонального органу Служби безпеки України за письмовим дозволом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим з Головою Служби безпеки України. Про рішення щодо проведення антитерористичної операції негайно інформується Президент України.

Згідно з ч. ч. 1, 7 ст. 4 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" координацію діяльності суб'єктів, які залучаються до боротьби з тероризмом, здійснює Антитерористичний центр при Службі безпеки України.

Статтею 1 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" встановлено, що районом проведення антитерористичної операції є визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Відповідно до рішення РНБО України від 13.04.2014р., уведеного в дію Указом Президента України від 14.04.2014 р. № 405/2014, Антитерористичним центром при Службі Безпеки України, видано наказ від 07.10.2014 р. №33/6/а Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення, згідно з яким визначено районом проведення антитерористичної операції Донецьку та Луганську області з 07.04.2014р.

Отже, проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 07.04.2014р. визначено компетентним органом у сфері боротьби з тероризмом.

Крім того, прийняття Кабінетом Міністрів України Розпорядження № 1079-р від 05.11.2014р. не скасовує Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та не робить його недійсним.

Згідно зі змінами до статуту ТОВ «Запоріжоілгруп», відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням ТОВ Запоріжоілгруп є м.Донецьк, вул. Бахметьєва, 46.

На час апеляційного провадження по справі № 905/2010/15, Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. № 1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України, на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до якого включено м. Донецьк.

Законом України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, який є діючим, на час проведення антитерористичної операції встановлено мораторій щодо нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року.

ОСОБА_6 набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення (ст.11 наведеного Закону).

У розумінні положень ст. 58 Конституції України приписи ст. 2 означеного Закону відносно заборони нарахування пені та штрафу з 14 квітня 2014 року мають ретроспективну дію для розглядуваних правовідносин та не містять жодних вилучень щодо їх незастосування.

Відповідно до ст.2 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та Законами України. Закріплене в ст.2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції право субєкта господарювання не може бути ілюзорним та носити декларативний характер.

З огляду на мораторій, встановлений ст.2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції у позивача були відсутні підстави для нарахування та стягнення пені та штрафу за період з 14.04.2014р.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону, відомості, що містяться в ЄДР, є відкритими і загальнодоступними, за винятком реєстраційних номерів облікових карток платників податків, відомостей про відкриття та закриття рахунків, накладення та зняття арештів на рахунки та майно.

Порядком надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців передбачено можливість перегляду даних ЄДР. Пошук відомостей в ЄДР забезпечується через офіційний веб-сайт розпорядника Державної реєстраційної служби України (www.drsu.gov.ua).

Безоплатний доступ до відомостей Єдиного державного реєстру забезпечується через офіційний веб-сайт розпорядника Єдиного державного реєстру та веб-сайт технічного адміністратора Єдиного державного реєстру шляхом пошуку та перегляду інформації про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з можливістю копіювання та роздрукування таких відомостей.

Відомості, що містяться в ЄДР, надаються у вигляді: витягу з Єдиного державного реєстру; довідки про наявність або відсутність в ЄДР інформації, яка запитується; виписки з ЄДР, що видається юридичній особі або фізичній особі підприємцю за їх запитом; бази даних (сукупність інформації ЄДР в електронному вигляді), для цілей бюро кредитних історій; даних в електронному вигляді для державних органів у звязку із здійсненням ними повноважень, визначених законом.

Таким чином, відомості, внесені до Єдиного державного реєстру є публічними та достовірними. В матеріалах справи міститься спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, зроблений суддею господарського суду Донецької області Левшиною Г.В. 08.09.2015 р., в якому місцезнаходженням юридичної особи (ТОВ «Запоріжоілгруп») є: м.Донецьк, вул. Бахметьєва, 46. Відомостей, які свідчили б про реєстрацію відповідача у м.Запоріжжя відсутні. Проте місцевий господарський суд на цей факт не звернув увагу, а зазначив, що його юридичною та фактичною адресою було визначено м.Запоріжжя, вул.Академіка Весніна, буд.17-а, офіс 11. На момент розгляду справи поштова кореспонденція також направляється у м.Запоріжжя. Жодних відомостей щодо провадження господарської діяльності у м.Донецьку, часу, з якого така діяльність здійснюється відповідачем немає. Судова колегія зауважує, що адреса (м.Запоріжжя, вул.Академіка Весніна, буд.17-а, офіс 11) була дійсною на момент укладання кредитного договору, про що свідчать зміни до статуту ТОВ «Запоріжоілгруп», зареєстровані 24.01.2012 р. Проте відповідно до змін до статуту, зареєстрованих 16.12.2013 р. за № 5027693, адресою відповідача є м.Донецьк, вул. Бахметьєва, 46.

Отже, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 1893,25 грн. за період з 05.05.2015р. по 20.08.2015р. за простроченим кредитом, в сумі 476,90 грн. за період з 19.02.2015р. по 20.08.2015р. за простроченими процентами, в сумі 32,84 грн. за період з 08.04.2015р. по 20.08.2015р. за простроченою комісією та штрафних санкцій у розмірі 402,31 грн.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжоілгруп». Тому рішення господарського суду Донецької області від 16.12.2015 р. підлягає частковому скасуванню, а саме в частині задоволення вимоги про стягненні пені у розмірі 1893,25 грн. та штрафних санкцій у розмірі 402,31 грн. з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні вимоги у частині стягнення з відповідача пені у розмірі 1893,25 грн. та штрафних санкцій у розмірі 3850,44 грн. В іншій частині рішення господарського суду Донецької області від 16.12.2015 р. по справі № 905/2010/15 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на обох сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжоілгруп» на рішення господарського суду Донецької області від 16.12.2015 р. у справі № 905/2010/15 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 16.12.2015 р. у справі № 905/2010/15 скасувати в частині задоволення пені у розмірі 1893,25 грн. та штрафних санкцій у розмірі 402,31 грн. з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні вимоги про стягнення пені у розмірі 1893,25 грн. та штрафних санкцій у розмірі 3850,44 грн.

В іншій частині рішення господарського суду Донецької області від 16.12.2015 р. у справі № 905/2010/15 залишити без змін.

Викласти рішення у наступній редакції:

Позовні вимоги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Укрбізнесбанк ОСОБА_5 в інтересах Публічного акціонерного товариства Український ОСОБА_7 м.Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжоілгруп м.Запоріжжя про стягнення заборгованості в сумі 84362,14 грн., у тому числі заборгованість за кредитом в сумі 71997,25 грн., заборгованість по сплаті процентів в сумі 6085,95 грн., заборгованість по сплаті комісії в сумі 535,25 грн., заборгованість по сплаті штрафних санкцій в сумі 3850,44 грн., заборгованість по сплаті пені в сумі 1893,25 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжоілгруп (83117 м.Донецьк, вул.Бахметьєва, б.46; 69097 м.Запоріжжя, вул.Задніпровська, б.1, кімната 4; м.Запоріжжя, вул.Академіка Весніна, буд.17-а, оф.11, рах.№6487 в ПАТ КБ Приватбанк в м.Запоріжжя, МФО 313399, ) на користь Публічного акціонерного товариства Український ОСОБА_7 (83001 м.Донецьк, вул.Артема, 125, рах.№1 у Головному управлінні Національного банку України по місту Києву і Київській області, МФО 321024, ) заборгованість за кредитом в сумі 71997,25 грн., заборгованість по сплаті процентів в сумі 6085,95 грн., заборгованість по сплаті комісії в сумі 535,25 грн., всього на загальну суму 78618,45 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжоілгруп (83117 м.Донецьк, вул.Бахметьєва, б.46; 69097 м.Запоріжжя, вул.Задніпровська, б.1, кімната 4; м.Запоріжжя, вул.Академіка Весніна, буд.17-а, оф.11, рах.№6487 в ПАТ КБ Приватбанк в м.Запоріжжя, МФО 313399, ) на користь державного бюджету України судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1572,37 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжоілгруп (83117 м.Донецьк, вул.Бахметьєва, б.46; 69097 м.Запоріжжя, вул.Задніпровська, б.1, кімната 4; м.Запоріжжя, вул.Академіка Весніна, буд.17-а, оф.11, ) на користь державного бюджету України недоплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 516,16 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Український ОСОБА_7 (83001 м.Донецьк, вул. Артема, 125, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжоілгруп (83117 м.Донецьк, вул.Бахметьєва, б.46; 69097 м.Запоріжжя, вул.Задніпровська, б.1, кімната 4; м.Запоріжжя, вул.Академіка Весніна, буд.17-а, оф.11, ) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 126,36 грн.

Господарському суду Донецької області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя : Н.В. Будко

Судді: О.І.Склярук

ОСОБА_3

Надруковано: 5 прим.

1. скаржнику (відповідачу)

1. позивачу

1. у справу

1. апеляційному суду

1. ГСДО