ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2016 р.Справа № 916/2773/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Пироговського В.Т.,

суддів Лавриненко Л.В., Богатир К.В.,

при секретарі судового засідання: Максіміхіна Ю.В.,

за участю представників учасників процесу:

від Малого підприємства "АЛІСА"- не з?явився ,

від Фонду державного майна України - Десятова Н.А.,

від ОСОБА_3- не з?явивс я,

від прокуратури Одеської області- Лянна О.А.,

розглянувши апеляційну скаргу Малого підприємства "АЛІСА"

на рішення господарського суду Одеської області від 17.12.2015 р.

зі справи №916/2773/15

за позовом Малого підприємства "АЛІСА"

до відповідача Фонду державного майна України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача на предмет спору: ОСОБА_3

та за участю прокуратури Одеської області

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 05.01.2016р. прийнята до провадження та призначена до розгляду на 10.02.2016р. апеляційна скарга Малого підприємства "АЛІСА" на рішення господарського суду Одеської області від 17.12.2015 р. зі справи №916/2773/15.

В судове засідання, яке відбулось 10.02.2016р. представник особи, яка подала апеляційну скаргу не прибув, про причини неявки не повідомив.

Ухвалою суду від 10.02.2016р. розгляд справи відкладено на 24.02.2016р., відповідно до ст.77 ГПК України.

Учасники судового процесу належним чином повідомлені про час і місце судових засідань, що підтверджується відповідними відмітками на рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень.

Відповідно до ст.85 ГПК України в засіданні суду 24.02.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно ст.44 ГПК України здійснювалась фіксація судового процесу технічними засобами.

МП „Аліса" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фонду державного майна України про визнання за МП "АЛІСА" права власності за набувальною давністю на нерухоме майно бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1", яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Позов мотивовано добросовісним, безперервним (з 1998 року), відкритим володінням та користуванням спірним нерухомим майном, що за приписами статті 344 Цивільного кодексу України є підставою для визнання за підприємством права власності на це майно.

Рішенням господарського суду Одеської області від 17.12.2015 р. зі справи №916/2773/15 (головуючий суддя Рога Н.В., судді- Цісельський О.В., Шаратов Ю.А.) відмовлено у задоволені позовних вимог МП „Аліса" про визнання права власності на нерухоме майно- базу відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1" за набувальною давністю.

При прийнятті вказаного рішення суд першої інстанції виходив з того, що МП "АЛІСА" було відомо, що база відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1" є державною власністю, оскільки в червні 2007р. Фонд державного майна України звернувся до суду з позовом про визнання недісним договору купівлі-продажу майнового комплексу бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1"№2/у від 30.06.2004р. укладеного ДУП "Молделектромонтаж" та ОСОБА_3 та додаткової угоди до нього від 05.07.2004р., за участю третьої особи МП "АЛІСА"..

Крім того, судом зазначено, що матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що Міністерство економіки Придністровської Молдавської Республіки є власником об'єкта купівлі-продажу, а отже, не мало повноваження щодо розпорядження майном бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1", яке розташоване за адресою; АДРЕСА_1, зокрема, щодо його продажу МП "АЛІСА".

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, МП „Аліса" звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення від 17.12.2015 р. скасувати, посилаючись на ст.344 ЦК України .

Зокрема, в апеляційній скарзі МП „Аліса" зазначає, що місцевим судом неправомірно відмовлено у позові, у зв'язку з поінформованістю МП "АЛІСА" щодо належності майна бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1" до державної власності. При цьому, посилається на п.п.9, 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", якою встановлено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні.

Враховуючи положення статей 335 і 344 Цивільного кодексу України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 Цивільного процесуального кодексу України).

База відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1" перебувала у володінні МП „Аліса" з 28.12.1998р. Проте, згідно пунктів 1, 4, 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, строк давнісного володіння Підприємства може бути зарахований лише з 01.01.2001р. МП „Аліса" вважає, що у зв'язку з цим вимога Підприємства про визнання за ним права власності на спірний об'єкт нерухомості є правомірною та обґрунтованою, а відповідачем по справі вірно залучений Фонд державного майна України, який є попереднім власником бази відпочинку.

Крім того, Підприємство вважає, що факт відсутності державної реєстрації права власності на базу відпочинку не є перешкодою для визнання права власності на спірний об'єкт нерухомості за набувальною давністю за МП „Аліса".

У відзиві на апеляційну скаргу Фонд державного майна України не погоджується із доводами викладеними в апеляційній скарзі, та зазначає, що перехід майна бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1" у власність України за місцем розташування відповідно до Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Молдова про взаємне визнання прав та регулювання відносин власності від 11.08.1994р. відповідає міжнародному та національному законодавству та не потребує укладання додаткових документів між уповноваженими органами сторін Угоди від 11.08.1994р. Вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим та просить суд відмовити МП „Аліса" у задоволенні апеляційної скарги на рішення господарського суду Одеської області від 17.12.2015 р. зі справи №916/2773/15.

Представник прокуратури доводи апеляційної скарги вважає необґрунтованими та просить оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Заслухавши пояснення представника Фонду державного майна України та думку прокурора, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, повноту та об'єктивність дослідження обставин справи, колегія суддів зазначає.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, база відпочинку „ІНФОРМАЦІЯ_1" у АДРЕСА_1, збудована Тираспольським монтажним управлінням Треста "Молделектромонтаж", що підтверджується Актами прийому виконаних робіт (Форма № 2) за січень та травень 1981 року (т.1, а.с.19-37).

База відпочинку прийнята в експлуатацію Актом державної приймальної комісії від 20.07.1981р. Будівництво бази відпочинку здійснювалось ТМУ Треста "Молделектромонтаж" в період з травня 1979 року по лютий 1980 року. В склад бази відпочинку увійшли наступні будівлі та споруди: їдальня, червоний куточок, підсобні приміщення, пральня, умивальник, вигрібна яма. водозбірник, душова (т.1, а.с.38-42).

Згідно із Свідоцтвом про державну перереєстрацію НОМЕР_1 від 28.02.1994р. Тираспольське монтажне управління Треста "Молделектромонтаж" перереєстроване на Державне підприємство Тираспольське монтажне управління "Молделектромонтаж" за адресою: 278000, м. Тирасполь, вул. Монтажників,2. (т.1, а.с.49).

Договором оренди земельної ділянки від 01.01.1998р. укладеним Затоківською селищною радою та Тираспольським електромонтажним управлінням (б/в "ІНФОРМАЦІЯ_1"), строком на 1 рік, для обслуговування закладу відпочинку б/в "ІНФОРМАЦІЯ_1", який зареєстровано в книзі записів договорів встановлено право довгострокового користування землею. Крім того, на договорі оренди землі наявний напис начальника "Молделектромонтаж" про те, що платником за оренду землі, згідно договору оренди, є МП "АЛІСА" з 01.06.1998р. по 31.12.1998р. (т.1, а.с.50-51).

Договором від 28.12.1998р. Тираспольським електромонтажним управлінням (Орендодавець) передано МП "АЛІСА" (Орендар) в оренду б/в "ІНФОРМАЦІЯ_1" в АДРЕСА_1, строком на 5 років з 01.01.1999р. по 31.12.2003р. (т.1, а.с.52- 55).

Листом від 25.02.2000р. ТМУ "Молделектромонтаж" звернулося до Одеського обласного земельно-кадастрового центру та до Затоківської селищної ради з клопотанням №01/75 про оформлення технічної документації на земельну ділянку б/в "ІНФОРМАЦІЯ_1" на МП "АЛІСА" строком на 10 років.

Згідно із договором підряду від 07.05.2000р. укладеного МП "АЛІСА" та МПП "Вектор-Плюс", останнє взяло на себе зобов'язання по збірці та монтажу дерев'яних будинків на б/в "ІНФОРМАЦІЯ_1". Вказані роботи виконані в травні 2000р., що підтверджується актом приймання виконаних робіт №7 (т.1, а.с.58).

Державним підприємством Тираспольське монтажне управління "Молделектромонтаж" (Орендодавець) та Малим підприємством "АЛІСА" (Орендар) укладений Договір оренди від 28 квітня 2001р. №4 про передачу в оренду бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1" в сел. Затока. Відповідно до п. 3.1 Договору база відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1" передана МП "АЛІСА" в оренду строком на 10 років з 01.01.2001р. по 31.12.2010р.

Додатковою угодою від 23.07.2002р. строк оренди збільшений до 31.12.2012р.

Згідно із рішенням Затоківської селищної ради №550 від 28.12.2000р. (із змінами в п.2 - внесених рішенням Затоківської селищної ради №794 від 22.06.2001р.), затверджено проект відведення земельної ділянки площею 0,7499га під розміщення б/в "ІНФОРМАЦІЯ_1" та надано МП "АЛІСА" у тимчасове довгострокове користування на умовах оренди терміном на 10 років вказану земельну ділянку в тому числі: під розміщення бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1" - 0.6914 га, під розміщення парковки автотранспорту -площею 0.0585 га. в Сонячному курортному районі с.м.т. Затока.

На підставі вказаних рішень Затоківською селищною радою та МП "АЛІСА" укладено Договір оренди земельної ділянки від 22 серпня 2001 року, який посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу- Старченко В.Ф, зареєстрований в реєстрі за № 3125. Договір оренди зареєстрований у міському відділі земельних ресурсів Держкомзему України, у Затоківський селищній раді, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 04.09.2001р. (т.1, а.с. 87-90).

Листом за №08/129 від 12.04.2002 р. ТМУ "Молделектромонтаж" надало

згоду на проведення проектних робіт по реконструкції бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1", на підставі чого МП "Аліса" замовлене архітектурно-планувальне завдання №24 на реконструкцію бази відпочинку. Листом №01/90 від 28.03.2003року ДУП "Молделектромонтаж"повідомило голову Затоківської селищної ради про те, що при внесенні б/в "ІНФОРМАЦІЯ_1" в програму приватизації ПМР, колектив підприємства не буде претендувати на викуп майна даної бази (т.1, а.с. 98).

Рішенням виконавчого комітету Затоківської селищної ради №569 від 16.11.2007р. базі відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1" присвоєна юридична адреса: АДРЕСА_1 (т.1, а.с. 101).

Згідно із протоколом №3 від 29.09.2011р., Міністерство економіки МПР запропонувало МП "АЛІСА", як належному виконавцю умов договорів оренди та орендарю , який мав першочергове право на купівлю майна бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1", використати першочергове право купівлі майна бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1" (т.1, а.с.107-108).

Мале підприємство "АЛІСА" скориставшись своїм правом на першочергову купівлю орендованого майна бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1", 03.10.2011р. уклало з Міністерством економіки Придністровської Молдавської Республіки Договір купівлі-продажу №11-03 майна за кордоном, яке знаходиться на балансі ДУП Монтажне управління "Молделектромонтаж", що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, база відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1". Майно розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,7499га (т.1, а.с. 109-112).

Відповідно до п. 5 Договору сума Договору складає 37 100дол. США, що еквівалентно 385 840 рубл. ПМР. Вказана сума перерахована на розрахунковий рахунок продавця, що підтверджується квитанціями від 18.10.2011р. (т.1, а.с. 113).

Тобто на думку МП "АЛІСА", підприємством фактично отримано майно за кордоном, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, база відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1", та яке знаходиться на балансі ДУП Монтажне управління "Молделектромонтаж", що підтверджується відповідним актом приймання -передачі від 04.11.2011р. (т.1, а.с. 114).

При цьому після фактичного приймання бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1" в листопаді 2011р., МП "АЛІСА" отримало лист Затоківської селищної ради № 1263/01-29/3 від 08.09.2011 року, відповідно до якого підприємству стало відомо, що згідно із прийнятим селищною радою рішенням №481 віл 23.08.2011 року договір оренди земельної ділянки від 22.08.2001 року , укладений із селищною радою припинено , та МП "АЛІСА" зобов'язано повернути земельну ділянку в місячний строк (т.1, а.с. 171-174).

З додатків до вказаного листа, зокрема з копії рішення Затоківської селищної ради №481 23.08.2011 року, МП "АЛІСА"стало відомо, що договір оренди земельної ділянки припинено у зв'язку із закінченням терміну, на який його укладено. Також з протоколу засідання спільних комісій Затоківської селищної ради від 19.07.2011 року, копія яка додана до листа, стало відомо, що згідно п.1 Наказу Фонду державного майна України від 18.10.2004 року №2176. б/в "ІНФОРМАЦІЯ_1" є державною власністю України (т.1, а.с. 177).

Отже, МП "АЛІСА" вважає, що набуло право власності на спірну базу відпочинку у зв'язку з набувальною давністю, оскільки добросовісно заволоділо чужим майном, відкрито, безперервно, більше десяти років.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду погоджується із висновками щодо відмови у задоволенні позову та зазначає наступне:

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Це право вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Таким чином, наведеною нормою визначені ознаки володіння, які в своїй сукупності є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю, а саме: - володіння має бути добросовісним. Тобто, добросовісним володільцем є той володілець, який вважає себе власником речі, однак, не являється ним з причин наявності дефекту в правовій підставі набуття речі. Добросовісно володіє і той, хто навіть усвідомлює, що він не є власником речі, але не знає і не може знати дійсного власника речі; - володіння має бути відкритим - очевидним для всіх третіх осіб, які мають можливість спостерігати за ним; - володіння повинно бути безперервним протягом визначених ст. 344 ЦК України строків. При цьому, давнісне володіння є володінням фактичним, тобто воно не може бути перерване тими чи іншими юридичними актами, а лише фактичними діями володільця стосовно речі; - володіння річчю як своєю, від свого імені, тобто, здійснюючи володіння річчю, особа має позиціонувати себе як її власника.

Вказаний висновок відповідає практиці розгляду подібних спорів, а саме, Постанові Вищого господарського суду України від 27.11.2012р. зі справи №32/212пн.

Згідно із ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Набувальна давність поширюється на випадки фактичного, безтитульного (незаконного) володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу (договору найму, оренди, зберігання тощо) виключає застосування набувальної давності.

Перебіг строку набувальної давності починається від моменту заволодіння річчю.

Відповідно до п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, цей Кодекс набирає чинності з 01.01.2004 р. При цьому п. 8 положень встановлено, що правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються, також, на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Тобто, перебіг строку володіння майном для визнання права власності на нього за набувальною давністю слід рахувати тільки після 1 січня 2001 року.

Як вбачається із матеріалів справи, МП "АЛІСА" стало відомо, що спірне майно, база відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1", належить державі України, у 2004 р., що підтверджується листами, які свідчать про переписку між Фондом державного майна України та МП "АЛІСА" (т.2, а.с. 15-17, 20, 21).

Зокрема: про укладення договору оренди бази відпочинку з Фондом, оскільки згідно із ст. 1 Закону України "Про підприємства, установи, організації союзного підпорядкування, що розташовані на території України" від 10.09.1991р. №1540 XII та ст.1 Угоди між Урядом України і Урядом Республіки Молдова про взаємне визнання прав та регулювання відносин власності від 11.08.1994р., майно бази відпочинку є державною власністю України, т.я. надані Департаментом приватизації Республіки Молдова документи не дають підстав для визнання бази відпочинку власністю Республіки Молдова в рамках вказаної Угоди (т.2, а.с. 20).

А також про створення господарського товаритсва на базі об'єктів бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1" (т.2, а.с. 15-16).

Крім того, в матеріалах справи наявні докази, які свідчать, що Фондом державного майна України повідомлено МП "АЛІСА"- листом від 25.03.2005р. №27-286 про наявність права власності на спірне майно відповідно до Угоди та Наказу Фонда державного майна України від 18.10.2004р. №2176, та норм чинного законодавства (т.2, а.с. 17-18).

З огляду на викладене, Одеський апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду Одеської області від 17.12.2015 р. зі справи №916/2773/15 прийнято з дотриманням всіх обставин, без порушень норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Отже, оскаржене судове рішення слід залишити без змін, апеляційну скаргу Малого підприємства "АЛІСА" без задоволення.

Керуючись ст.ст.85,99,101-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Одеської області від 17.12.2015 р. зі справи №916/2773/15 залишити без змін, апеляційну скаргу Малого підприємства "АЛІСА" - без задоволення.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 29.02.2016р.

Головуючий суддя В.Т.Пироговський

Суддя Л.В.Лавриненко

К.В. Богатир