ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2016 р. Справа № 914/3315/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу приватного підприємства «Юридична компанія «Егіда-Львів» від 07.12.15р., б/н

на рішення господарського суду Львівської області від 27.10.2015р.

у справі № 914/3315/15

за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал», м.Львів

до відповідача приватного підприємства «Юридична компанія «Егіда-Львів», м.Львів

про стягнення плати в сумі 339659грн. 85коп. за скид стічних вод в міську каналізацію м. Львова без дозволу,

за участю представників сторін:

- від позивача ОСОБА_2;

- від відповідача ОСОБА_3

Права та обовязки сторін, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України учасникам судового процесу розяснено. Заяв про відвід складу суду не поступало.

Рішенням господарського суду Львівської області від 27.10.2015р. у справі №914/3315/15 (суддя Іванчук С.В.) позов Львівського міського комунального підприємства (надалі ЛМКП) «Львівводоканал» задоволено; з приватного підприємства «Юридична компанія «Егіда-Львів» (надалі ПП «ЮК «Егіда-Львів») на користь позивача стягнуто 271727,88 грн. боргу за скид стічних вод в міську каналізацію м. Львова без дозволу та 5094,90 грн. судового збору; з ПП «ЮК «Егіда-Львів» в дохід фонду охорони навколишнього природного середовища м.Львова стягнуто 67931,91 грн. за скид стічних вод в міську каналізацію м. Львова без дозволу.

Вказане рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що відповідно до п.п.4.6.1, 4.6.3 Правил приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова підприємства зобовязані отримати дозвіл водоканалу на скид стічних вод. Згідно з нормами п.4.6.6, 9.4.2.1. Правил та умовами п.4.4 договорів №306537 від 15.11.2006р., від 23.07.2014р. та від 12.03.2015р., відсутність дозволу на скид стічних вод у міську каналізацію Львова з серпня 2012 року по червень 2015 року зумовлює виникнення у відповідача обовязку зі сплати додаткової суми коштів у 5-кратному розмірі основного тарифу, оскільки, у такому випадку, весь обсяг стічних вод вважається таким, що перевищує ліміт. Відповідно до п.4.2 «Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів», затвердженої наказом Держбуду України від 19.02.2002р. №37 та відповідно до п. 8.4.9 місцевих Правил плата відповідача за скид до міської каналізації стічних вод без дозволу здійснюється відповідно до рахунків, які виставляє водоканал і розподіляється таким чином: 20% - 67931грн. 97коп. перераховуються на рахунок міського фонду охорони навколишнього природного середовища; 80% - 271727грн. 88коп. перераховуються на рахунок водоканалу.

Не погодившись із прийнятим рішенням місцевого господарського суду ПП «ЮК «Егіда-Львів» оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі та письмових поясненнях скаржник зазначає, що відповідно до п. 6.1 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України приймання стічних вод підприємств у систему каналізації здійснюється за договорами. Відповідач звертає увагу суду на те, що він здійснював скид своїх стічних вод до міської каналізації на підставі укладених з позивачем договорів від 15.11.2006р., 23.07.2014р. та від 12.03.2015р. за №306537 на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до каналізаційної мережі. Разом з тим, жодним з нормативно-правових актів, які регулюють правовідносини, повязані з прийманням стічних вод підприємств у системи каналізації, не передбачено жодних дозволів на скид стічних вод та не передбачено права підприємств водоканалів видавати абонентам водоканалу дозволи на скид стічних вод. Єдиним нормативно-правовим актом, яким передбачений дозвіл на скид стічних вод і порядок його отримання, є Правила приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова, відповідно до п. 4.6.1 яких підприємства зобовязані отримати дозвіл водоканалу на скид стічних вод. Однак, на переконання апелянта, вказані Правила в частині норм, що встановлюють обовязок підприємств отримувати дозвіл водоканалу на скид стічних вод та визначають відповідальність за неотримання такого дозволу, грубо суперечать нормативно-правовим актам, що мають вищу юридичну силу, а саме: Правилам приймання стічних води підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, Правилам користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, а також Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності». За таких обставин, зважаючи на незаконність вимог Правил приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова щодо отримання відповідачем дозволу на скид стічних вод, в даному випадку відсутні правові підстави для стягнення з відповідача 339659,85 грн. плати за скид своїх стічних вод в систему міської каналізації без дозволу на скид стічних вод.

В силу приписів ст. 96 ГПК України, позивач подав відзив на апеляційну скаргу та доповнення до відзиву, в яких зазначає, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» названі у п. 1.1 договору Правила є частиною законодавства у сфері питної води та питного водопостачання. У відповідності до п. 2.1 Правил, договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України «Про питну воду та питне водопостачання» та «Про житлово-комунальні послуги», якими, згідно п. 2.2. Правил, визначаються істотні умови договору між виробником та споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Позивач звертає увагу суду на те, що ПП «ЮК «Егіда-Львів» жодного разу не звертався до ЛМКП «Львівводоканал» з пропозиціями про внесення змін до договору. Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 18.09.2002р. № 292 затверджено Правила приймання стічних вод у системи міської каналізації Львова, які встановлюють вимоги до приймання від підприємства стічних вод до міської каналізації, регламентують права та обовязки підприємств та водоканалу, порядок визначення плати за послуги водовідведення, порядок контролю за виконанням цих правил, відповідальність та міри впливу за їх порушення. Правила приймання стічних вод є обовязковими до виконання всіма підприємствами (незалежно від їх відомчої належності і форми власності), які користуються послугами водоканалу з водопостачання і водовідведення, стічні води яких скидаються в міську каналізацію безпосередньо чи опосередковано. Відповідно до п. п. 4.6.6, 8.4.9 Правил при відсутності у абонента дозволу на скид чи закінчення строку його дії весь обєм стічних вод (за розрахунковий період) розглядається як такий, що перевищує ліміт обєму стічних вод, і плата за їх скидання встановлюється в пятикратному розмірі основного тарифу. Відповідно до п. 4.4 договору від 15.11.2006р., п. 5.4. договору від 23.07.2014р. та договору від 12.03.2015р. при відсутності дозволу на скид чи закінченням його дії весь обєм стоків вважається понадлімітним і оплачується в пятикратному розмірі.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 16.02.2016р. за клопотанням відповідача продовжено строк вирішення спору, в порядку ст. 69 ГПК України.

16.02.2016р. представник відповідача подав на розгляд суду клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення справи № 914/376/16 за позовом ПП «ЮК «Егіда-Львів» до ЛМКП «Львівводоканал» про визнання недійсними договорів за № 306537 в частині умов щодо обовязків відповідача, як абонента, отримати дозвіл на скид стічних вод і відповідальності за скид стічних вод без такого дозволу, в задоволенні якого судовою колегією відмовлено з огляду на безпідставність заявленого клопотання.

З матеріалів справи та апеляційної скарги вбачається наступне:

15.11.2006р., 23.07.2014р. та 12.03.2015р. між Львівським міським комунальним підприємством «Львівводоканал» та приватним підприємством «ЮК «Егіда-Львів» (абонент) були укладені договори за №306537 на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до каналізаційної мережі (надалі договори), відповідно до умов яких, ЛМКП «Львівводоканал» зобовязався забезпечувати абонента питною водою та прийманні стічних вод, а ПП «ЮК «Егіда-Львів» користуватися послугами: здійснювати забір води з водопроводу, скидати стічні води у каналізацію і сплачувати вартість наданих послуг на умовах, які визначені договором та чинним законодавством України, зокрема, Законом України «Про питну воду і питне водопостачання», «Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України» (надалі Правила користування), «Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення» (надалі Правила експлуатації), «Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації міст і селищ України», «Правилами приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова» (надалі Правила приймання).

Пунктом 2.1.1 договору №306537 від 15.11.2006р. встановлено обовязок ЛМКП «Львівводоканал» згідно з технічними умовами на водовідведення, виданими абоненту ЛМКП «Львівводоканалом», забезпечити в розмірі лімітів приймання стічних вод, у яких не перевищено допустимі концентрації забруднювальних речовин в об'ємі: 64483 (шістдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят три) куб.м./міс., дощових (талих) стічних вод 284 (двісті вісімдесят чотири) куб.м./міс.

У відповідності до п.2.1.1 договору №306537 від 23.07.2014р. ЛМКП «Львівводоканал» зобов'язався відповідно до технічних умов, виданих ЛМКП «Львівводоканалом», приєднати абонента, до міської мережі водопроводу та каналізації та забезпечити в розмірі лімітів, зокрема, постачання питної води, яка відповідає чинному стандарту (ДСанПіН 2.2.4-400-10) або дозволу Держстандарту України та Міністерства охорони здоровя України на відхилення від стандарту в обємі: 300 (триста) куб.м./міс., приймання стічних вод, у яких не перевищено допустимі концентрації забруднювальних речовин в об'ємі: 64783 (шістдесят чотири тисячі сімсот вісімдесят три) куб.м./міс., дощових (талих) стічних вод 198 (сто девяносто вісім) куб.м./міс.

Відповідно до п.2.1.1 договору №306537 від 12.03.2015р. ЛМКП «Львівводоканал» зобов'язався відповідно до технічних умов, виданих ЛМКП «Львівводоканалом», приєднати абонента, до міської мережі водопроводу та каналізації та забезпечити в розмірі лімітів, зокрема, постачання питної води, яка відповідає чинному стандарту (ДСанПіН 2.2.4-400-10) або дозволу Держстандарту України та Міністерства охорони здоровя України на відхилення від стандарту в обємі: 89 (вісімдесят девять) куб.м./міс., приймання стічних вод, у яких не перевищено допустимі концентрації забруднювальних речовин в об'ємі: 89 (вісімдесят девять) куб.м./міс., дощових (талих) стічних вод 13 (тринадцять) куб.м./міс.

Як вбачається з п.2.2.1 договору №306537 від 15.11.2006р., абонент зобовязався отримати у ЛМКП «Львівводоканал» технічні умови (в разі їх відсутності) на приєднання абонента до каналізаційної мережі, погодити паспорт водного господарства (в разі його відсутності) протягом одного місяця з моменту укладення договору і у встановленому порядку отримати дозвіл на скид стічних вод, погодивши проект ліміту на скид забруднювальних речовин.

Умовами договорів №306537 від 23.07.2014р. та від 12.03.2015р., а саме п.п.2.2.1, передбачено обовязок абонента у встановленому порядку отримати дозвіл на скид стічних вод.

З матеріалів справи вбачається, відповідач віднесений до переліку підприємств для яких встановлюється ліміт на скид забруднювальних речовин у міську каналізацію.

24.12.2007р. на адресу відповідача позивачем було надіслано лист №36-7646/1 разом із тимчасовим лімітом №1072 від 14.12.2007р. на скид забруднювальних речовин в систему міської каналізації, чинного від 01.01.2008р. до погодження проекту ліміту і доведення ліміту на скид, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень листів (а.с. 144-146). В даному листі позивач зазначив, що відповідач зобовязаний погодити проект ліміту та мати дозвіл на скид до вилучення з переліку. Проте, вказаний лист був залишений відповідачем без відповіді та відповідного реагування.

Всупереч п. 2.2.1 договорів №306537 від 23.07.2014р. та від 12.03.2015р., відповідач не виконав свій обовязок щодо отримання дозволу на скид стічних вод у міську каналізацію та в період з серпня 2012 року по червень 2015 року відбувався скид у міську каналізацію стічних вод без дозволу.

Згідно з п.4.1. договорів №306537 від 15.11.2006р., від 23.07.2014р. та від 12.03.2015р. за невиконання або неналежне виконання обовязків, передбачених договором, сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

У відповідності до пп.4.6.6, 8.4.9. Правил при відсутності у абонента дозволу на скид чи закінченні строку його дії, весь обєм стічних вод (за розрахунковий період) розглядається як такий, що перевищує ліміт обєму стічних вод, і плата за їх скидання встановлюється в п'ятикратному розмірі основного тарифу. Відповідно до п.4.4. договорів №306537 від 15.11.2006р., від 23.07.2014р. та від 12.03.2015р. при відсутності дозволу на скид чи закінченні його дії, весь обєм стоків вважається понадлімітним і оплачується в пятикратному розмірі.

Внаслідок допущеного відповідачем порушення вимог Правил приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова та умов договору, відповідач з серпня 2012 року по червень 2015 року не сплатив плату за скид без дозволу своїх стічних вод в систему міської каналізації Львова, що становить 339659,85 грн. та підтверджується відповідними рахунками, надісланими на адресу відповідача (а.с. 32-64).

З метою досудового врегулювання спору позивач надіслав на адресу відповідача претензію від 24.06.2015р. за №10-3330, в якій просив останнього сплатити борг, що підтверджується фіскальним чеком №2514 від 03.08.2015р. Однак, дана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

У відповідності до п.п.4.6.6, 9.4.2.1. Правил та умов п.4.4 договорів №306537 від 15.11.2006р., від 23.07.2014р. та від 12.03.2015р., відсутність дозволу на скид стічних вод у міську каналізацію Львова з серпня 2012 року по червень 2015 року зумовлює виникнення у відповідача обовязку зі сплати додаткової суми коштів у пятикратному розмірі основного тарифу, оскільки, у такому випадку, весь обсяг стічних вод вважається таким, що перевищує ліміт обсягу стічних вод.

Згідно з п.4.2 «Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів», затвердженої наказом Держбуду України від 19.02.2002р. №37 та відповідно до п. 8.4.9 місцевих Правил плата відповідача за скид до міської каналізації стічних вод без дозволу здійснюється відповідно до рахунків, які виставляє водоканал і розподіляється таким чином: 20% - 67931грн. 97коп. перераховуються на рахунок міського фонду охорони навколишнього природного середовища; 80% - 271727грн. 88коп. перераховуються на рахунок водоканалу.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та відзивом на неї, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та, відповідно, скасування оскаржуваного рішення відсутні, з огляду на наступне:

Відповідно до ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 3 ч.1 ст.44 Водного кодексу України встановлено, що водокористувачі зобовязані дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.

У відповідності до п.п. 3.1.4, 3.1.5 Правил приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова визначено, що водоканал зобов'язаний здійснювати контроль за якістю стічних вод, що скидають підприємства, а також за режимом і обсягом скиду, виставляти підприємствам до оплати рахунки за послуги водовідведення. У випадку виявлення з боку підприємств порушень правил (перевищення встановлених показників об'єму та якості стічних вод, скид без дозволу, невиконання вимог акту тощо), водоканалом нараховується додаткова плата із застосуванням коефіцієнта кратності (розділи 8, 9 Правил).

За відсутності дозволу за скид забруднювальних речовин чи закінченні строку його дії весь обєм стоків вважається понадлімітним і оплачується в пятикратному розмірі (п.4.4 договору).

Відповідно до п.п.4.6.1, 4.6.3 Правил приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова підприємства зобовязані отримати дозвіл водоканалу на скид стічних вод. Для отримання дозволу на скид підприємство подає лист згідно з додатком 10.11. Лист про дозвіл на наступний період подається до 1 листопада поточного року. Якщо підприємство у встановлені терміни не звернулось у водоканал щодо надання дозволу на скид дозвіл на скид втрачає чинність о 24:00, 31 грудня, року, на який дозвіл було надано (п.4.6.5.2.1 Правил).

Відповідачем не подано суду доказів наявності дозволу на скид стічних вод та належних і допустимих доказів оплати виставлених ЛМКП «Львівводоканал» рахунків за скид стічних вод без дозволу в систему міської каналізації Львова.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про підставність заявленого позову та стягнення з приватного підприємства «Юридична компанія «Егіда-Львів» 20 відсотків плати за скид понаднормативних забруднень до міського фонду охорони навколишнього природного середовища, що утворений у складі міського бюджету та 80 відсотків водоканалу, у відповідності до п.4.2 «Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів» затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002р. №37.

Судова колегія критично оцінює доводи апелянта стосовно невідповідності Правил приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова нормам чинного законодавства щодо встановлення обовязку отримання дозволу на скид стічних вод, зважаючи на те, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» Правила, зазначені в п. 1.1 договору, є частиною законодавства у сфері питної води та питного водопостачання. Відповідно до ч. 6 п. 6.2 Державних правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, у місцевих правилах приймання можуть бути передбачені додаткові вимоги до укладення договору, які враховують місцеві особливості. Відповідно до п. 2.1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах, відповідно до Законів України «Про питну воду та питне водопостачання» та «Про житлово-комунальні послуги», якими визначаються істотні умови договору між виробником та споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Умовами договорів №306537 чітко встановлений обовязок абонента отримати дозвіл на скид стічних вод. В силу приписів ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). З врахуванням того, що договір № 306537 на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до каналізаційної мережі є чинним, жодних змін до вказаного договору не вносилося, відтак умови даного договору в частині обовязку абонента отримати дозвіл на скид стічних вод є чинними та підлягають виконанню.

Відповідно до ст.ст. 33, 43 ГПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія, прийшла до висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення, як такого, що прийнято відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, слід покласти на скаржника.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Львівської області від 27.10.2015р. у справі №914/3315/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу приватного підприємства «Юридична компанія «Егіда-Львів» без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складений 11.03.2016р.

Головуючий суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.

суддя Кузь В.Л.