ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.03.2016 Справа № 920/88/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Шосткинський завод хімічних реактивів», м. Шостка Сумської області

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Шостка Сумської області

про стягнення 81 551 грн. 22 коп.

Суддя Б.І. ЛИХОВИД

За участі представників сторін:

від позивача: Ревякін С.С., довіреність № 54-222 від 02.03.2016

від відповідача: не прибув

у судовому засіданні брала участь секретар судового засідання Н.М. Мітіна

Суть спору: позивач у позовній заяві просить суд за неналежне виконання вимог договору оренди приміщення № 2/12/2011 від 21.12.2011 стягнути з відповідача на свою користь суму основного боргу у розмірі 37 591 грн. 26 коп., пеню у розмірі 16 236 грн. 80 коп., 3% річних у розмірі 2 561 грн. 60 коп., інфляційні витрати у розмірі 25 161 грн. 56 коп., а також витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 378 грн. 00 коп.

У відзиві від 12.02.2016 на позовну заяву відповідач заперечує проти позовних вимог, зазначаючи, що угоду про розірвання договору оренди від 11.10.2013 та акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.10.2013, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, не підписувала, а заборгованість по орендній платі була зарахована в рахунок здійснених нею поліпшень орендованого приміщення, а тому просить суд відмовити повністю у задоволенні позовних вимог та здійснювати розгляд справи без її участі.

Представник позивача у дане судове засідання подав письмові додаткові пояснення за № 54 від 02.03.2016, де вважає, що здійснені відповідачем покращення орендованого приміщення не підтверджені належними доказами, а крім того, позивач, на виконання п. 4.4 договору оренди, на який посилається відповідач в обґрунтування своїх заперечень, не надавав письмової згоди на проведення відповідачем будь-яких ремонтів чи покращень та не погоджував жодних кошторисів. Також позивач вважає, що наявність печатки відповідача на угоді про розірвання договору оренди від 11.10.2013, акті звірки взаємних розрахунків станом на 01.10.2013 та акті здачі приймання приміщення від 11.10.2013 є належним доказом підтвердження підпису відповідача на зазначених документах.

Крім того, представник позивача подав у дане судове засідання заяву, в якій відмовляється від позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені у сумі 16 236 грн. 80 коп., в іншій частині позовні вимоги залишені без змін.

Відповідач у дане судове засідання не прибула, додаткових письмових пояснень по справі не подала, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, оцінивши надані докази, суд встановив:

21.12.2011 між Публічним акціонерним товариством «Шосткинський завод хімічних реактивів» (позивач, орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (відповідач, орендар) було укладено договір оренди приміщення № 2/12/2011, відповідно до п. 1.1 якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення площею 210 кв. м., яке розташоване в будівлі за адресою: АДРЕСА_2 (об`єкт оренди), що підтверджується наявним в матеріалах справи актом здачі - приймання приміщення від 21.12.2011, підписаного головою правління позивача та відповідачем особисто і скріпленого печатками сторін.

Відповідно до п. п. 5.1 та 5.2 договору орендна плата становить 3 150 грн. 00 коп. за місяць з ПДВ. Орендар сплачує орендодавцю орендну плату не пізніше двадцятого числа поточного місяця.

У відповідності до п. 7.1.8 договору, відповідач, крім орендної плати, також зобов`язаний сплатити позивачу вартість комунальних послуг, що ним споживаються (електроенергія, водопостачання, опалення, каналізація та інші витрати, що пов`язані з утриманням об`єкта оренди) згідно виставлених орендодавцем рахунків у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача не пізніше 20 числа поточного місяця.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, тобто із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання на лежним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутно сті конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбаченим цим Кодексом.

Аналогічна норма щодо виконання зобов`язань міститься в статті 526 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.10.2013 між сторонами було укладено угоду про розірвання договору оренди приміщення № 2/12/2011 від 21.12.2011, якою вищезазначений договір оренди було розірвано, а в п. 2 якої сторони погодили, що відповідач має заборгованість перед позивачем по сплаті орендної плати у сумі 37 591 грн. 26 коп., які відповідач зобов`язався погасити. Також, згідно акту звірки взаємних розрахунків між сторонами станом на 01.10.2013, заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті орендної плати становить 37 591 грн. 26 коп.

У відповідності до наявного в матеріалах справи акту здачі - приймання приміщення від 11.10.2013, орендоване приміщення було повернуто відповідачем позивачу.

При цьому, відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує факт підписання угоди від 11.10.2013 про розірвання договору оренди приміщення № 2/12/2011 від 21.12.2011, акту звірки взаємних розрахунків між сторонами станом на 01.10.2013 та акту здачі - приймання приміщення від 11.10.2013. Суд зазначає, що дане твердження відповідача спростовується проставлянням на вказаних документах печатки відповідача, яка є належним доказом засвідчення справжності підпису відповідача.

Що стосується розміру заборгованості по сплаті орендної плати, відповідач у відзиві не заперечує обґрунтованість нарахування позивачем орендної плати за період дії договору оренди приміщення № 2/12/2011 від 21.12.2011, а також підтверджує, що орендна плата за користування орендованим нежитловим приміщенням в розмірі 37 591 грн. 26 коп. нею сплачена не була, але відповідач вважає, що заборгованість по орендній платі повинна бути зарахована в рахунок здійснених нею поліпшень орендованого приміщення у відповідності до п. 4.4 договору оренди. На підтвердження здійснених поліпшень орендованого приміщення відповідач до відзиву додала фото приміщення та накладну від 24.1.2011 на суму 37 375 грн. 26 коп.

Суд вважає, що вказані заперечення відповідача повністю спростовуються матеріалами справи, виходячи з наступного.

Пунктом 4.4. договору оренди приміщення передбачено, що у випадку, коли орендар здійснив за власний рахунок, з письмової згоди та в межах погодженого з орендодавцем кошторису, не відокремлювані покращання, без шкоди для об`єкту, що орендується, він має право на відшкодування вартості цих покращень в межах погодженого кошторису в рахунок орендної плати за умови підтвердження вартості покращень первинними документами, які відповідають вимогам чинного законодавства.

Тобто відповідач мав право на відшкодування здійснених покращень в рахунок орендної плати виключно за умови письмового погодження кошторису з позивачем та за умови підтвердження вартості покращень первинними документами. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідачу згода на проведення ремонтів (покращень) орендованого приміщення не надавалась, кошториси не погоджувались.

Додані відповідачем до відзиву фото не можуть підтвердити чи спростувати здійснені покращення, з них не вбачається коли і ким був здійснений ремонт приміщення, а тому вони не є належними доказами у розумінні ст. 34 ГПК України і до уваги судом не приймаються. Додана до відзиву накладна про придбання будівельних матеріалів від 24.11.2011 на суму 37 375 грн, 26 коп. також не є належним доказом, оскільки вказана накладна не має відношення до правовідносин сторін по договору оренди. Накладна датована 24 листопада 2011 року, тоді як договір оренди приміщення був укладений між сторонами лише 21 грудня 2011 року, тобто накладна була виписана відповідачу майже за місяць до моменту укладання вищевказаного договору.

Посилання відповідача у відзиві про взяття в оренду приміщення у непридатному для здійснення підприємницької діяльності стані спростовуються пунктом 1.2. договору, де чітко визначено, що стан об'єкта, що орендується, на момент передачі в оренду задовільний, приміщення придатне для експлуатації. Крім того даний факт встановлений і в абзаці 3 акту здачі-приймання приміщення від 21.12.2011, підписаного відповідачем та скріпленого її печаткою, згідно якого: «До підписання договору та цього акту прийому-передачі об'єкт оренди оглянутий орендарем. Істотних недоліків, які перешкоджали б використанню об'єкта оренди за призначенням, під час його огляду не виявлено. Об'єкт оренди відповідає вимогам, викладеним сторонами у договорі, знаходиться у задовільному стані, придатний для експлуатації. Ніяких претензій щодо стану об'єкта оренди від сторін не надійшло».

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач порушив вимоги вищевказаних норм та умови укладеного між сторонами договору оренди приміщення № 2/12/2011 від 21.12.2011, а саме допустив прострочення виконання грошового зобов'язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед позивачем.

На день розгляду справи в суді заборгованість відповідача перед позивачем складає 37 591 грн. 26 коп., що повністю підтверджується матеріалами справи.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач, з урахуванням всіх обставин справи, подав суду достатньо доказів, які об'єктивно і у визначеному законом порядку підтвердили його позицію. За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Крім того, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань позивач просить стягнути з відповідача 25 161 грн. 56 коп. інфляційних втрат та 2 561 грн. 60 коп. 3% річних.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень ст. 625 ЦК України, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних (інший розмір процентів встановлений договором) виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи викладене, позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та 3% річних визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Провадження по справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені в сумі 16 236 грн. 80 коп. припиняється на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України, у зв`язку з відмовою позивача від позовних вимог у даній частині.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у розмірі 1 378 грн. 00 коп. покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85, Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (41100, АДРЕСА_1, ід. номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Шосткинський завод хімічних реактивів» (41100, Сумська область, м. Шостка, вул. Щербакова, 1, код 05761264) 37 591 грн. 26 коп. основного боргу, 2 561 грн. 60 коп. 3% річних, 25 161 грн. 56 коп. інфляційних збитків, 1 103 грн. 65 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог - припинити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 09.03.2016

СУДДЯ Б.І. ЛИХОВИД