номер провадження справи 18/1/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2016 справа № 908/8/16

за позовом комунального підприємства «Водоканал» (69002, місто Запоріжжя, вулиця Артема, 61)

до відповідача приватного акціонерного товариства «Запоріжхімбудоптторг» (69096, місто Запоріжжя, вул. Гребельна, буд. 5)

про стягнення 351192,67 грн.

Суддя Носівець В.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 78 від 11.01.2016 р.;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № б/н від 09.08.2015 р., ОСОБА_3, директор, наказ № 4-к від 04.07.2012 р.;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 04.01.2016 р. звернулося комунальне підприємство «Водоканал» з позовною заявою до приватного акціонерного товариства «Запоріжхімбудоптторг» про стягнення 351192,67 грн.

Ухвалою суду від 05.01.2016 р. порушено провадження у справі № 908/8/16, присвоєно справі номер провадження 18/1/16, судове засідання призначене на 17 лютого 2016 року; в судовому засіданні оголошувалась перерва до 24.02.2016 р. За клопотанням представника відповідача судовий процес фіксується за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу «Оберіг» бази даних Діловодство спеціалізованого суду. Розгляд справи закінчений в судовому засіданні 24.02.2016 р., судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, на виконання вимог суду надані пояснення б/н від 24.02.2016 р. В обґрунтування своєї позиції посилався на наступне: між сторонами існують господарські правовідносини, які регулюються умовами договору № 1473/1 про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації від 01.01.2010 р. Представниками позивача 25.07.2013 р., в присутності відповідача проведена перевірка водогосподарської діяльності відповідача по майданчику позивача (вул. Гребельна, буд. 5), за результатами якої складено акт технічного обстеження водопроводу № 422-ти та № 422/1-ти. В акті № 422-ти встановлено, що на вводі № 4 (бойлерна) на трубопроводі, яким здійснюється подача води, змонтовано водомірний вузол із приладом обліку ВСКМ 5/20, зав. № 448600, держповірка 2 квартал 2009 року. Покази на момент огляду 10610 куб.м. Типорозмір змонтованого на трубопроводі подачі води в бойлерну (ввід № 4) не відповідає фактичному водопостачанню. Даний прилад обліку експлуатується із простроченим терміном держповірки. Строк держповірки приладу обліку ВСКМ 5/20 на вводі № 4 сплив 30.06.2012 р. В акті технічного обстеження № 422/1-ти від 25.07.2013 р. зафіксовано діаметр вводу, витрати води за добу, період за який виконано розрахунок витрат води безоблікового водокористування. Акт технічного обстеження № 422-ти підписаний відповідальною особою відповідача; з актом № 422/1-ти відповідач ознайомлений, однак від підпису відмовився. На підставі акта технічного обстеження водопроводу № 422/1-ти КП «Водоканал» складений акт-рахунок № 1473/1 від 25.07.2013 р. за період з 01.07.2013 р. по 25.07.2013 р., в якому визначено вартість води по вводу 100 мм розрахунковим способом, відповідно до якого сума, що підлягає оплаті, складає 351192,67 грн. Невиконання зобовязань відповідачем щодо сплати вартості 351192,67 грн. стало підставою до звернення позивача з позовом до суду. Також на підтвердження наявності правових підстав для стягнення з Абонента вартості безоблікового водокористування позивач посилався на той факт, що ОСОБА_1 технічного обстеження водопроводу № 56 від 10.04.2009 р., яким зафіксований термін повірки приладу обліку води підписаний з боку відповідача начальником РЕУ ОСОБА_4 Отже, зазначення в цьому акті терміну дійсності повірки є реалізацією, наданою позивачу ОСОБА_5 № 30, функції контролю за дотриманням міжповіркових інтервалів абонентами. Посилався на абзац 1 ч. 2 ст. 28 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», яким встановлений обовязок абонента подавати засоби вимірювальної техніки на повірку. Враховуючи зміст п. 5.1.1, 5.4.2, 5.4.4 ДСТУ 2708:2006 Національного стандарту України «Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення» та п. 3.2.3 договору, відповідач зобовязаний звернутися із письмовим зверненням до КП «Водоканал» для надання згоди на зняття приладу обліку для його подальшої повірки до спливу строку міжповіркового інтервалу.

Представники відповідача підтримали заперечення, що викладені у відзиві № 09 від 16.02.2016 р. Заперечення вмотивовані наступним: в ході проведеною КП «Водоканал» перевірки складені акти, так в акті № 422-ти від 25.07.2013 р. зафіксовано покази приладу обліку і представник позивача дійшов висновку, що прилад ВСКМ 5/20 за своїми технічними показниками не відповідає водоспоживанню відповідачем. Не відповідає не вбік збільшення на суму 351192,67 грн., а в бік зменшення, оскільки актом № 422-ти зроблено припис: «водомерный узел ввода № 4 (бойлерная) оборудовать резервным, технически исправным, госповеренным прибором учета диаметром 15мм…». Приписи позивача відповідачем виконано в строк, про що свідчить лист вих. № 88 від 26.07.2013 р. Повторної перевірки КП «Водоканалом» не здійснено і в порушення умов договору № 1473/1 витрати питної води і обєм стічних вод визначено розрахунковим шляхом у відповідності до пунктів 3.3 та 3.4 Правил користування, яким передбачено нарахування вартості витрат воду на наявності безоблікового водокористування абонентом, що не встановлено. Звертав увагу суду, що за наслідками проведеної позивачем повірки приладу обліку води ВСКМ 5/20 № 448600 зроблено висновок, що прилад є придатним для використання. Також зазначав, що останній раз обстеження водопроводу позивачем здійснювалося 24.10.2011 р.; протягом 2013-2014 років позивач не звертався ані в досудовому порядку, ані в позовному провадженні до відповідача щодо стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання зобовязань за договором. З урахуванням викладеного просили в позові відмовити.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Водоканал» (Водоканал, позивач у справі) та закрите акціонерне товариство «Запоріжхімбудоптторг», яке у відповідності до Закону України «Про акціонерні товариства» змінило назву на приватне акціонерне товариство «Запоріжхімбудоптторг» (додаткова угода № 4 від 20.08.2012 р.) (Абонент, відповідач у справі) 01.01.2010 р. уклали договір № 1473/1 про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації (надалі договір).

Згідно п. 1.1. договору, Водоканал забезпечує Абоненту подачу питної води на господарсько-питні, побутові та технічні потреби, а також приймання стічних вод по майданчикам зазначеним в додатках до договору.

Пунктом 3.2.1. договору сторони узгодили, що Абонент зобов'язаний своєчасно оплачувати надані йому послуги водопостачання та водовідведення, експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, прилади і пристрої на них у встановленому порядку та у відповідності з даним договором та нормативними документами, вказаними у п.1.1. цього договору.

При відсутності або не встановленому обліковому приладі у встановлений Водоканалом термін або розміщенні Абонентом водолічильних вузлів чи то їх експлуатації з порушенням «Правил користування…», «Правил експлуатації…» водопостачання Абонента вважається без обліковим, а витрати води і обєм стоків у такому випадку визначаються розрахунковим шляхом у відповідності з пунктами 3.3 та 3.4 «Правил користування…», починаючи з дня виписки останнього акту до дня приймання в експлуатацію облікового приладу або водолічильного вузла (п. 3.2.3 договору).

Відповідно до п. 5.1. договору основним документом на оплату є акт-рахунок. Акти за питну воду та послуги стічних вод виписуються Абоненту представником Водоканалу при наявності особистого посвідчення 28-31 числа кожного місяця. Протягом 2-х робочих днів на підставі даних, зазначених у акті, абоненту виписується акт-рахунок. На протязі 3-х робочих днів з дня виписки акту-рахунку абонент зобовязаний перерахувати на розрахунковий рахунок Водоканалу в суму, вказану в акті-рахунку. Якщо Абонент відмовляється підписати акт та акт-рахунок, вони підписуються представником Водоканалу, а в акті та в акті-рахунку робиться відповідний запис про таку відмову. Документи пересилаються Абоненту поштою. Оформлений таким чином акт-рахунок є обовязковим для виконання у вказані в ньому терміни, а також є підставою для розрахунків за питне водопостачання та приймання стічних вод.

Додатковою угодою від 30.03.2009 р. сторонами в пункті 3.2.9 визначено відповідальну особу Абонента ОСОБА_4

Сторонами 10.04.2009 р. складено акт технічного обстеження водопроводу № 56, за змістом якого КП «Водоканал» забезпечує подачу питної води Абоненту по 8-ми водопровідним вводам. На вводі у бойлерну встановлено засіб обліку марки ВСКМ 5/20 зав. № 448600 держповірений в 2 кварталі 2009 р., держповірка дійсна до 3 кварталу 2012 р. Акт підписано уповноваженими представниками сторін (арк.с. 30).

Показчиком 2012 «Засоби вимірювальної техніки, занесені до державного реєстру України» затвердженого Міністерством економічного розвитку і торгівлі України міжповірчий термін лічильників води крильчастих модернізованих типу ВСКМ-90, результати вимірів яких використовуються під час розрахунків в сфері побутових та комунальних послуг, встановлено 3 (три) роки.

Представниками сторін 25.07.2013 р. за результатами проведеної перевірки водосподарської діяльності відповідача по майданчику вул. Гребельна, 5 складені акти технічного обстеження систем водопостачання та водовідведення № 422-ТИ та № 422/1-ТИ.

В акті № 422-ТИ зазначено, що на вводі № 4 (бойлерна) на трубопроводі, яким здійснюється подача води, змонтовано водомірний вузол із приладом обліку ВСКМ 5/20, зав. № 448600, держповірка 2 квартал 2009 року. Покази на момент огляду 10610 куб.м. Прилад обліку припломбований до трубопроводу пл. А3484. Типорозмір приладу обліку, змонтованого на трубопроводі подачі води в бойлерну (ввід № 4), не відповідає фактичному водоспоживанню. Вказаний прилад обліку експлуатується з простроченою датою держповірки. Строк держповірки приладу обліку ВСКМ 5/20 на вводі № 4 (бойлерна) сплив 30.06.2012 р. В акті зроблено припис «водомерный узел ввода № 4 (бойлерная) оборудовать резервным, технически исправным, госповеренным прибором учета диаметром 15мм. Срок до 30.07.2013 г.».

В акті № 422/1-ТИ від 25.07.2013 р. представниками Водоканалу зазначено, що внаслідок порушення Абонентом термінів держповірки приладу обліку, водоспоживання в розумінні п. 3.2.3 договору вважається безобліковим, а обєми води та стоків, за період з дня останнього акту КП «Водоканал» по дату прийняття в експлуатацію приладу обліку визначаються розрахунковим шляхом відповідно до п. 5.14, 3.3, 3.4, 3.14 Правил користування...

На підставі п. 3.2.3. договору, п. 3.3, 5.14 «Правил користування...», в акті технічного обстеження водопроводу № 422/1-ТИ від 25.07.2013 року КП «Водоканал» виконано розрахунок об'єму води за період з 01.07.2013 року по 25.07.2013 р. (25 діб) по вводу діаметром 100 мм:

- 1356,48 куб.м. за добу х 25 діб = 33912 куб.м. води, та, відповідно до п. 3.14 Правил користування..., - 33912 куб.м. стічних вод.

На підставі акту технічного обстеження водопроводу № 422/1-ТИ від 25.07.2013 р. складено акт-рахунок № 1473/1 від 25.07.2013 року за період з 01.07.2013 р. по 25.07.2013 р. на суму 351192,67 грн. (арк.с. 33). В даному акті зазначено наступний розрахунок:

Витрати води 33912 куб.м. х 5,14 (тариф на воду) = 174307,68 грн.

Витрати стічних вод 33912 куб.м. х 3,49 (тариф на стічні води) = 118352,88 грн.

ПДВ = 58532,11 грн.

Разом 351192,67 грн.

Оскільки відповідач від підпису актів (акт технічного обстеження водопроводу від 25.07.2013 р. № 422/1-ТИ, акт-рахунок № 1473/1 від 25.07.2013 р. на суму 351192,67 грн.) відмовився, позивач, враховуючи положення розділу 5 договору, направив зазначені акти 06.08.2013 р. на адресу відповідача поштою з супровідним листом № 7919 від 05.08.2013 р. (арк.с. 34-36).

На виконання припису Водоканалу, Абонент спрямував на його адресу лист № 88 від 26.07.2013 р. з запрошенням інспектора позивача прийняти прилад для комерційного обліку.

Несплата відповідачем акту-рахунку № 1473/1 від 25.07.2013 р., в добровільному порядку, стала підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення вартості безоблікового водопостачання та водовідведення за період з 01.07.2013 р. по 25.07.2013 р. у розмірі 351192,67 грн. задоволенню не підлягають виходячи з наступного:

Зобов'язання, згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України, ст. 174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, що субєкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

При цьому, приписи ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 19 Закону України Про питну воду та питне водопостачання послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обовязків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення.

Укладаючи правочин, на підставі якого позивач здійснює водопостачання абоненту, сторони зазначили, що керуються ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання» від 10.01.2002 р. № 2918-111, «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. № 1875-ІV, діючими ОСОБА_5 користування системами комунального водопостачання та водовідведення у населених пунктах України, затверджених наказом Мінжилкомунгоспу України від 27.06.2008 р. (надалі «ОСОБА_5 користування…»), ОСОБА_5 приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду України № 37 від 19.02.2002 р. (надалі «ОСОБА_5 приймання …»), Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженої міністерством юстиції України 26.04.2002 р. № 402/6690 (надалі «Інструкція…»), ОСОБА_5 приймання стічних вод підприємств у систему каналізування міста Запоріжжя, затверджених рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 167 від 29.05.2003 р. (надалі «ОСОБА_5 приймання … м. Запоріжжя»), ОСОБА_5 експлуатації та технічними вимогами до приладів обліку питної, технічної води, промислових та госпфекальних стоків від 20.12.93 р. (надалі «ОСОБА_5 експлуатації…»), ДСТУ на питну воду 2874-82, ДБН 360-92, СНіП 2.04.02-84, ОСОБА_5 технічної експлуатації систем комунального водопостачання і каналізації населених пунктів України КДП 204-12 Укр.242-95.

Відповідно до п. 2.1 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення у населених пунктах України, що затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року № 190 (надалі ОСОБА_5 № 190) договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України Про питну воду та питне водопостачання та Про житлово-комунальні послуги.

Розрахунок за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюється на основі показів засобів обліку (п. 3.1 Привал № 190).

Кабінет Міністрів України Постановою від 27.11.1995 р. за № 947 затвердив програму поетапного оснащення наявного житлового фонду засобами обліку та регулювання споживання води і теплової енергії на 1996 2007 роки. Цією програмою визначено найбільш ефективний шлях зменшення затрат на впровадження засобів обліку.

Отже, приймаючи до уваги зазначене, наявність у споживача засобу обліку води є обовязковим.

Підставою для звернення з позовом до суду стало порушення відповідачем пункту 3.2.3. договору, а саме використання Абонентом приладу обліку води після спливу строку повірки, що, в свою чергу, є порушенням п. 5.1.1, 5.4.2, 5.4.4 ДСТУ 2708:2006 Національного стандарту України «Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення», ст. 28 Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність, що, на думку позивача, дає йому право на застосування пунктів 3.3 та 3.4 Правил користування….

Відповідно до п. 5.1. Правил № 190, облік відпущеної питної води та прийнятих стоків здійснюється виробником і споживачами засобами вимірювальної техніки, які занесені до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію.

Пунктом 5.4. вказаних Правил № 190 визначено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт засобів обліку проводяться відповідно до Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність, а також інших нормативно-правових актів, які регулюють цю сферу діяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність (в редакції, що діяв на час проведення перевірки, до 01.01.2016 р.) засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію.

Відповідно до п. 5.14. Правил № 190 усі засоби обліку в обумовлені законодавством строки підлягають періодичній повірці. Задовільні результати повірки підтверджують свідоцтвом про повірку або записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційної документації. Засоби обліку опломбовуються з нанесенням відбитка повірочного тавра в місцях, що передбачені експлуатаційною документацією.

Суд погоджується з позицією позивача, що при виконанні зобовязань за договором про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації, з метою обліку спожитої води, визначення її вартості, учасники правочину використовують покази засобу обліку води, який повинен відповідати встановленим нормам.

Частиною 2 ст. 28 Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність (в редакції, що діяв на час проведення перевірки, до 01.01.2016 р.) унормовано, що засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом ЦОВМ. Підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку. Аналогічний припис містить п. 5.1.1 ДСТУ 2708:2006 Національного стандарту України «Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення» щодо необхідності подання засобів вимірювальної техніки на повірку.

Пунктом 9.2.11 Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, які затверджено наказом Держжитлокомунгоспу України № 30 від 05.07.1995 р. встановлено, що контроль за наявністю і станом обладнання засобів вимірювальної техніки для обліку відпущеної води, а також за дотриманням термінів їх періодичної повірки здійснюється працівниками абонентського відділу виробника.

Відповідно до п. 3.2.3 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з центрального водопостачання та водовідведення, погоджених головою Державної служби України з питань регуляторної політики та розвитку підприємства, головою Антимонопольного комітету України, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 31.08.2012 р. за № 1468/21780, субєкти господарювання, які провадять (мають намір провадити) господарську діяльність з центрального водопостачання та/або водовідведення, повинні здійснювати своєчасне забезпечення контрольно-вимірювальних інструментів і приладів, а також відповідних приладів обліку, повірки або державної метрології атестації засобів вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд.

З огляду на викладене слідує, що жодним нормативним актом не визначений/встановлений обовязок споживача/абонента контролювати термін повірки та вчиняти дії щодо періодичної повірки засобу обліку води. Натомість, такий обовязок покладено на субєктів господарювання, які провадять (мають намір провадити) господарську діяльність з центрального водопостачання та/або водовідведення, тобто на позивача. На підприємства, організації та фізичних осіб покладений обов'язок своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку (в редакції Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», що діяв на час проведення перевірки; п. 5.1.1 ДСТУ 2708:2006 Національного стандарту України «Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення»). Відповідач перешкод не чинив у подачі засобу вимірювальної техніки на повірку, з письмовим зверненням про періодичну повірку до позивача не звертався, як передбачає п. 5.4.4 ДСТУ 2708:2006 Національного стандарту України «Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення».

За таких обставин посилання КП Водоканал на наявність порушень з боку відповідача під час виконання зобовязань за договором від 01.01.2010 р. № 1473/1 про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації, які полягають у простроченні терміну повірки засобу обліку води, є безпідставними.

В силу ст.ст. 626, 628, 627 ЦК України зміст правочину становить визначену на розсуд сторін правочину і погоджену ними домовленість, спрямовану на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента, визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Виходячи з принципів свободи договору, сторони у п. 3.2.3. договору № 1473/1, узгодили, що при відсутності або не встановленому обліковому приладі у встановлений Водоканалом термін або розміщенні Абонентом водолічильних вузлів чи то їх експлуатації з порушенням Правил користування…, Правил експлуатації… водопостачання Абонента вважається безобліковим, а витрати води і об'єм стоків у такому випадку визначаються розрахунковим шляхом у відповідності з пунктами 3.3. та 3.4. Правил користування…, починаючи з дня виписки останнього акту до дня приймання в експлуатацію облікового приладу або водолічильного вузла.

Як зазначалося вище, на виконання умов договору абонентом встановлено засіб обліку марки ВСКМ 5/20 зав. № 448600. Розрахунки між сторонами здійснювалися на підставі показів вказаного засобу обліку.

В липні 2013 року абонентом здано лічильник на повірку; лічильник повірено ТОВ «Стандарт Метрологія» (30.07.2013 р.), визнано справним, про що видано паспорт СІТ параметрів та характеристик середовища. З цього слідує, що механічних або інших втручань в роботу лічильника не здійснювалося, що, в свою чергу, спростовує факт безоблікового споживання води абонентом.

Пунктами 3.3, 3.4 Правил № 190 передбачено, що у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними (пункт 3.2. Правил № 190).

Самовільне водоспоживання це користування питною водою з міського водопроводу без дозволу Виконавця та/або без оформлення необхідних документів (в т.ч. без реєстрації у Виконавця в якості Споживача, ухилення чи відмова від укладення договору на надання послуг з водопостачання тощо).

Самовільне приєднання до систем водопостачання приєднання до мереж централізованого комунального водопостачання, здійснене без письмового дозволу Виконавця.

Аналіз пункту 3.3 Правил № 190 свідчить про надання Водоканалу права здійснення розрахунку витрат води у разі встановлення факту безоблікового водокористування Абонентом або самовільного приєднання до систем водопостачання.

Позивач доказів самовільного приєднання відповідача до системи водопостачання або самовільного водокористування та наявності правових підстав застосування положень пунктів 3.3, 3.4 Правил не довів. Натомість матеріали справи свідчать, що весь обсяг води пройшов крізь опломбований прилад обліку, який в свою чергу пройшов повірку, та результати повірки виявилися позитивними, тобто водомір справний та здійснює вірний облік води. Суду не надано доказів прострочення оплати Абонентом наданих послуг, тобто всі платежі здійснювалися своєчасно та відповідно до показників приладу обліку.

Пунктом 5.14 Правил № 190 встановлено, що усі засоби обліку в обумовлені законодавством строки підлягають періодичній повірці. Задовільні результати повірки підтверджують свідоцтвом про повірку або записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційної документації. Засоби обліку опломбовуються з нанесенням відбитка повірочного тавра в місцях, що передбачені експлуатаційною документацією. У випадку тривалості повірки понад місяць об'єм води визначається відповідно до п. 3.3 цих Правил до дня установки повіреного засобу обліку.

Стосовно застосування позивачем п. 5.14 Правил № 190 суд назначає наступне: положеннями вказаного пункту законодавець передбачив відповідальність підприємств, організацій та фізичних осіб саме за перевищення тривалості повірки приладу, а не за порушення строків подачі ними засобів вимірювальної техніки на повірку, що має місце в даному випадку.

Як зясовано судом повірка лічильника проведена 30 липня 2013 р., тобто протягом 5-ти календарних днів з моменту проведення перевірки Водоканалом.

З урахуванням викладеного, застосування КП Водоканал вказаного положення Правил № 190 є безпідставним.

Відповідно до приписів ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінивши усі обставини справи у їх сукупності та дослідивши надані сторонами по справі документальні докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог за недоведеністю, внаслідок чого в їх задоволенні відмовляється.

Судовий збір покладається на позивача, відповідно до статті 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 29 лютого 2016 р.

Суддя В.В. Носівець