ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2016р. Справа№ 914/101/16

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м.Львів

до відповідача: ОСОБА_1, м.Львів

про розірвання договору купівлі-продажу №80/04 від 16.11.2004р.

Суддя Щигельська О.І.

при секретарі Зарицькій О.Р.

Представники:

від позивача: Васильченко О.О. - представник за довіреністю

від відповідача: не з'явився

Суть спору: позов заявлено Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області, м.Львів до ОСОБА_1, м.Львів про розірвання договору купівлі-продажу №80/04 купівлі-продажу цілісного майнового комплексу Львівського державного технологічного центру «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, укладеного сторонами 16.11.2004р.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 15.01.2016р. провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 01.02.2016р. В судовому засіданні 01.02.2016р. оголошено перерву до 22.02.2016р. для надання можливості сторонам подати додаткові пояснення по суті спору.

Представнику позивача роз'яснено права згідно зі ст.ст.20, 22 ГПК України.

Представник позивача в судове засідання 22.02.2016р. з'явився, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Ствердив, зокрема, що в листопаді 2004 року у процесі приватизації державного майна шляхом його продажу на аукціоні між позивачем та відповідачем - ОСОБА_1 укладено договір купівлі продажу цілісного майнового комплексу Львівського державного технологічного центру «ІНФОРМАЦІЯ_1». За умовами договору, останній зобов'язався здійснити всі необхідні заходи щодо вилучення приватизованого об'єкта з державного реєстру підприємств України, в тому числі анулювати печатки та штампи, проте, за результатами перевірки встановлено, що зазначені зобов'язання не виконано. Зазначене зумовило звернення РВ ФДМУ по Львівській області до суду із позовом про розірвання вказаного договору. Просив позов задоволити.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання 22.02.2016р. не забезпечив, поважності причин неявки суду не повідомив, проте подав клопотання (вх.№6891/16 від 19.02.2016р.) про відкладення розгляду справи у зв'язку із необхідністю отримати додаткові докази по справі, а саме довідки з Державного архіву Львівської області на підтвердження проведення заходів про вилучення приватизованого об'єкту ЛДТЦ «ІНФОРМАЦІЯ_1» з державного реєстру підприємств України обліку у Державних фондах.

Розглянувши вказане клопотання відповідача, та зважаючи на те, що до матеріалів справи долучено поданий раніше п.ОСОБА_1. відзив на позовну заяву (вх.№3527/16 від 29.01.2016р.), його пояснення по суті спору заслухно в судовому засіданні 01.02.2016р., суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, в яких достатньо доказів для прийняття рішення по суті спору, у відповідності до ч.3 ст.4-3 ГПК України судом створювались сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, у зв'язку із чим передбачені у ст.77 ГПК України підстави для відкладення розгляду справи не вбачаються, відтак, у задоволенні клопотання відповідача слід відмовити.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено таке.

Між Регіональним відділенням Фонду державного майна України у Львівській області (позивач по справі, продавець за договором) та ОСОБА_1 (відповідач по справі, покупець за договором) укладено договір №80/04 купівлі-продажу цілісного майнового комплексу Львівського державного технологічного центру «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (при викупі) від 16.11.2004р., за яким продавець зобов'язався передати у власність покупцю цілісний майновий комплекс Львівського державного технологічного центру «ІНФОРМАЦІЯ_1» (надалі - об'єкт), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а покупець - прийняти об'єкт і сплатити ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі. Майно підприємства включає в себе всі активи і пасиви, основні засоби згідно зі зведеним актом інвентаризації, затвердженим наказом РВ ФДМ України від 22.06.2004 року №550, що є невід'ємною чатисною цього договору. У вартість проданого майна не входить приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (п.1.1). Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Холявкою В.Я. та зареєстровано в реєстрі за №2246.

У відповідності до п.5.1 Положення про Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 02.10.2012р. №3607, на нього покладено здійснення контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу державного майна.

Порядок контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об'єктів приватизації державними органами приватизації затверджено наказом Фонду державного майна України від 10.05.2012р. №631 (далі - Порядок). Відповідно до п.2.4 зазначеного Порядку, у процесі проведення контролю за виконанням умов договору використовуються документи, які можуть підтверджувати стан їх виконання. При цьому власник зобов'язаний забезпечити надання державному органу приватизації або представнику державного органу приватизації документів, які він вважає необхідними для підтвердження виконання умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, РВ ФДМУ по Львівській області неодноразово проводились поточні перевірки виконання умов договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу ЛДТЦ «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1, про що складено відповідні акти від 05.06.2009р., від 20.06.2011р., від 22.08.2013р. та від 11.02.2014р.

Зокрема, останнім із актів встановлено невиконання умов зазначеного договору.

Так, згідно з п.5.1 договору, покупець, серед іншого, зобов'язався за власний рахунок здійснити всі необхідні заходи щодо вилучення приватизованого об'єкту з державного реєстру підприємств України, в тому числі анулювання печаток і штампів.

Відповідно до абз.17 ч.2 ст.27 Закону України «Про приватизацію державного майна», строк виконання зобов'язань, визначених у договорі купівлі-продажу, крім мобілізаційних завдань, не повинен перевищувати п'яти років. Аналогічну за змістом норму на момент укладення договору, було зафіксовано в абз.4 ч.2 ст.27 вказаного Закону.

Водночас, у п.3.6 акту поточної перевірки від 11.02.2014р. зазначено, що таке зобов'язання не виконано.

Згідно з ч.5 ст.27 Закону України «Про приватизацію державного майна», на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано або визнано недійсним за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки.

Позивачем надіслано на адресу відповідача претензію №11-11-02446 від 07.04.2014р., якою звернуто увагу відповідача на невиконання умов договору в цій частині та запропоновано у 20-денний термін, з моменту отримання претензії, прибути у регіональне відділення для добровільного розірвання договору та повернення об'єкта продажу у відповідності до умов договору. Оскільки наведена пропозиція залишена п.ОСОБА_1. без відповіді та задоволення, РВ ФДМУ по Львівській області звернулось до суду із позовною заявою про розірвання договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу №80/04 від 16.11.2004р.

При вирішенні спору суд виходив за такого.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про приватизацію державного майна», спори щодо приватизації державного майна, крім спорів, які виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції адміністративних судів, вирішуються господарським судом у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Так, ч.ч.1, 2 ст.1 ГПК України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності. Згідно з п.1 ч.1 ст.12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

Пленумом Вищого господарського суду України у п.3.2 Постанови №10 від 24.10.2011р. роз'яснено, що господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори пов'язані з приватизацією державного та комунального майна (крім спорів про приватизацію державного житлового фонду). Зазначені справи підвідомчі господарським судам і в тому разі, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Відтак, дана справа підвідомча і підсудна господарському суду Львівської області.

Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов'язань, є зокрема договори та інші правочини.

Зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку, як передбачено ч.1 ст.188 ГК України, не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Зокрема, ч.2 ст.651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Водночас, у поданому відповідачем відзиві на позовну заяву (вх.№3527/16 від 29.01.2016р.) зазначено, що на виконання умов договору купівлі-продажу № 80/04 від 16.11.2004р. ОСОБА_1 проведено всі заходи щодо вилучення приватизованого об'єкту ЛДТЦ «ІНФОРМАЦІЯ_1» з державного реєстру підприємств України обліку у Державних фондах, а саме: проведено аудит та знято об'єкт з обліку у Державній податковій інспекції у Шевченківському районі м.Львова, про що свідчить довідка про зняття з обліку платника податків від 16.01.2006р. №659/29-011; знято об'єкт з обліку в Управлінні Державного Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м.Львова, що підтверджується довідкою про зняття з обліку платника страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 17.04.2006р. № 2528/04-43 (поновлена 19.01.2009р. №4175/05-15; знято з обліку у Шевченківській районній виконавчій дирекції Львівського обласного відділу Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, про що свідчить довідка про зняття з обліку страхувальника від 06.04.2006р.; знято об'єкт з обліку у Шевченківському районному центрі зайнятості м.Львова, що стверджується довідкою про зняття з обліку від 16.03.2006р.; знято з обліку у Фонді соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, про що свідчить довідка про зняття з обліку №05-914 від 24.03.2006р. Копії зазначених документів долучено до матеріалів справи.

Державним архівом Львівської області адресовано Відділу реєстрації та ліцензування управління промисловості та підприємництва Львівської міської ради довідку №18/01-30 від 15.01.2008р. про надходження до архіву на державне зберігання документів ЛДТЦ «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Відповідач стверджує, що всі копії документів надано державному реєстратору разом із заявою на зняття ЛДТЦ «ІНФОРМАЦІЯ_1» з реєстрації. Зважаючи на вимогу державного реєстратора, відповідачем 12.11.2008р. подано йому згідно опису необхідні документи для проведення реєстраційної дії «Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи» щодо ЛДТЦ «ІНФОРМАЦІЯ_1». Проте, коли відповідач повторно звернувся у Відділ реєстрації з приводу відсутності зняття з обліку ЛДТЦ «ІНФОРМАЦІЯ_1» йому було повідомлено про необхідність надання висновку незалежного аудиту при ліквідації підприємства для проведення відповідної реєстраційної дії. У зв'язку із зазначеним, п.ОСОБА_1. надано пояснення та довідку про те, що при ліквідації підприємства його повний аудит проводився Державною податковою інспекція у Шевченківському районі м.Львова при відповідній перевірці, порушень не виявлено та всі належні документи передано в Державний архів Львівської області. Не зважаючи на це, вирішення питання про проведення реєстраційної дії відкладено та запропоновано поновити довідки про відсутність заборгованостей. Відповідач стверджує, що довідки про відсутність заборгованості ним поновлено декілька разів та передано державному реєстратору, а саме: довідку про відсутність заборгованості Шевченківського районного центру зайнятості №8045/10 від 19.11.2008р.; довідку про відсутність заборгованості Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України №142/015 від 26.01.2009р.; довідку Шевченківської районній виконавчій дирекції Львівського обласного відділу Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про відсутність заборгованості за страхувальником від 09.01.2009р.; довідку Державної податкової інспекції у

Шевченківському районі м.Львова про відсутність заборгованості по податках, зборах (обов'язкових платежах) №98 від 03.12.2008р. (поновлена

(02.04.2009р. та 06.11.2009р.). Копії зазначених документів долучено до матеріалів справи. Не зважаючи на це, ЛДТЦ «ІНФОРМАЦІЯ_1» не знято з реєстрації та повідомлено відповідача про необхідність надання довідки проведення незалежного аудиту.

До матеріалів справи також долучено копію листа прокуратури м.Львова №64-72-12 від 05.01.2015р. за результатами розгляду звернення начальника регіонального відділення ФДМУ по Львівській області Копача М.І. від 09.12.2014р. з приводу можливого невиконання п.ОСОБА_1. договірних зобов'язань та суміжних питань. У вказаному листі зазначено, що проведення обов'язкового аудиту державних підприємств при здачі в оренду цілісних майнових комплексів, приватизації, корпоратизації та інших змінах форми власності передбачала ст.10 Закону України «Про аудиторську діяльність», який втратив чинність 14.09.2006р. А тому, згідно ст. 6 КАСУ, п.ОСОБА_1 має право звернутися до адміністративного суду з відповідною заявою про оскарження дій державного реєстратора з цих питань.

Відповідач зазначає, що у лютому 2015р. він повторно звертався у Державну реєстраційну службу України за новим місцем знаходження за адресою: м.Львів, вул. Словацького, 1, де йому повідомлено, що на даний час, в зв'язку з переїздом, не можливо встановити де знаходиться справа та запропоновано поновити заяву та довідки про відсутність заборгованостей.

Відповідно до ч.5 ст.13 Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, забезпечує передачу до Єдиного державного реєстру таких відомостей, зокрема, про дату та номер запису про зняття з обліку юридичної особи, її відокремленого підрозділу, відокремленого підрозділу іноземної неурядової організації, представництва, філії іноземної благодійної організації та фізичної особи - підприємця - у день отримання відомостей про державну реєстрацію припинення юридичної особи та її відокремленого підрозділу, відокремленого підрозділу іноземної неурядової організації, представництва, філії іноземної благодійної організації, державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Згідно з ч.12 ст.17 вказаного Закону, для державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації на підставі рішення про припинення юридичної особи, прийнятого учасниками юридичної особи або відповідного органу юридичної особи, а у випадках, передбачених законом, - рішення відповідних державних органів, або судового рішення про припинення юридичної особи, не пов'язаного з її банкрутством, після закінчення процедури припинення, але не раніше закінчення строку заявлення вимог кредиторами, подаються такі документи: 1) заява про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації; 2) довідка архівної установи про прийняття документів, що відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що п.ОСОБА_1. здійснено усі необхідні заходи щодо вилучення приватизованого об'єкту з державного реєстру підприємств України, в тому числі анулювання печаток і штампів. Відтак, суд приходить до висновку про належне виконання відповідачем зобов'язань, покладених на нього в цій частині договором №80/04 купівлі-продажу цілісного майнового комплексу Львівського державного технологічного центру «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (при викупі) від 16.11.2004р. ЛДТЦ «Клартат» не вилучено з державного реєстру підприємств України з незалежних від відповідача причин. Відтак, у задоволенні позову слід відмовити у зв'язку з його безпідставністю.

Відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак, суд приходить до висновку, що витрати зі сплати судового збору слід покласти на позивача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Строк і порядок оскарження рішення суду визначені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повне рішення складено 29.02.2016р.

Суддя Щигельська О.І.