Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "04" березня 2016 р. Справа № 906/20/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.

при секретарі: Шундрик Т.В.

за участю представників сторін:

- від позивача: ОСОБА_1 - представник за договором про надання адвокатських послуг від 04.12.2015

- від відповідача: не прибув

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Комунального підприємства "Агенція з питань регіонального розвитку" Житомирської обласної ради (м. Житомир)

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (с. Молочки, Чуднівський район, Житомирська область)

про стягнення 8636,97 грн.

Комунальне підприємство "Агенція з питань регіонального розвитку" Житомирської обласної ради звернулося до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_2 8636,97 грн., з яких: 7762,95 грн. основного боргу, 767,36 грн пені, 52,32 грн 3% річних, 54,34 грн інфляційних відповідно до договору оренди нерухомого майна від 10.08.2012 №447.

Ухвалою від 06.01.2016 господарський суд прийняв позовну заяву, порушив провадження у справі, призначив засідання суду; зобов'язав сторони надати необхідні документи.

Ухвалою господарського суду від 26.01.2016 розгляд справи відкладено у зв"язку з неявкою в судове засідання відповідача та невиконанням вимог ухвали суду.

Ухвалою від 25.02.2016 господарський суд відклав розгляд справи у зв"язку з неявкою відповідача та надання необхідних доказів.

В засіданні суду представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві; надав для долучення до матеріалів справи письмове обґрунтування щодо необхідності стягнення з відповідача витрат на оплату послуг адвоката з посиланням на ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (а. с. 45. 46).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 19.02.2016 до суду повернулася ухвала господарського суду від 26.01.2016, яка надсилалася за адресою: с. Молочки, Чуднівський район, Житомирська область, з відміткою поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання". (а. с. 39, 40).

Відповідно до п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 № Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

За пп. 3.9.1 п. 3.9 зазначеної постанови Пленуму ВГСУ, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

Там же зазначено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що відповідача було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, проте, своїм правом приймати участь в судовому засіданні останній не скористався.

Абзацом абз.1 пп.3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 визначено, що у випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що ухвала господарського суду направлялась відповідачу за належною адресою, однак повернута підприємством зв'язку на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання", зважаючи, що явка відповідача в судове засідання обов'язковою не визнавалася, клопотань про відкладення розгляду справи та повідомлень суду щодо поважності причин відсутності відповідача до суду не надходило, та беручи до уваги, що відповідачу було відомо про розгляд вказаної справи в господарському суді, про що свідчить його заява про ознайомлення з матеріалам справи (а. с. 38), суд вважає за можливе розглянути спір у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

10.08.2012 між сторонами було укладено договір оренди нерухомого майна №447 (а. с.11,12) (далі - Договір), згідно з умовами якого позивач (орендодавець) передає, а відповідач (орендар) приймає в строкове платне користування нежиле приміщення в будівлі за адресою: Житомирський район, с. Зарічани, вул. Бердичівське шосе, 3, що знаходиться на балансі Житомирської обласної психіатричної лікарні №1 Житомирської обласної ради, вартість якого визначена шляхом проведення незалежної оцінки та становить 88580,00 грн, без ПДВ, площею 24,25 кв. м. (п. 1.1 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору оренди нерухомого майна .

Згідно з п. 2.1. Договору вступ орендаря у користування приміщенням настає одночасно з підписанням сторонами даного договору та акта приймання передачі вказаного приміщення. При цьому, передача приміщення в оренду не передбачає передачу орендареві права власності на орендоване майно. Майно залишається у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, а орендар користується ним протягом строку оренди. Приміщення вважається повернутим з моменту підписання сторонами акта приймання - передачі (п.2.2, 2.3 Договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Так, сторони погодили, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст області, затвердженої рішенням обласної, і становить, без ПДВ, за базовий місяць розрахунку (останній місяць по якому є інформація про індекс інфляції) - червень 2012, 25.00 грн за 1 кв. м (за домовленістю сторін). Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України (п. 3.2 Договору).

Пунктом 5.8 Договору визначено, що орендар зобов'язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно з п.5.19 Договору, орендар зобов'язується щомісяця до 15 числа надавати орендодавцеві інформацію про перерахування орендної плати за попередній місяць (копію платіжного доручення з відміткою обслуговуючого банку орендодавця). На вимогу орендодавця проводити звірку взаєморозрахунків по орендних платежах і оформляти відповідні акти звіряння.

Відповідно до ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

На виконання умов Договору позивач передав, а відповідач прийняв у строкове користування (оренду) майно, визначене Договором, про що сторони склали акт приймання - передачі майна від 11.08.2012 (а. с.13 зворотня сторона). Разом з тим, орендоване майно було повернуте, на підтвердження чого складений акт приймання -передачі від 11.09.2015 (а. с. 35).

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як визначено у п.3.3 Договору, орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць та перераховується орендарем у розмірі 100% на розрахунковий рахунок орендаря щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця.

Проте відповідач зобов'язання по сплаті орендної плати згідно з Договором оренди нерухомого майна №447 від 10.08.2012 не виконав, в результаті чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 7762,95 грн., а саме:

- лютий 2015 року - у сумі 154,65 грн (залишок боргу);

- березень 2015 - у сумі 988,14 грн ;

- квітень 2015 року - у сумі 1094,86 грн;

- травень 2015 року - у сумі 1248,14 грн;

- червень 2015 року - у сумі 1275,60 грн;

- липень 2015 року - у сумі 1264,89 грн;

- серпень 2015 року - у сумі 1264,89 грн;

- вересень 2015 - у сумі 471,78 грн (за період з 01.09.2015 по 11.09.2015).

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, про задоволення частково позову враховуючи таке.

Відповідно до п. 3.2. Договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст області, затвердженої рішенням обласної ради, і становить, без ПДВ, за базовий місяць розрахунку (останній місяць, по якому є інформація про індекс інфляції) - червень 2012 року, 25,00 грн. за 1 кв.м. (за домовленістю сторін). Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за перший місяць оренди серпень 2012 р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за липень, серпень 2012 року.

Судом здійснено власний розрахунок помісячної орендної плати відповідно до п. 3.2. Договору з врахуванням індексу інфляції.

Так, орендна плата за 2012 рік становила:

1) серпень 2012 р. (період з 11.08.2012 - 31.08.2012) - у сумі 407,41 грн (606,25 грн - орендна плата/31 день*21 день *0,997 сукупний індекс інфляції за серпень * 0,995 сукупний індекс інфляції за липень) (п. 3.2. абз. 3 Договору);

2) вересень 2012 р. - у сумі 606,86 грн (606,25 грн - орендна плата за базовий місяць * 1,001 сукупний індекс інфляції за вересень );

3) жовтень 2012 р. - у сумі 606,86 грн (606,86 грн - орендна плата за попередній місяць * 1,000 сукупний індекс інфляції за жовтень );

4) листопад 2012 р. - у сумі 606,25 грн (606,86 грн - орендна плата за попередній місяць * 0,999 сукупний індекс інфляції за листопад );

5) грудень 2012 р. - у сумі 607,46 грн (606,25 грн - орендна плата за попередній місяць * 1,002 сукупний індекс інфляції за грудень ).

Орендна плата за 2013 рік:

1) січень 2013 р. - у сумі 608,67 грн (607,46 грн - орендна плата за попередній місяць * 1,002 сукупний індекс інфляції за січень );

2) лютий 2013 р. - у сумі 608,06 грн (608,67 грн - орендна плата за попередній місяць * 0,999 сукупний індекс інфляції за лютий );

3) березень 2013 р. - у сумі 608,06 грн (608,06 грн - орендна плата за попередній місяць * 1,000 сукупний індекс інфляції за березень );

4) квітень 2013 р. - у сумі 608,06 грн (608,06 грн - орендна плата за попередній місяць * 1,000 сукупний індекс інфляції за квітень );

5) травень 2013 р. - у сумі 608,67 грн (608,06 грн - орендна плата за попередній місяць * 1,001 сукупний індекс інфляції за травень );

6) червень 2013 р. - у сумі 608,67 грн (608,67 грн - орендна плата за попередній місяць * 1,000 сукупний індекс інфляції за червень );

7) липень 2013 р. - у сумі 608,06 грн (608,67 грн - орендна плата за попередній місяць * 0,999 сукупний індекс інфляції за липень );

8) серпень 2013 р. - у сумі 603,80 грн (608,06 грн - орендна плата за попередній місяць * 0,993 сукупний індекс інфляції за серпень );

9) вересень 2013 р. - у сумі 603,80 грн (603,80 грн - орендна плата за попередній місяць * 1,000 сукупний індекс інфляції за вересень );

10) жовтень 2013 р. - у сумі 606,22 грн (603,80 грн. - орендна плата за попередній місяць * 1,004 сукупний індекс інфляції за жовтень );

11) листопад 2013 р. - у сумі 607,43 грн (606,22 грн - орендна плата за попередній місяць * 1,002 сукупний індекс інфляції за листопад );

12) грудень 2013 р. - у сумі 610,47 грн (607,43 грн - орендна плата за попередній місяць * 1,005 сукупний індекс інфляції за грудень ).

Орендна плата за 2014 рік:

1) січень 2014 р. - у сумі 611,69 грн (610,47 грн - орендна плата за попередній місяць * 1,002 сукупний індекс інфляції за січень );

2) лютий 2014 р. - у сумі 615,36 грн (611,69 грн - орендна плата за попередній місяць * 1,006 сукупний індекс інфляції за лютий );

3) березень 2014 р. - у сумі 628,90 грн (615,36 грн - орендна плата за попередній місяць * 1,022 сукупний індекс інфляції за березень );

4) квітень 2014 р. - у сумі 649,65грн (628,90 грн - орендна плата за попередній місяць * 1,033 сукупний індекс інфляції за квітень );

5) травень 2014 р. - у сумі 674,34 грн (649,65 грн - орендна плата за попередній місяць * 1,038 сукупний індекс інфляції за травень );

6) червень 2014 р. - у сумі 681,08 грн (674,34 грн - орендна плата за попередній місяць * 1,010 сукупний індекс інфляції за червень );

7) липень 2014 р. - у сумі 683,80 грн (681,08 грн - орендна плата за попередній місяць *1,004 сукупний індекс інфляції за липень );

8) серпень 2014 р. - у сумі 689,27 грн (683,80 грн - орендна плата за попередній місяць * 1,008 сукупний індекс інфляції за серпень );

9) вересень 2014 р. - у сумі 709,26 грн (1,029 грн - орендна плата за попередній місяць * 1,029 сукупний індекс інфляції за вересень );

10) жовтень 2014 р. - у сумі 726,28 грн (709,26 грн - орендна плата за попередній місяць * 1,024 сукупний індекс інфляції за жовтень );

11) листопад 2014 р. - у сумі 740,08 грн (726,28 грн - орендна плата за попередній місяць * 1,019 сукупний індекс інфляції за листопад );

12) грудень 2014 р. - у сумі 762,28 грн (740,08 грн - орендна плата за попередній місяць * 1,030 сукупний індекс інфляції за грудень ).

Орендна плата за 2015 рік:

1) січень 2015 р. - у сумі 785,91 грн (762,28 грн - орендна плата за попередній місяць * 1,031 сукупний індекс інфляції за січень );

2) лютий 2015 р. - у сумі 827,56 грн (785,91 грн - орендна плата за попередній місяць * 1,053 сукупний індекс інфляції за лютий );

3) березень 2015 р. - у сумі 916,94 грн (827,56 грн - орендна плата за попередній місяць * 1,108 сукупний індекс інфляції за березень );

4) квітень 2015 р. - у сумі 1045,31грн (916,94 грн - орендна плата за попередній місяць * 1,140 сукупний індекс інфляції за квітень );

5) травень 2015 р. - у сумі 1068,31 грн (1045,31 грн - орендна плата за попередній місяць * 1,022 сукупний індекс інфляції за травень );

6) червень 2015 р. - у сумі 1072,58 грн (1068,31 грн - орендна плата за попередній місяць * 1,004 сукупний індекс інфляції за червень );

7) липень 2015 р. - у сумі 1061,85 грн (1072,58 грн - орендна плата за попередній місяць *0,990 сукупний індекс інфляції за липень );

8) серпень 2015 р. - у сумі 1053,36 грн (1061,85 грн - орендна плата за попередній місяць * 1,992 сукупний індекс інфляції за серпень );

9) вересень 2015 р. (період 01.09.2015 - 11.09.2015) у сумі 395,12 грн (1053,36 грн - орендна плата за попередній місяць * 1,029 сукупний індекс інфляції за вересень /30 днів * 11 днів).

Таким чином, всього підлягає стягненню заборгованості за орендну плату за період лютий - вересень 2015 в сумі 6768,12 грн (154,65 грн - залишок боргу за лютий місяць (згідно з даними позивача (а. с. 41)+916,94 грн +1045,31 грн +1068,31 грн +1072,58 грн +1061,85 грн +1053,36 грн + 395,12 грн).

В частині стягнення 994,83 грн основного боргу слід відмовити.

Разом з тим, за неналежне виконання відповідачем зобов'язань, позивач нарахував до стягнення з нього 52,32 грн 3 % річних за період з 11.10.2015 по 31.12.2015 та 54,34 грн інфляційних втрат за період жовтень - листопад 2015 р.

Так, приписами ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Поряд з цим суд зазначає, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто 3% річних та інфляційні втрати підлягають стягненню на підставі закону як вид відшкодування за завдані втрати незалежно від укладення договору та не є штрафними санкціями, право на нарахування яких виникає у зв'язку з невиконанням або несвоєчасним виконанням зобов'язань за договором.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, щодо обґрунтованості стягнення з відповідача суми 3% річних та інфляційних, суд вважає правомірно заявленою до стягнення суму у розмірі 47,37 грн інфляційних втрат та 45,62 грн 3% річних.

При здійснені власного розрахунку 3% річних та інфляційних, судом за основу взято вищенаведений розрахунок, де виведена основна сума боргу 6768,12 грн.

У стягненні 6,96 грн інфляційних та 6,70 грн 3% річних слід відмовити.

Крім того, у зв'язку з несвоєчасним виконанням грошових зобов'язань, позивач просить також стягнути з відповідача 767,36 грн. пені, про що суд зазначає таке.

Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 2 ст. 343 ГК України передбачено, що розмір пені за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Аналогічні положення містяться і в ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Так, п. 6.1 Договору сторони передбачили, що за невиконання або неналежне виконання зобов"язань згідно з даним договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши правильність здійсненого позивачем розрахунку, суд встановив, що нарахування пені проведено на суму боргу 7762,95 грн. яку судом було перераховано, а тому правомірною є вимога щодо стягнення пені в сумі 669,02 грн.

Що стосується заявлених до стягнення з відповідача послуг адвоката в сумі 3500,00 грн, то ст. 44 ГПК України передбачено, що оплата послуг адвоката відноситься до складу судових витрат.

В контексті цієї норми судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Таким чином, визначальним та достатнім для відшкодування стороні витрат по оплаті послуг адвоката є факт здійснення такої оплати за умовами відповідного договору, підтверджений платіжними документами, а також факт надання послуг саме адвокатом, а не іншим представником.

На обґрунтування відшкодування витрат по оплаті послуг адвоката в даній справі було надано договір про надання адвокатських послуг №04/2015 від 04.12.2015, укладений між Комунальним підприємством "Агенція з питань регіонального розвитку" Житомирської обласної ради та ТОВ "Міжнародний правовий колсалтинг" в особі голови товариства ОСОБА_1, копію довідки ЄДРПОУ ТОВ "Міжнародний правовий колсалтинг", копію посвідчення адвоката на ім'я ОСОБА_1, копію довіреності на ім'я ОСОБА_1 від 30.09.2014, платіжне доручення №476 від 07.12.2015 про сплату позивачем ТОВ "Міжнародний правовий колсалтинг" гонорару в сумі 3500,00 грн.

Пунктом 6.3 постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (із змінами і доповненнями) визначено, що витрати сторін, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК України.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову.

У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно - правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат (п. 6.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7).

У калькуляції вартості послуг адвокат ОСОБА_1 зазначив таку їх вартість :

- вартість години роботи адвоката - 200,00 грн;

- вивчення документів та збір доказів - 5 годин, вартість: 5*200=1000 грн.;

- підготовка позовної заяви та подача її до господарського суду - 8 годин, вартість: 7,5*200=1500,00 грн.;

- витрачений час в судових засіданнях -2 години, вартість: 500*2= 1000,00 грн.

Відповідно загальна вартість послуг адвоката склала: 1000,00 + 1500,00 + 1000,00 = 3500,00 грн (а. с. 46).

Однак, на думку суду, адвокатом завищено суму гонорару за надану правову допомогу по даній справі в частині вартості послуг на підготовку позовної заяви та подачу її до суду, де зазначено, що адвокатом було витрачено 8 годин, проте в калькуляції включено аналогічний пункт стосовно вивчення документів на які витрачено ще 5 годин, вартість яких разом становлять 2500 грн.

Крім того, враховуючи, що адвокатом не проведено розгорнутого розрахунку орендної плати з врахуванням проплат відповідача, що здійснено судом самостійно, розмір зазначеної суми є завищеним.

Відповідно до п.131. Рішення Європейського суду з прав людини від 26.02.2015 року у справі "Заїченко проти України" суд роз'яснює, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У вказаному розрахунку адвокатом, зокрема, зазначено вартість наданих послуг по представництву інтересів в суді, де вартість години становить 500,00 грн на загальну суму 1000,00 грн. (кількість витраченого часу - 2 год., розрахунок вартості - (500,00*2).

Однак, як вбачається з протоколів судових засідань, адвокат був присутнім при розгляді справи 26.01.2016 - 25 хв. (а. с. 36), 25.02.2016 -15 хв. (а. с. 43) та 04.03.2016 - 20 хв. (а. с. 47).

Таким чином, загальна тривалість часу трьох судових засідань складає 60 хв.

За таких обставин слід зазначити, що адвокатом ОСОБА_1 було завищено суму гонорару за надану правову допомогу по даній справі з огляду на меншу кількість часу, витраченого ним на представництво інтересів клієнта в суді - 1 год. проти зазначеної в розрахунку 2 год.

Оглянувши матеріали справи, врахувавши складність справи та оцінивши обсяг послуг, що були надані позивачу адвокатом з урахуванням ст. 49 ГПК України, суд прийшов до висновку, що витрати на послуги адвоката в сумі 3500,00 грн. по даній справі є неспіврозмірними об'єму наданих юридичних послуг, а тому вважає за необхідне зменшити розмір витрат на послуги адвоката, що підлягають стягненню з відповідача до 1500,00 грн (3500,00 грн (сума гонорару) - 1500,00 грн - (завищена вартість послуг за вивчення та підготовку документів ) - 500,00 грн - (завищений час, витрачений на участь в судових засіданнях).

Судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код ІПН НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Агенція з питань регіонального розвитку" Житомирської обласної ради (10014, м. Житомир, м-н ім. С.П. Корольова, 12, ):

- 6768,12 грн основного боргу;

- 669,02 грн пені;

- 45,62 грн 3% річних;

- 47,38 грн інфляційних втрат;

- 1500,00 грн витрат на оплату послуг адвоката;

- 1592,87 грн судового збору.

3. В решті позову відмовити

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 10.03.2016.

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3 - сторонам (реком.)