ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" березня 2016 р.Справа № 922/6523/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Семенові О.Є.

розглянувши справу

за позовом Заступника Харківського міжрайонного прокурора Харківської області, м. Харків в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації, м. Харків, Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1. Харківське обласне управління водних ресурсів, м. Харків, 2. Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області, м. Харків
до Харківської районної державної адміністрації, м. Харків Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 3. Фізичної особи ОСОБА_1, м. Харків
про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки
за участю представників сторін:

Прокурор - Кондратюк Н.А., посв. від 03.12.2013р.;

Представник позивача - ОСОБА_2, дов. від 11.01.2016р.;

Представник відповідача - не з'явився;

Треті особи - не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

Заступник Харківського міжрайонного прокурора Харківської області, м. Харків, в інтересах держави, в особі позивача -Харківської обласної державної адміністрації, м. Харків, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Харківської районної державної адміністрації, м. Харків, в якому просить суд:

1. Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Харківської РДА від 02.10.2006р. за № 1615 "Про надання земельної ділянки СПД-ФО ОСОБА_1В.".

2. Визнати недійсним договір оренди землі від 18.05.2007р., укладений між Харківською РДА та ФО-П ОСОБА_1, за умовами якого в оренду передано земельну ділянку, загальною площею 6,6609 га, в тому числі: під водою 2,2097 га, прибережної захисної смуги - 4,4512 га, із них: пасовищ - 3,3981 га, боліт - 0,3349 га, захисних насаджень - 0,6258 га та гідротехнічних споруд - 0,0925 га.

3. Скасувати запис про державну реєстрацію договору оренди від 24.09.2007р. за № 10.

Ухвалою господарського суду від 25.12.2015р. прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 12.01.2016р. об 11:30 год. Залучено до участі у справі Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фізичну особу ОСОБА_1, м. Харків.

Ухвалами господарського суду від 12.01.2016р., 08.02.2016р., 16.02.2016р. розгляд справи відкладався.

У судовому засіданні 01.03.2016р. прокурор надав клопотання про припинення провадження у справі на підставі п. 1. ст. 80 ГПК України, у зв'язку з ліквідацією ФОП ОСОБА_1 (вх. 6972).

У судовому засіданні 01.03.2016р. позивач не заперечував проти поданого прокурором клопотання про припинення провадження у справі.

Представники відповідача та третіх осіб у судове засідання 01.03.2016р. не з'явились, про причину неявки суд не повідомили. Представником першої третьої особи, через канцелярію суду надані додаткові пояснення по справі (вх. № 6445), які судом долучаються до матеріалів справи.

Розглянувши заяву (вх. № 561), в якій прокурор, у зв'язку з набранням чинності окремих положень Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. в частині створення місцевих прокуратур, просить залучити правонаступником Харківської міжрайонної прокуратури Харківську місцеву прокуратуру №6 Харківської області, суд, відповідно до ст. 25 ГПК України, задовольняє її та заміняє Харківську міжрайонну прокуратуру на правонаступника - Харківську місцеву прокуратуру №6 Харківської області.

Дослідивши матеріали справи, надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін під час судового розгляду, судом встановлено наступне.

Розпорядженням голови Харківської районної державної адміністрації від 02.10.2006 № 1615 затверджено проект землеустрою, а також передано фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 в оренду терміном на 20 років земельну ділянку водного фонду загальною площею - 6,6609 га, в тому числі: під водою - 2,2097 га, прибережної захисної смуги - 4,4512 га, з яких: пасовищ - 3,3981 га, боліт - 0,3349 га, захисних насаджень - 0,6258 та гідротехнічних споруд - 0,0925 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Покотилівської сільської ради Харківського району Харківської області, для рибогосподарських потреб.

На виконання вказаного розпорядження, 18.05.2007р. між Харківською районною державною адміністрацією та ФОП ОСОБА_1 укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, зареєстрований у Харківському районномувідділі Харківської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» від 24.09.2007 за № 10.

Як вбачається з матеріалів справи, спірним розпорядженням голови Харківської районної державної адміністрації від 02.10.2006 № 1615 передано у користування земельну ділянку водного фонду фізичній особі-підприємцю.

Відповідно ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Також, згідно з частиною 1 статті 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

На підставі ч. 2 статті 125 ЗК України, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону (частина 2 статті 126 ЗК України).

Відповідно до ст. 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки, наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

За приписами ст. 1 ЗУ "Про оренду землі" та ст. 93 ЗК України, оренда землі - це, засноване на договорі, строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 6 ЗК Про оренду землі, орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно до ст. 13 ЗУ "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно пункту І.3.Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, господарський суд, за клопотанням сторони або за своєю ініціативою, має право до прийняття рішення залучити до участі у справі іншого відповідача, якщо у спірних правовідносинах він виступає або може виступати, як зобов'язана сторона.

Відповідно до ст. 24 ГПК України, господарський суд, за наявності достатніх підстав, має право, до прийняття рішення, залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою, до участі у справі іншого відповідача.

У п. 5 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 11.04.2005 р. N 01-8/344 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2004 році" зазначається, що питання про достатність підстав для вчинення відповідної процесуальної дії вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням усіх обставин та матеріалів певної справи і з огляду на те, чи сприятиме залучення іншого відповідача з'ясуванню усього кола обставин, що входять до предмета доказування у справі, встановленню наявності або відсутності правопорушення, прийняттю законного та обґрунтованого рішення.

У п. 7 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 29.09.2009 р. N 01-08/530 "Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України" зазначається, що згідно з пунктом 1 статті 65 ГПК України у підготовці справи до розгляду суддя в необхідних випадках вирішує питання про, зокрема, заміну неналежного відповідача. Втім, зазначена норма обов'язково застосовується господарським судом у сукупності з приписом частини третьої статті 24 названого Кодексу, за яким заміна первісного відповідача належним відповідачем допускається лише за згодою позивача. Здійснення такої заміни є правом, а не обов'язком суду. В будь-якому разі він повинен з'ясувати думку позивача з цього приводу. Якщо позивач не погоджується із заміною первісного позивача належним відповідачем, то суд у залежності від конкретних обставин справи може:1) відповідно до частини першої статті 24 ГПК України за своєю ініціативою залучити до участі у справі іншого відповідача, який є належним; 2) розглянути справу згідно з поданим позовом. В останньому випадку позивач не позбавляється права на звернення з позовом до належного відповідача, оскільки склад сторін у відповідному спорі буде інший, ніж у попередньому.

Таким чином, враховуючи те, що спірний договір оренди землі від 18.05.2007р., який просить визнати недійсним прокурор у даному позові, укладено між Харківською РДА (перший відповідач) та ФОП ОСОБА_1 (третя особа), господарський суд, за власною ініціативою, вважає за необхідне залучити до участі у справі другим відповідачем - Фізичну особу ОСОБА_1, оскільки даний спір впливає на права та обов'язки саме ФО ОСОБА_1

Відповідно до ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Згідно до приписів ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюванних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів. Справи про банкрутство. Справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції. Справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 26.01.2016р., наданого до суду прокурором, 27.11.2014р. внесено запис про стан суб'єкта: ФОП ОСОБА_1 - припинено.

З огляду на приписи ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам ст. 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Матеріалами справи встановлено, що правовідносини між сторонами, на які посилається прокурор в обґрунтування своїх позовних вимог склалися між сторонами та фізичною особою ОСОБА_1, що свідчить про те, що вирішення вказаного спору повинно відбуватися в рамках цивільного судочинства у районному суді, а провадження по цій справі підлягає припиненню, у зв'язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

(Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 20.06.13 по справі № 10/904/85/2013).

За таких обставин, вимоги прокурора не підвідомчі господарському суду, у зв'язку з чим у суду наявні правові підстави для задоволення клопотання прокурора про припинення провадження у справі на підставі п. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки спір не підлягає розгляду в господарських судах України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 1, 12, 21, 22, 24, 25, 27, 32, 33, 43, п.1 ст. 80, 86 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Залучити до участі у справі другим відповідачем фізичну особу ОСОБА_1.

Задовольнити клопотання прокурора про припинення провадження у справі (вх. № 6972).

Провадження у справі № 922/6523/15припинити .

Суддя ОСОБА_3

справа № 922/6523/15