ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2016 р.Справа № 922/6649/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєву О.В.

розглянувши справу

за позовом Інституту рослинництва імені ОСОБА_1 Національної академії аграрних наук України, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий центр "АГРОФОН", м. Харків
про стягнення 21811,78 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, дов. № 1/2а-05/1191 від 25.12.2015 року

відповідача - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна вимога про стягнення з відповідача 20441,10 грн. боргу з оплати орендної плати та 1370,68 грн. пені за договором оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 535 від 11 жовтня 2012 року.

Враховуючи, що заяв та клопотань представниками сторін не заявлено, суд починає розгляд справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з*явився, відзив на позовну заяву та документи на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі суду не надав.

Разом з цим, 08 лютого 2016 року до суду повернулася копія судової ухвали про порушення провадження у справі № 922/6649/15 з поштовою відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Судом на вказану у позовній заяві адресу відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий центр "АГРОФОН": 61060, м. Харків, пр. Московський, буд. 142 надсилались процесуальні документи.

У постанові пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Таким чином, суд вважає, що відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий центр "АГРОФОН" належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України, статтею 4-3 та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, судом встановлено наступне.

11 жовтня 2012 року між Інститутом рослинництва імені ОСОБА_1 Національної академії аграрних наук України (позивачем, орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий центр "АГРОФОН" (відповідачем, орендарем) було укладено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 535.

На підставі оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 535 позивач передав Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий центр "АГРОФОН" в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно: нежитлові приміщення у корпусі № 3, (колишня лабораторія агрохімії) реєстровий номер 00497176.2.ТЖЕЧСТ 3979, площею 38,0 кв.м, що розміщене за адресою: м. Харків, пр. Московський, 142, на першому поверсі одноповерхової будівлі з мансардою.

Про передачу майна сторони 11 жовтня 2012 року підписали акт приймання - передачі нежитлових приміщень до договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №535 від 11 жовтня 2012 року.

30 жовтня 2015 року сторони підписали додаткову угоду №1 до договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №535 від 11 жовтня 2012 pоку про розірвання 30 жовтня 2015 року зазначеного договору оренди.

На підставі зазначеної додаткової угоди до договору орендар повернув майно орендодавцеві, про що складено та підписано сторонами 30 жовтня 2015 року акт приймання - передачі нежитлових приміщень до договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №535 від 11 жовтня 2012 року.

Матеріали справи свідчать про те, що у період дії договору відповідач не виконував обов'язку з оплати орендної плати, а саме за наступний період: за січень 2015 року - 1480,85 грн. лютий 2015 року - 1559,33 грн. березень 2015 року - 1727,74 грн. квітень 2015 року - 1969,62 грн. травень 2015 року - 2012,95 грн. червень 2015 року - 2021,00 грн. липень 2015 року - 2008,12 грн., серпень 2015 pоку - 1984,78 грн. вересень 2015 pоку - 2030,43 грн., жовтень 2015 року -2004,03 грн. чим порушив пункт 3.6. зазначеного договору, де установлено, що орендна плата в повному обсязі перераховується позивачу щомісячно не пізніше 15 числа місяця.

Крім того, на підставі пункту 1.3. додаткової угоди від 30 жовтня 2015 року №1 до договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №535 від 11 жовтня 2012 року відповідач зобов'язаний сплатити орендну плату за користуванням майном до дня повернення майна за актом приймання - передавання - за жовтень 2015 року до 15 листопада 2015 року в розмірі, який буде визначено відповідно до пункту 3.3. договору після 10 листопада 2015 року, що становить 2004,03 грн.

Таким чином, відповідач не виконав обов'язок з оплати орендної плати за період січень 2015 року - жовтень 2015 року включно на суму 18798,85 грн.

Згідно пункту 3.7. вказаного договору орендна плата, перерахована несвоєчасно, або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується орендодавцю з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Індексація проводиться у порядку, встановленому у пункту 3.3. договору, а саме орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний.

Отже, орендна плата за січень 2015 року - жовтень 2015 року проіндексована за кожний місяць та складає суму у розмірі 20441,10 грн.

Пеня за прострочення проіндексованої орендної плати за червень 2015 року - листопад 2015 становить 1370,68 грн.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами у справі виникли зобов'язання, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із договору найму (оренди), згідно якого та в силу статті 759 Цивільного кодексу України, наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно частини 1 статті 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Відповідно до статті 286 Господарського кодексу України, орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Крім того, згідно частини 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно частини 5 статті 762 Цивільного кодексу України, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 3 статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

За змістом статті 193 Господарського кодексу України, статтей 525-526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарську-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченим кодексом, іншими законами та договором.

За змістом статті 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції та адміністративно-господарські санкції.

Згідно частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до статтей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, у разі задоволення позовних вимог, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, статтями 6, 509, 525, 526, 546, 549. 610, 611, 626, 762 Цивільного кодексу України, статтями 193, 216, 217, 230 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33-34, 38 43, 44, 49, 75, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий центр "АГРОФОН" (61060, м. Харків, пр. Московський, 142, корпус 3, ) на користь Інституту рослинництва імені ОСОБА_1 Національної академії аграрних наук України (61060, м. Харків, пр. Московський, 142, рахунок 0326 в ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО 851011, ідентифікаційний код 00497176) 20441,10 грн. боргу з оплати орендної плати, 1370,68 грн. пені за договором оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 535 від 11 жовтня 2012 року та 1218,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 04.03.2016 р.

Суддя ОСОБА_3