ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2016 Справа № 905/225/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Сажневої М.В., розглянувши матеріали справи

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ПРОДІМПЕКС»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Продукт України»
простягнення 351 624,24 грн

за участю представників:

від позивачаОСОБА_1 - представник за довіреністю
від відповідачане зявились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОДІМПЕКС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Продукт України» про стягнення заборгованості у розмірі 387028,21 грн.

В судовому засіданні 01.03.2016 позивачем подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій, у звязку з арифметичною помилкою, допущеною при розрахунку суми позовних вимог, позивач зменшив позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача основний борг у розмірі 351624,24 грн.

Судом прийнято вказану заяву до розгляду, у звязку з чим позовні вимоги розглядаються судом в редакції заяви про зменшення позовних вимог, поданої 01.03.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором № 5 від 01.01.2012 щодо здійснення повної та своєчасної оплати поставленого товару, у звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу.

Відповідач повноважних представників в судові засідання не направив, відзив на позов не надав.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 83003, м. Донецьк, пр-т Ілліча, 81, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Згідно листа Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 17.11.2015 № 7-14-557 та інформації, що розміщена на офіційному веб-сайті (http://www.ukrposhta.com/www/upost.nsf/(documents)/05B89C5B88C05079C2257 D7E002C3293) пересилання поштових відправлень до/з міста обласного значення Донецьк тимчасово не здійснюється.

Відповідно до пп.3) п.6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 (з наступними змінами) «Про Закон України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції», якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством зв'язку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, то суд не вчиняє дій, зазначених у підпунктах 1 і 2 цього пункту. У такому разі, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством зв'язку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. У такому разі на примірнику переданого тексту, що залишається у матеріалах справи, зазначаються дата і година його передачі і прізвища та ініціали осіб, які передали і прийняли текст. У матеріалах справи мають міститися документи, що підтверджують отримання учасником судового процесу повідомлення (завірений судом витяг з журналу реєстрації телефонограм, журналу реєстрації електронних поштових відправлень тощо). Підпунктом 4) п.6 вказаного Інформаційного листа передбачено, що за неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі «Новини та події суду») офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Господарським судом було розміщено на офіційному веб-порталі «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет інформацію про дату, час і місце розгляду даної справи, що підтверджується відповідними роздруківками.

Крім того, ухвали суду про порушення провадження у справі та про її відкладення були надіслані та розміщені на офіційному веб-порталі «Єдиний державний реєстр судових рішень» в мережі Інтернет.

Телефонограму відповідачу судом не вдалося передати, оскільки набраний номер не обслуговується.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судових засідань відповідач був належним чином повідомлений, на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд Донецької області

В С Т А Н О В И В :

01.01.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОДІМПЕКС» (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Продукт України» (покупець, відповідач) підписано договір № 5 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник зобовязується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар в термін та на умовах, зазначених в Договорі.

Згідно з п. 1.2 Договору предметом поставки є товари, зазначені в накладній або специфікації, яка є невідємною частиною цього договору.

Обсяг, асортимент та марки товару, що поставляється, визначається в документах, передбачених у пункті 1.2. договору (п. 2.3 Договору).

26.04.2013 сторонами підписано Додаткову угоду до Договору, якою додано п.7.6. до Договору № 5 від 01.01.2012.

Згідно з п. 7.1 Договору цей Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2012 , а частині взаєморозрахунків до повного їх виконання. У випадку якщо жодна із сторін за 14 календарних днів до закінчення дії договору не повідомила письмово про небажання продовжувати договірні стосунки, він вважається пролонгованим на наступний календарний рік.

Як вбачається з матеріалів справи, ані позивачем, ані відповідачем доказів припинення дії Договору не надано.

Оскільки в матеріалах справи відсутні відповідні заяви сторін про припинення/розірвання Договору, суд приходить до висновку, що строк дії Договору було продовжено на наступні роки та у заявлений до стягнення період Договір був чинним.

Відповідно до п. 3.1 Договору ціна на товар, відповідно до асортименту зазначається в специфікації або накладних на партію товару, що є невідємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 2.7 Договору право власності на товар переходить, від постачальника до покупця при передачі партії товару, що підтверджується накладною, підписаною уповноваженими представниками сторін. Ризик випадкового пошкодження чи втрати партії товару переходить до покупця з моменту передачі йому партії товару.

Як зазначає позивач у позовній заяві, на виконання умов Договору у період з 29.04.2014 по 16.06.2014 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 449585,00грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними: №1846 від 29.04.2014 на суму 89000,00 грн, №1859 від 29.04.2014 на суму 89000,00 грн, №78 від 08.05.2014 на суму 89000,00 грн, №86 від 08.05.2014 на суму 89000,00 грн, №198 від 19.05.2014 на суму 10500,00 грн, №239 від 21.05.2014 на суму 12285,00 грн, №476 від 05.06.2014 на суму 8850,00 грн, №615 від 13.06.2014 на суму 35400,00 грн, №616 від 13.06.2014 на суму 17700,00 грн, №641 від 16.06.2014 на суму 8850,00 грн.

Отримання відповідачем товару, зазначеного у видаткових накладних, підтверджується підписами його представника на зазначених видаткових накладних скріпленими печаткою підприємства.

Відповідачем отримано товар за вказаними документами та підписано вищезазначені накладні без будь-яких зауважень та заперечень.

Відповідачем жодних заперечень щодо отримання товару від позивача на підставі Договору, не надано.

Частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

До виконання господарських договорів застосовується відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, встановлених цим Кодексом, що передбачено приписами другого абзацу пункту першого статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупцю для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з його особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У статті 692 Цивільного кодексу України зазначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься і в ст. 193 Господарського кодексу України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 3.3 Договору оплата партії товару здійснюється покупцем протягом 7 календарних днів з моменту одержання чергової партії товару згідно накладних.

Судом встановлено, що позивач свої зобовязання за Договором з поставки відповідачу товару виконав належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, зазначає позивач та не спростовано відповідачем, відповідач в порушення умов Договору не здійснив повну оплату отриманої продукції, у звязку з чим у відповідача перед позивачем утворилась непогашена заборгованість в сумі 351624,24 грн, зі сплати якої відповідачем допущено прострочення.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав. Належних доказів погашення заборгованості станом на час вирішення спору відповідачем суду не надано.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу за отриманий товар у розмірі 351624,24 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У звязку із задоволенням позову, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню на користь позивача.

Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог.

Таким чином, сума судового збору у розмірі 531,07 грн (5805,43 грн - сума сплаченого судового збору мінус 5274,36 грн -сума судового збору за розгляд позовних вимог в редакції заяви про зменшення позовних вимог) у відповідності зі ст. 7 Закону України «Про судовий збір» буде повернута ухвалою суду позивачу за його клопотанням.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Продукт України» (83003, м. Донецьк, пр-т Ілліча, 81, ідентифікаційний код 36615651) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОДІМПЕКС» ( 65009, м. Одеса, площа Десятого квітня, 1, ідентифікаційний код 31770903) заборгованість у розмірі 351624 (триста пятдесят одна тисяча шістсот двадцять чотири) грн 24 коп та судовий збір у розмірі 5274 (пять тисяч двісті сімдесят чотири) грн 36 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Повне рішення складено: 03.03.2016

Суддя М.В. Сажнева