КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2016 р. Справа№ 910/27692/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Зубець Л.П.

Синиці О.Ф.

при секретарі Волуйко Т.В.

представники сторін:

позивача: Чернобай С.С. - довіреність № 2302-вих-2279 від 12.10.2015;

відповідача: Романів І.М. - довіреність № 113 від 13.01.2016;

розглянувши апеляційну скаргу Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2015

у справі № 910/27692/15 (головуючий суддя Чинчин О.В.)

За позовом Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради

до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

про стягнення неустойки в розмірі 31 429 грн. 83 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 25.11.2015 у справі №910/27692/15 відмовлено у задоволенні позову про стягнення неустойки в розмірі 31 429 грн. 83 коп. за не повернення орендованого майна.

Не погодившись з вказаним рішенням, Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Скарга мотивована тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки протягом 15 днів з моменту закінчення строку дії договору оренди нерухомого майна відповідач зобов'язаний був повернути його позивачу, у зв'язку із неповерненням майна позивач правомірно нарахував неустойку у розмірі подвійної орендної плати. Також послався на порушення судом норм процесуального права, яке виразилось у незадоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи та неврахуванні письмових пояснень позивача на відзив відповідача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2016 порушено апеляційне провадження, призначено розгляд апеляційної скарги на 22.02.2016.

19.02.2016 відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечив проти її задоволення, посилаючись на те, що після закінчення строку дії договору сторонами вчинялись дії щодо укладення нового договору, відповідачем своєчасно сплачувалась орендна плата за користування приміщеннями, в подальшому був укладений новий договір оренди, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача неустойки.

22.02.2016 в судовому засідання представник позивача (апелянта) підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов. Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення без змін, вказав, що у орендованому приміщенні вже більше семи років знаходиться відділення банку.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

12.05.2009 між позивачем - Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, як Орендодавцем, та відповідачем - Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", як орендарем, було укладено Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Г-7150-9 (далі - Договір), відповідно до умов якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення 1 поверху, що позначені в технічній документації під літерами 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, загальною площею 66,5 кв.м., які знаходяться в будівлі (літ. А-4) за адресою: м. Львів, вул. С. Бандери, 3, що знаходиться на балансі ЛКП "Цитадель - Центр" (Балансоутримувач) і належить територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради на праві комунальної власності.

У пунктах 3.1, 3.2 Договору встановлено, що приймання - передача об'єкта оренди здійснюється Орендарем та Балансоутримувачем. При передачі об'єкта оренди складається акт здачі - приймання, який підписується Орендарем та Балансоутримувачем.

Згідно з п.3.3 Договору у зв'язку з фактичним використанням Орендарем об'єкта оренди за попереднім договором, об'єкт оренди вважається переданим в оренду з моменту підписання даного Договору.

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що термін дії цього Договору оренди визначений на 5 років, з 12.05.2009 року по 12.05.2014 року включно.

Пунктом 4.3 Договору передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії Договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

Відповідно до п.9.1 Договору повернення Орендодавцю об'єкта оренди здійснюється після закінчення терміну дії Договору або дострокового його припинення чи розірвання.

Згідно п.9.3 Договору об'єкт оренди повинен бути переданий Орендарем та прийнятий Орендодавцем протягом 15 днів з моменту настання однієї із подій, вказаних в п.9.1 цього Договору.

У п.9.5 Договору зазначено, що об'єкт оренди вважається переданим Орендодавцю з моменту підписання акту здачі - приймання.

14.04.2014 року відповідачем була надіслана на адресу позивача заява про продовження договору оренди на новий термін щодо об'єкта, який знаходиться за адресою: м. Львів, вул. С. Бандери, 3 загальною площею 75,5 кв.м. відповідно до технічного паспорта 1 поверху під літерами 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6 терміном на 2 роки 364 дні, яка була отримана останнім 15.04.2014 року, що підтверджується вхідним штампом Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради.

26.05.2014 року позивачем за вих. №2302-вих - 1565 було надіслано на адресу Відповідача повідомлення про припинення договірних стосунків у зв'язку з закінченням терміну дії Договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Г-7150-9 від 12.05.2009 року, що підтверджується фіскальним чеком від 27.05.2014 р., реєстром відправлення рекомендованих листів від 27.05.2014 р.

У відповідь на заяву про продовження договору оренди на новий термін позивач листом №2302-1704 від 13.06.2014 р. повідомив, що порушене питання розглянуто в управлінні комунальної власності та 14.05.2014 року інформовано комісію з підготовки пропозицій для надання в оренду майна, працівниками управління 13.05.2014 року проведено обстеження нежитлових приміщень й виявлено невідповідність об'єкта оренди наданій технічній документації, а тому необхідно підготовити нову інвентаризаційну справу.

Листом №2302-3672 від 22.12.2014 року Позивач повідомив Відповідача про розгляд питання про продовження договору оренди на засіданні комісії з підготовки пропозицій для надання в оренду майна територіальної громади м. Львова (протокол №19 від 10.12.2014 р.)

Ухвалою Львівської міської ради №4354 від 26.02.2015 року надано Публічному акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" в оренду приміщення 1 поверху під літерами 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6 за адресою: м. Львів, вул. С. Бандери, 3, строком на 2 роки 364 дні.

Листом №2302-1260 від 23.04.2015 року позивач повідомив відповідача про необхідність повернення об'єкта оренди за Договором оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Г-7150-9 від 12.05.2009 року шляхом підписання акту приймання - передачі до моменту укладення нового договору оренди відповідно до рішення власника нежитлових приміщень.

30.04.2015 сторонами підписано Акт приймання-передачі, відповідно до якого відповідач здав, а позивач в свою чергу прийняв нежитлові приміщення 1 поверху, що позначені в технічній документації під літерами 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, загальною площею 66,5 кв.м., які знаходяться в будівлі (літ. А-4) за адресою: м. Львів, вул. С. Бандери, 3.

В цей же день, 30.04.2015 року, між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, як Орендодавцем, та Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", як Орендарем, було укладено новий Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Ф-9563-15, відповідно до умов якого Орендодавець на підставі ухвали Львівської міської ради від 26.02.2015 р. №4354 передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення загальною площею 61,30 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Львів, вул. С. Бандери, 3, терміном на 2 роки 364 дні з 30.04.2015 року по 29.04.2018 року.

У позовній заяві позивач зазначає, що внаслідок продовження користування Відповідачем об'єктом оренди після закінчення терміну дії Договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Г-7150-9 і не повернення орендованого майна, позивачем нарахована неустойка на підставі ч.2 статті 785 Цивільного кодексу України у розмірі 31 429 грн. 83 коп. Тому, враховуючи неналежне виконання відповідачем умов договору, позивач просив суд стягнути з Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" неустойку в розмірі 31 429 грн. 83 коп.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За правовою природою укладений між сторонами Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Г-7150-9 від 12.05.2009 року є господарським договором оренди комунального майна.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.525, 525, 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 5 ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ч.2 ст.291 Господарського кодексу України, договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

У пункті 4.1 Договору визначено, що термін дії договору становить 5 років, з 12.05.2009 року по 12.05.2014 року включно.

Оскільки орендоване нерухоме майно є комунальним, на правовідносини сторін поширюється дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Так, відповідно до ч.2 ст.26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", договір оренди припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

За змістом ч.4 ст.291 Господарського кодексу України, правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Згідно з частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до п.9.1 Договору повернення Орендодавцю об'єкта оренди здійснюється після закінчення терміну дії Договору або дострокового його припинення чи розірвання.

Оскільки відповідач у встановлений Договором строк не повернув нерухоме майно з оренди, позивачем, на підставі ч.2 статті 785 Цивільного кодексу України, нарахована неустойка у розмірі 75 843,33 грн. за період з 01.01.2015 року по 30.04.2015 року. В рахунок погашення неустойки позивачем здійснено зарахування здійснених відповідачем платежів і залишок несплаченої неустойки становить 31429,83 грн.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч.2 ст. 785 Цивільного кодексу України, передбачено право наймодавця вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної облікової плати за користування річчю за час прострочення.

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд України у своїх висновках щодо застосування ч.2 ст. 785 Цивільного кодексу України зазначав, що для застосування наслідків, передбачених ч. 2 ст. 785 ЦК України, необхідно встановити обставини, за яких орендар мав можливість передати майно, що було предметом оренди, але умисно не виконав цього обов'язку (постанова Верховного Суду України від 19 серпня 2014 р. у справі N 3-70гс14).

При цьому, обов'язковою і необхідною умовою для застосування наслідків, передбачених ч. 2 ст. 785 ЦК України, відповідно до вимог ст. 614 ЦК України є наявність вини (умислу або необережності) в особи, яка порушила зобов'язання (постанова Верховного Суду України від 2 вересня 2014 р. у справі N 3-85гс14).

Проте, як вірно встановлено судом першої інстанції, до закінчення строку дії Договору відповідач направив позивачу заяву про продовження договору оренди на новий термін, в процесі розгляду питання щодо продовження орендних правовідносин сторін виникла необхідність у виготовленні нової інвентаризаційної справи, в подальшому Львівською міською радою було ухвалено надати приміщення відповідачу в оренду, у зв'язку із чим 30.04.2015 було укладено новий договір оренди. При цьому відповідач своєчасно і в повному обсязі сплачував плату за фактичне використовуване приміщення.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що сторони мали на меті продовжити орендні правовідносини з приводу оренди майна комунальної власності - нежитлових приміщень, які знаходяться за адресою: м. Львів, вул. С. Бандери, 3, у зв'язку з чим вели переговори, що свідчить про узгодженість дій сторін щодо укладення і підписання нового Договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Ф-9563-15 від 30.04.2015 року.

Отже, Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" з метою подальшого користування орендованим майном, вчасно та повністю виконало всі залежні від нього дії на виконання вимог чинного законодавства України для продовження орендних правовідносин та укладення нового договору оренди майна комунальної власності, тому місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для застосування до відповідача санкцій, передбачених ч.2 ст. 785 Цивільного кодексу України, та обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При прийнятті оскаржуваного судового рішення місцевий господарський суд, керуючись, зокрема, приписами наведених норм, на підставі повного та всебічного дослідження фактичних обставин справи і перевірки їх наявними доказами, з урахуванням визначених позивачем меж позовних вимог, дійшов правомірного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, наведене вище та докази, які містяться в матеріалах справи, спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі.

Щодо посилань позивача на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які виразились у незадоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи та неврахуванні письмових пояснень та заперечень позивача на відзив відповідача, то зазначені обставини не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, оскільки, згідно відмітки канцелярії господарського суду міста Києва на зазначених клопотанні та поясненнях, вони надійшли до суду 26.11.2015 року, в той час як рішення судом прийняте 25.11.2016 року, отже суд з об'єктивних причин не міг їх врахувати під час прийняття рішення.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 25.11.2015 у справі № 910/27692/15 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 25.11.2015 у справі № 910/27692/15 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/27692/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді Л.П. Зубець

О.Ф. Синиця