РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2016Справа №910/31484/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз»

до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

про зобов'язання вчинити дії

Суддя Андреїшина І.О.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Старчик А.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позов Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про зобов'язання виконати зобов'язання за договором на купівлю-продаж природного газу № 13-373-ВТВ від 04.01.2013 р. з поставки природного газу в кількості 10 000 кубічних метрів загальною вартістю 86292,00 грн. в натурі.

Ухвалою суду від 15.12.2015 р. було порушено провадження у справі № 910/31484/15 та призначено її розгляд на 18.01.2016 р., зобов'язано сторін надати певні документи.

У судовому засіданні 18.01.2016 р. представник позивача надав суду документи на виконання вимог ухвали суду, які залучено до матеріалів справи; надав усні пояснення по суті спору.

Представник відповідача в судове засідання 18.01.2016 р. не з'явився, про поважні причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, вимог ухвали суду не виконав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2016 р. відкладено розгляд справи до 27.01.2016 р., у зв'язку з неявкою представника відповідача у призначене судове засідання, невиконанням ним вимог ухвали суду та для витребування у позивача додаткових доказів у справі.

Через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від 18.01.2016 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який залучено до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні 27.01.2016 р. надав усні пояснення по суті спору та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 27.01.2016 р. заперечив проти позову з підстав, які наведені у письмовому відзиві на позовну заяву та просив відкласти розгляд справи, для надання йому можливості представити суду додаткові докази у справі.

Представник позивача заперечень не навів.

У судовому засіданні 27.01.2016 р., керуючись ст. 77 ГПК України, судом оголошено перерву в судовому засіданні до 03.02.2016 р. о 10:35 год.

Через відділ діловодства суду 01.02.2016 р. від відповідача надійшли додаткові докази у справі, які залучено до матеріалів справи.

Представник позивача в судове засідання 03.02.2016 р. не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні 03.02.2016 р. надав усні пояснення по суті спору.

Ухвалою Господарського суду від 03.02.2016 р., у зв'язку з неявкою представника позивача у судове засідання, з метою з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору в даній справі, суд відклав розгляд справи № 910/31484/15 на 15.02.2016 р.

Через відділ діловодства суду 10.02.2016 р. від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника на підставі документів, що містяться в матеріалах справи.

Позивач уповноважених представників в судове засідання 15.02.2016 р. не направив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідач уповноважених представників в судове засідання 15.02.2016 р. також не направив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Враховуючи наведене, Господарський суд міста Києва з метою з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору у даній справі, для забезпечення принципів рівності змагальності сторін у справі, недопущення порушення прав охоронюваних законом інтересів учасників судового процесу, визнає за доцільне відкласти розгляд даної справи, у зв'язку з неявкою представників сторін у судове засідання, керуючись ст. 77 ГПК України, ухвалою від 15.02.2016 р. розгляд справи відклав на 24.02.2016 р.

Представник позивача в судове засідання 24.02.2016 р. не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні 24.02.2016 р. подав клопотання про колегіальний розгляд справи, просив його задовольнити; проти позову заперечив у повному обсязі.

Розглянувши дане клопотання, суд його відхилив у зв'язку з безпідставністю та необґрунтованістю.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві.

Згідно з абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення позивача про час і місце судового засідання та про наслідки ненадання ним витребуваних судом документів, то за таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами без участі представника вищезазначеного учасника судового процесу.

У судовому засіданні 24.02.2016 р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення у даній справі.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (продавець) та Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню «Черкасигаз», яке було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» (покупець) був укладений договір на купівлі-продаж природного газу № 13-373-ВТВ від 04.01.2013 р., відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013 р. природний газ (далі - газ), а покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Умови договору свідчать про те, що за своєю правовою природою вищевказаний договір є договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з п. 1.2. договору № 13-373-ВТВ від 04.01.2013 р., газ, що продається за договором, використовується покупцем виключно для виробничо-технологічних витрат та нормованих витрат покупця.

Відповідно до п. 2.1. договору № 13-373-ВТВ від 04.01.2013 р. в редакції додаткової угоди № 11 від 05.02.2015 р., продавець передає покупцю у період з 01.01.2013 р. по 31.12.2015 р. газ в обсязі до 69 894,515 тис.куб.м., у тому числі:

- у 2013 році - 12 205,660 тис.куб.м.;

- у 2014 році - 24 128,855 тис.куб.м.;

- у 2015 році - до 33 560,000 тис.куб.м.:

МісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяцьОбсяг
Січень7 356,000Квітень824,000Липень186,000Жовтень2 893,000
Лютий5 952,000Травень313,000Серпень178,000Листопад4 952,000
Березень4 137,000Червень186,000Вересень427,000Грудень6 156,000
І кв17 445,000ІІ кв1 323,000ІІІ кв791,000IV кв14 001,000
Пунктами 2.1.1. та 2.1.2. вищевказаного договору визначено, що обсяги газу, що планується передати за договором (надалі - планований обсяг), можуть змінюватися сторонами протягом місяця в установленому порядку; допускається відхилення місячного обсягу переданого газу в розмірі ± 5 % від узгодженого сторонами, згідно з п. 2.1. договору планового обсягу продажу газу без коригування планового обсягу.

Згідно з пунктами 2.2. та 2.3. договору № 13-373-ВТВ від 04.01.2013 р., добовий розподіл планового обсягу продажу газу здійснення рівномірно, виходячи з середньодобового обсягу передачі газу (надалі - середньодобовий обсяг передачі); середньодобовий обсяг передачі газу визначається шляхом ділення планового обсягу продажу газу на кількість днів у відповідному місяці; за розрахункову одиницю переданого газу приймається один кубічний метр (куб.м.), приведений до стандартних умов: (t)=20 °С, тиск газу (Р)=760 мм ртутного стовпчика (101,325 кПа).

Відповідно до п. 2.4. договору № 13-373-ВТВ від 04.01.2013 р., якість газу, який передається продавцем покупцю в пунктах приймання-передачі, зазначених у п. 3.1. цього договору повинен відповідати вимогам ГОСТ 5542-87 «Гази природні горючі для промислового та комунально-побутового призначення. Технічні умови».

Пунктом 3.1. договору № 13-373-ВТВ від 04.01.2013 р. передбачено, що продавець передає покупцю імпортований газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного на митну територію України ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на газорозподільних станціях (ГРС) ДК «Укртрансгаз»

Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов'язану з правом власності на газ.

Відповідно до п. 3.2. вказаного договору, приймання-передача газу протягом місяця здійснюється рівномірно з припустимим відхиленням добових обсягів від середньодобового не більше як ± 5,0 (п'ять) відсотків.

При необхідності відступу від середньодобової норми продавцем і покупцем установлюється нерівномірна подача газу за взаємно узгодженими графіками.

Згідно з п. 3.3. договору № 13-373-ВТВ від 04.01.2013 р., приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Пунктом 3.4. договору № 13-373-ВТВ від 04.01.2013 р. передбачено, що не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобов'язується повернути покупцеві один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

У пункті 3.5. вказаного договору зазначено, що корегування планованих обсягів газу оформляється покупцем у вигляді заявки.

Розділом 4 договору № 13-373-ВТВ від 04.01.2013 р. визначено порядок обліку газу.

Згідно з п. 5.1. даного договору, ціна (граничний рівень ціни) на природний газ установлюються НКРЕ.

Відповідно до п. 5.3. договору № 13-373-ВТВ від 04.01.2013 р., у разі зміни НКРЕ ціни на природний газ вона є обов'язковою для сторін за договором з моменту введення їх в дію, про що сторонами підписується додаткова угода до договору.

Згідно з п. 5.4. вищевказаного договору, загальна сума вартості природного газу за договором складається із сум вартості місячних поставок газу.

У відповідності до п. 6.1. договору № 13-373-ВТВ від 04.01.2013 р., оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п. 6.2. договору. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20-го числа наступного за місяцем поставки газу на підставі акту приймання передачі.

Згідно з п. 6.2. вказаного договору, оплата за газ здійснюється з поточного рахунка покупця на поточний рахунок продавця та зараховується як оплата за газ і транспортування природного газу магістральними трубопроводами.

Пунктами 6.3. та 6.4. договору № 13-373-ВТВ від 04.01.2013 р. передбачено, що при невиконанні покупцем вимог, передбачених пунктом 6.1 договору, продавець має право обмежити передачу газу покупцеві або припинити передачу газу до повного погашення заборгованості за переданий газ за договором; в платіжних документах покупець повинен обов'язково зазначати номер договору, дату його підписання та призначення платежу; за наявності заборгованості у покупця за цим договором продавець має право зарахувати кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за поставлений газ в минулі періоди за цим договором, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості; кошти, які надійшли від покупця будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором.

Пунктом 6.5. договору № 13-373-ВТВ від 04.01.2013 р. визначено, що звірка розрахунків здійснюється сторонами на підставі відомостей про фактичну оплату вартості спожитого газу покупцем та акта приймання-передачі газу протягом 10-ти днів з дня винесення вимоги однією із сторін.

У відповідності до п. 7.1. договору № 13-373-ВТВ від 04.01.2013 р., за невиконання або неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та договором.

Згідно з п. 11 договору № 13-373-ВТВ від 04.01.2013 р., договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 1 січня 2013 року, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2013 року, а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення.

10.07.2015 р. між позивачем та відповідачем була укладена додаткова угода № 16 до договору на купівлю-продаж природного газу від 04.01.2013 р. № 13-373-ВТВ, відповідно до умов якого п. 2.1. та п. 5.2. були викладені в новій редакції.

Зокрема, сторонами визначено, що продавець повинен передати у 2015 році покупцю природний газ в кількості 21 969,000 тис.куб.метр., а безпосередньо в жовтні 2015 року - 1 900,000 тис.куб.м. за ціною 8 629,20 грн. за 1 000 куб.м, газу (в т.ч. ПДВ).

Позивач пояснив суду, що станом на дату складання позовної заяви відповідачем взагалі не виконані взяті на себе зобов'язання з постачання природного газу за договором № 13-373-ВТВ від 04.01.2013 р. за жовтень 2015 року в обсязі 1 900,000 тис.куб.м. на загальну суму 16 395 480,00 грн. (в т.ч. ПДВ).

Враховуючи, що умовами договору на купівлю-продаж № 13-373-ВТВ від 04.01.2013 р., з врахуванням змін до нього відповідно до додаткового договору № 16 від 10.07.2015 р. визначено, що продавець зобов'язаний був передати покупцеві природній газ в кількості 1 900,000 тис.куб.м. в жовтні 2015 року, то кінцева дата виконання зобов'язань відповідача щодо поставки газу була 31.10.2015 р.

За твердженнями позивача, зазначене зобов'язання з поставки природного газу ПАТ «НАК «Нафтогаз України» взагалі не було виконано.

За таких обставин Публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про зобов'язання виконати зобов'язання за договором на купівлю-продаж природного газу № 13-373-ВТВ від 04.01.2013 р. з поставки природного газу в кількості 10 000 кубічних метрів загальною вартістю 86292,00 грн. в натурі.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно зі ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Господарським судом встановлено, що відповідно до п. 2.1.1. та п. 2.1.2. договору № 13-373-ВТВ від 04.01.2013 р., визначені у п. 2.1. договору обсяги природного газу є лише плановими.

Пунктом 2.1. договору у редакції додаткової угоди № 16 від 10.07.2015 р. встановлено, що у 2015 році продавець передає покупцеві до 21 969,000 тис.куб.м. природного газу з помісячною розбивкою відповідно до цього пункту.

Таким чином, зазначені у договорі обсяги природного газу не є остаточними.

Також умовами договору на купівлю-продаж природного газу № 13-373-ВТВ від 04.01.2013 р., зокрема п. 6.1. договору, в редакції додаткової угоди № 10 від 22.12.2014 р. до даного договору, обумовлено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п. 6.2. договору. Остаточний розрахунок за фактично використаний переданий газ за цим договором здійснюється покупцем після отримання повних розрахунків за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими продавцю в попередньому місяці відповідно до договорів на розподіл природного газу, укладеним між продавцем і покупцем. У разі, якщо до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки природного газу за цим договором продавець повністю розрахувався за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими продавцю в попередньому місяці, остаточний розрахунок за використаний природний газ здійснюється покупцем на підставі акту приймання передачі до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу. У будь-якому випадку остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється покупцем не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії договору в частині поставки газу.

Крім того, згідно з п. 4.1 договору в редакції додаткової угоди № 3 від 31.12.2013 р. кількість газу, яка передається покупцеві визначаться згідно з Методикою визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженою Наказом Міністерства палива і енергетики України від 30.05.2003 р. № 264, відповідно до п. 5.8., п. 6.4. якої максимально допустимі обсяги виробничо-технологічних втрат газу визначаються шляхом розрахунку згідно з даною Методикою, а фактичні виробничо-технологічні втрати газу можуть бути зменшені та розраховуються за результатами роботи за місяць, квартал, рік.

При цьому, такі розрахунки позивач, як споживач природного газу за договором, в силу п. 5.9. цієї Методики здійснює самостійно.

Підставою для вимоги до відповідача про зобов'язання вчинити дії, зокрема, поставити позивачу 10,000 тис.куб.м природного газу за договором ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» зазначає те, що зобов'язання відповідача з поставки природного газу в жовтні 2015 року обсягом 1 900,00 тис.куб.м. не виконане.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 29.10.2015 р. № 26-7345/1.2-15 ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» повідомила газорозподільні підприємства (зокрема і ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз», про що свідчить повідомлення про вручення листа від 29.10.2015 р. № 26-7345/1.2-15), що з метою упорядкування ситуації на ринку природного газу та захисту державних інтересів, з 01.10.2015 р. компанія реалізує природний газ підприємствам, які здійснюють діяльність з розподілу природного газу газорозподільними мережами, для забезпечення виробничо-технологічних витрат та нормативних втрат, а також в межах власних потреб, виключно в межах проведеної ними оплати необхідних обсягів газу протягом місяця передачі газу.

Відповідно до Закону України від 09.04.2015 р. № 329-VІІІ «Про ринок природного газу» та постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 р. № 758 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)» з 01.10.2015 року встновлена нова модель функціонування ринку природного газу.

Також зазначеним листом ПАТ «НАК «Нафтогаз України» повідомило, що у разі ненадання споживачем акта прийняття-передачі на обсяг газу в межах оплачених коштів, реалізація всього місячного обсягу газу не здійснюється. У зв'язку з наведеним, відповідач повідомив позивача про необхідність терміново провести оплату зазначених вище обсягів природного газу та надати належним чином оформлені акти приймання-передачі за жовтень 2015 року на обсяги природного газу у межах оплачених коштів.

Господарський суд зауважує, що зазначена в поясненнях відповідача обставина щодо несплати за отриманий обсяг природного газу не заперечувалась позивачем та не спростована.

Господарський суд зазначає, що постачання природного газу та його облік здійснюється відповідно вимог законодавства, яке регулює відносини на ринку природного газу, зокрема: Закону України «Про ринок природного газу», який вступив у дію з 01.10.2015 р.; Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2496; Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2494, які вступили в дію з 27.11.2015 р., а також Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених Постановою НКРЕ від 13.09.2012 р. № 1181, яка діяла до 27.11.2015 р.

При цьому, з умов Кодексу ГРС та Правил користування природним газом для юридичних осіб, положення яких є тотожними між собою, вбачається, що:

- п. 4 ст. 1 розділу I Кодексу ГРС та п. 1.3 розділу 3 Правил користування природним газом для юридичних осіб: визначення об'ємів (обсягів) передачі та розподілу (споживання/постачання) природного газу в точках комерційного обліку та :здійснюється на підставі даних комерційних вузлів обліку;

- розділу IX, X Кодексу ГРС та розділу ІІІ Правил користування природним газом для юридичних осіб: для визначення об'єму спожитого позивачем природного газу використовуються дані комерційного вузла обліку позивача (який є оператором ГРС в розумінні Закону України «Про ринок природного газу» та був газорозподільним/газотранспортним підприємством в розумінні Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», який діяв до 01.10.2015 р.).

Таким чином, як вбачається з пояснень відповідача, не спростованих позивачем, саме позивач за договором є споживачем та одночасно оператором ГРС (газорозподільним підприємством), має технічні можливості та законні підстави здійснювати облік отриманого за договором природного газу, зокрема і природного газу, отриманого у жовтні 2015 року.

Отже, саме позивач на підставі даних вузлів обліку газу визначив та направив відповідачу підписаний ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» акт приймання-передачі природного газу за жовтень 2015 року за договором, що жодним чином не узгоджується з твердженнями позивача про те, що відповідачем взагалі не виконані взяті на себе зобов'язання з постачання природного газу по договору № 13-373-ВТВ за жовтень 2015 року в обсязі 1 900,000 тис.куб.м.» (та 10,000 тис.куб.м., які є предметом позовних вимог у цій справі), оскільки, як зазначив позивач у вказаному акті приймання-передачі ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» отримало від відповідача 2 433,080 тис.куб.м. природного газу, тобто більше, аніж становлять вимоги позивача у цій справі.

Листом від 10.11.2015 р. №26-7621/1.2-15 відповідач повідомив позивача про відмову підписувати акти приймання-передачі природного газу за жовтень 2015 року, посилаючись на те, що станом на 06.11.2015 р. недоплата ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України» за вартість природного газу, переданого для забезпечення виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат за договором № 13-373-ВТВ від 04.01.2013 р. складає 34 326 159,22 грн. Також даним листом відповідач повідомив, що відповідно до умов п. 6.3. зазначеного договору ПАТ «НАК «Нафтогаз України» припиняє передачу газу до повної оплати обсягів, які були використані за даним договором у попередні періоди.

Відповідно до п. 6.3. договору, при невиконанні покупцем вимог, передбачених у п. 6.1. даного договору, продавець має право обмежити передачу газу покупцю або припинити передачу газу до повного погашення заборгованості за переданий газ по цьому договору.

Так, листом від 10.11.2015 р. №26-7621/1.2-15 відповідач повідомив позивача про те, що передача газу в листопаді 2015 року здійснюватись не буде.

Крім того, листом від 02.11.2015 р. № 26-7403/1.2-15 відповідач повідомив позивача про те, що оскільки ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» провело оплату за договором станом на 02.11.2015 р. на суму 1 503 155,42 грн., то між позивачем та відповідач може бути оформлений акт приймання-передачі на обсяг 173,730 тис.куб.м., який має бути оформлений та надісланий позивачем відповідачу, що також спростовує твердження позивача про невиконання відповідачем умов договору в частині постачання природного газу в жовтні 2015 року, а також вимогу позивача щодо зобов'язання відповідача поставити 10,000 тис.куб.м. природного газу.

З наведених вище листів відповідача вбачається відмова останнього підписати акт приймання-передачі природного газу, що пов'язано з прагненням відповідача нормалізувати платіжну дисципліну газорозподільних підприємств (зокрема і позивача) з оплати за поставлений природний газ (список судових справ зі стягнення заборгованості з ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» за невчасні та неповні розрахунки з Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» за поставлений остатньою природний газ додається).

Враховуючи вищенаведене, оцінивши надані сторонами докази та пояснення в їх сукупності, господарський суд дійшов висновку про необгрунтованість та безпідставність вимог Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про зобов'язання виконати зобов'язання за договором на купівлю-продаж природного газу № 13-373-ВТВ від 04.01.2013 р. з поставки природного газу в кількості 10 000 кубічних метрів загальною вартістю 86292,00 грн. в натурі, у зв'язку з чим відмовляє в задоволенні даних вимог.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 47, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову повністю.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення його повного тексту і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено 09.03.2016 р.

Суддя І.О. Андреїшина