Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

01.03.2016 Справа № 927/1539/15

За позовом: Державного підприємства Український державний науково-виробничий інститут зйомок міст та геоінформатики ім. А.В. Шаха (ДП Укргеоінформ), вул. Попудренка, 54, м. Київ, 02660

до відповідача-1: Головного управління Держземагенства у Прилуцькому районі Чернігівської області, 17500, м. Прилуки Чернігівської області, вул. Київська, буд. 224,

відповідача-2: Управління Держгеокадастру у Прилуцькому районі Чернігівської області, вул. Київська, 224, м. Прилуки, 17500,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Прилуцьке управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області, 17500, м. Прилуки Чернігівської області, вул. Вокзальна, будинок 6,

про стягнення 92484 грн. 69 коп.

суддя Демидова М.О.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 11.01.2016;

від відповідача-1: не прибув;

від відповідача-2: не прибув;

від третьої особи не прибув;

в с т а н о в и в:

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з першого відповідача 54900 грн. 00 коп. заборгованості за укладеним позивачем та першим відповідачем договором від 04.10.2013 № 58 про надання послуг із створення цифрових растрових карт, 3217 грн. 29 коп. 3% річних за порушення строків розрахунків та 34367 грн. 40 коп. інфляційних нарахувань.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.01.2016 до участі у справі залучено третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Прилуцьке управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області (код 37984681, 17500, м. Прилуки Чернігівської області, вул. Вокзальна, будинок, 6), а також другого відповідача - Управління Держгеокадастру у Прилуцькому районі Чернігівської області (вул. Київська, 224, м. Прилуки, 17500).

Відповідачі та третя особа явку своїх повноважних представників у засідання суду не забезпечили, про час та місце судового розгляду справи судом повідомлялися належним чином шляхом надсилання за їх юридичними адресами ухвали господарського суду, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 587 від 02.02.2016, № 595 від 02.02.2016, № 579 від 02.02.2016.

Від позивача на адресу суду надійшли письмові пояснення №9-7/22 від 26.01.2016, які фактично є супровідним листом до додаткових документів, які були надіслані позивачем до суду.

Письмовим відзивом на позовну заяву №2-08/82 від 20.01.2016 третя особа (Прилуцьке управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області) зазначила, що до завдань Прилуцького управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області входить здійснення через систему електронних платежів Національного банку України розрахунково-касового обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів та інших клієнтів, операцій з коштами бюджетів, які визначені положеннями ст. 43,47,49 Бюджетного кодексу України, Положенням про Прилуцьке управління Державної казначейської служби України Чернігівської області, затвердженого наказом державної казначейської служби України від 21.11.2011 №122. Бюджетні зобовязання та бюджетні фінансові зобовязання розпорядників бюджетних коштів обліковуються органами Казначейства в бухгалтерському обліку виконання бюджетів та відображаються у звітності про виконання бюджетів. 01.11.2013 Прилуцьким управлінням Державної казначейської служби Чернігівської області було зареєстровано бюджетне зобовязання відповідно до договору №58 від 04.10.2013, укладеного між позивачем та відповідачем про надання послуг із створення цифрових растрових карт та бюджетне фінансове зобовязання, згідно акту №2 від 20.12.2013 про надання послуг за договором №58 від 04.10.2013. В 2014 році відкриті асигнування загального фонду державного бюджету (кошти) були відсутні. Для погашення кредиторської заборгованості в 2015 році по вказаному договору розпорядником коштів документи не подавалися. Незареєстрована заборгованість залишилась на рахунку відповідача-1 та була перенесена з КПКВК 2803030 на КПКВК 2755020. У зв'язку з відсутністю кошторисних призначень на 2016 рік заборгованість залишається не зареєстрованою по КПКВК 2755020.

Крім того, у поданому відзиві третя особа просить розглядати справу без участі її повноважного представника.

Другий відповідач надав суду письмові пояснення від 26.02.2016 щодо суті спору, у яких повідомив про те, що Управління Держземагентства у Прилуцькому районі Чернігівської області визнає наявність заборгованості перед позивачем у розмірі 54900 грн. 00 коп. і з цього приводу у статистичній звітності постійно інформувалося Головне управління Держземагентства у Чернігівській області як головний розпорядник бюджетних коштів. На даний час заборгованість перед позивачем не погашена. Щодо вимог про стягнення на користь позивача 3% річних та інфляційних нарахувань на суму заборгованості другий відповідач зазначив, що його вина у виникненні заборгованості відсутня, а тому у задоволенні позову у вказаній частині просить відмовити.

Крім того, другий відповідач зазначив, що за умови отримання ним від розпорядників бюджетних коштів вищого рівня Паспорту бюджетної програми, кошторису та відкритих асигнувань заборгованість перед позивачем буде перерахована останньому негайно.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

З урахуванням фактичних обставин справи, думки присутнього в судовому засіданні представника позивача суд вважає за можливе розглянути справу у даному судовому засіданні з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши присутнього в судовому засіданні під час судового розгляду справи представника позивача, суд встановив такі фактичні обставини.

04.10.2013 сторонами у справі укладено договір № 58 (далі за текстом договір), відповідно до умов пунктів 1.1 та 1.2 якого позивач як Виконавець зобовязався у 20-13 році надати, а відповідач як Замовник - прийняти та оплатити послуги зі створення цифрових растрових карт по Прилуцькому району Чернігівської області шляхом перетворення графічних матеріалів технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населених пунктів в цифровий растровий вигляд.

У п.1.2.1 договору сторони встановили, що вихідними матеріалами по тексту договору є графічні матеріали технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населених пунктів у паперовому вигляді.

Відповідно до п.1.3 договору найменування, зміст, обсяг, характеристики та інші вимоги до послуг, визначених у п.1.2 договору, визначаються узгодженим сторонами Технічним завданням (додаток №1), що є невід'ємною частиною договору.

За умовами п.1.4 договору результати наданих послуг, зазначених у п.1.2 цього договору, визначені Технічним завданням.

Сторони узгодили та підписали додаток №1 до договору - Технічне завдання на послуги із створення цифрових растрових карт по Прилуцькому району Чернігівської області шляхом перетворення графічних матеріалів технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населених пунктів в цифровий растровий вигляд; додаток №2 до договору - Протокол узгодження договірної ціни за договором; додаток №3 до договору - Кошторис на послуги із створення цифрових растрових карт по Прилуцькому району Чернігівської області шляхом перетворення графічних матеріалів технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населених пунктів в цифровий растровий вигляд; додаток №4 до договору - Календарний план на послуги із створення цифрових растрових карт по Прилуцькому району Чернігівської області шляхом перетворення графічних матеріалів технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населених пунктів в цифровий растровий вигляд.

Відповідно до п.3.1 договору його ціна становить 54900 грн. 00 коп.

Згідно п.п. 5.2, 5.3 договору результати наданих послуг виконавець оформляє, відповідно до вимог зазначених у технічному завданні (додаток №1), що є невід'ємною частиною договору та надає замовнику створені цифрові растрові карти та акти наданих послуг. Форма акта наданих послуг затверджена додатком №5 договору. Складання актів наданих послуг здійснюється відповідно до технічного завдання (додатку № 1), що є невід'ємною частиною цього договору. Виконавець може надавати замовнику акти наданих послуг за фактично надані послуги до 05 числа місяця наступного за звітним, останній акт - до 20 грудня 2013 року.

Як визначено п. 5.4 договору, Замовник протягом 3 (трьох) робочих днів з дня одержання акту наданих послуг зобов'язаний направити виконавцеві підписаний акт наданих послуг або мотивовану відмову від прийняття наданих послуг.

У разі виявлення недоліків, замовник складає акт із переліком недоліків (пункти 5.5., 5.6 договору).

Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, що підтверджується наявним у матеріалах справи Актом № 2 від 20.12.2013 надання послуг за договором від 04.10.2013 № 58 (а.с. 15), вартість яких склала 54900 грн. 00 коп.

Вказані обставини відповідачем у справі не спростовані.

Про недоліки, виявлені за результатами надання позивачем послуг, відповідачем не заявлено.

Згідно п.5.9 договору послуги, які зазначаються в акті наданих послуг та надаються за умовами цього договору, вважаються виконаними з моменту підписання сторонами актів послуг, що є підставою для здійснення розрахунків.

Згідно п.6.1.1 замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати вартість наданих послуг.

Відповідно до п.4.1-4.3 договору розрахунки по договору здійснюються на підставі ч.1 ст.49 Бюджетного кодексу України та наявного бюджетного фінансування. Оплата по договору здійснюється після передачі виконаних послуг замовнику та підписання сторонами акту приймання-передачі. Розрахунки за договором здійснюються у національній валюті України в безготівковій формі.

01.11.2013 Прилуцьким управлінням Державної казначейської служби Чернігівської області зареєстровано бюджетне зобовязання відповідно до договору №58 від 04.10.2013, укладеного між позивачем та відповідачем про надання послуг із створення цифрових растрових карт та бюджетне фінансове зобовязання, згідно акту №2 від 20.12.2013 про надання послуг за договором №58 від 04.10.2013. В 2014 році відкриті асигнування загального фонду державного бюджету (кошти) були відсутні. Для погашення кредиторської заборгованості в 2015 році по вказаному договору розпорядником коштів документи не подавалися. Незареєстрована заборгованість залишилась на рахунку відповідача-1 та була перенесена з КПКВК 2803030 на КПКВК 2755020. У зв'язку з відсутністю кошторисних призначень на 2016 рік заборгованість залишається не зареєстрованою по КПКВК 2755020.

Судом встановлено, що 15.07.2015 Державним агентством земельних ресурсів України виданий наказ № 209 Про реорганізацію Управління Держземагенства у Прилуцькому районі Чернігівської області, яким наказано реорганізувати Управління Держземагенства у Прилуцькому районі Чернігівської області шляхом приєднання до Управління Держгеокадастру у Прилуцькому районі Чернігівської області згідно з Додатком 1 до наказу, призначено голову комісії з проведення реорганізації Управління Держземагенства у Прилуцькому районі Чернігівської області, затверджено план заходів з проведення реорганізації Управління Держземагенства у Прилуцькому районі Чернігівської області.

Комісію з проведення реорганізації створено на підставі наказу голови комісії з реорганізації Управління Держземагенства у Прилуцькому районі Чернігівської області від 15.07.2015 №1.

Відповідно до акту приймання-передачі в управління Держгеокадастру у Прилуцькому районі Чергінівської області станом на даний час існує незареєстрована кредиторська заборгованість перед позивачем у розмірі 54900 грн. 00 коп. згідно програмної класифікації «Проведення земельної реформи» внаслідок відсутності кошторису та відкритих асигнувань.

Заборгованість перед позивачем у розмірі 54900 грн. 00 коп. визнана другим відповідачем у справі.

До матеріалів справи позивачем суду 01.03.2016 надано Акт звірення розрахунків, скаредним та підписаним повноважними представниками позивача та другого відповідача, у якому зафіксовано та визнано другим відповідачем заборгованість за укладеним між позивачем та першим відповідачем договором у розмірі 54900 грн. 00 коп.

Таким чином, надані позивачем послуги на даний час не сплачені, внаслідок чого позивач звернувся до суду з даним позовом.

Крім заборгованості за договором у розмірі 54900 грн. 00 коп. до стягнення позивачем заявлено інфляційні нарахування на суму заборгованості у розмірі 34367 грн. 40 коп. за період прострочення з січня по грудень 2014 року та з січня по листопад 2015 року, а також 3% річних у розмірі 3217 грн. 29 коп. за період прострочення з 01.01.2014 по 14.12.2015.

Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані матеріали, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та необхідність часткового задоволення позову з таких підстав.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Судом встановлено, що укладений позивачем та першим відповідачем правочин за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання глави 63 Цивільного кодексу України.

Згідно ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до норм ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як визначено п. 5.4 договору, Замовник протягом 3 (трьох) робочих днів з дня одержання акту наданих послуг зобов'язаний направити виконавцеві підписаний акт наданих послуг або мотивовану відмову від прийняття наданих послуг.

У разі виявлення недоліків замовник складає акт із переліком недоліків (пункти 5.5., 5.6 договору).

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено, що позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, що підтверджується наявним у матеріалах справи Актом № 2 від 20.12.2013 надання послуг за Договором від 04.10.2013 № 58 (а.с. 15), вартість яких склала 54900 грн. 00 коп.

Вказані обставини відповідачем у справі не спростовані.

Про недоліки, виявлені за результатами надання позивачем послуг, відповідачем не заявлено.

Таким чином, наявність заборгованості першого відповідача перед позивачем за надані останнім послуги у розмірі 54900 грн. 00 коп. підтверджена матеріалами справи та її фактичними обставинами.

Відповідно до п.4.1-4.3 договору розрахунки по договору здійснюються на підставі ч.1 ст.49 Бюджетного кодексу України та наявного бюджетного фінансування. Оплата за договором здійснюється після передачі виконаних послуг замовнику та підписання сторонами акту приймання-передачі.

Згідно ч.1 ст. 49 Бюджетного кодексу України розпорядник бюджетних коштів після отримання товарів, робіт і послуг відповідно до умов взятого бюджетного зобов'язання приймає рішення про їх оплату та надає доручення на здійснення платежу органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, якщо інше не передбачено бюджетним законодавством, визначеним пунктом 5 частини першої статті 4 цього Кодексу.

Як свідчать матеріали справи та підтверджують учасники судового процесу, відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 02.03.2012 року № 309 «Про затвердження Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України» 01.11.2013 Прилуцьким управлінням Державної казначейської служби Чернігівської області зареєстровано бюджетне зобовязання відповідно до договору №58 від 04.10.2013. У 2014 році відкриті асигнування загального фонду державного бюджету (кошти) були відсутні. Для погашення кредиторської заборгованості в 2015 році по вказаному договору розпорядником коштів документи не подавалися. Незареєстрована заборгованість залишилась на рахунку відповідача-1 та була перенесена з КПКВК 2803030 на КПКВК 2755020. У зв'язку з відсутністю кошторисних призначень на 2016 рік заборгованість залишається не зареєстрованою за КПКВК 2755020.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 96 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

У п.2.51 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що частиною першою статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено можливість звільнення від доказування перед судом обставин, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Визнання обставин може здійснюватися учасниками судового процесу: - в письмовій формі шляхом зазначення про таке визнання у позовній заяві, відзиві на позовну заяву, поданих суду заяві, клопотанні, листі тощо; - в усній формі під час надання суду усних заяв, клопотань і пояснень; у такому разі про визнання обставин зазначається у протоколі судового засідання. Про визнання обставин може свідчити й зміст поданих суду письмових документів: претензій та відповідей на них, листів та інших письмових звернень учасників судового процесу один до одного (наприклад, лист, надісланий у відповідь на претензію, в якому зазначається про повне або часткове визнання заявленої до стягнення заборгованості).

Згідно ч.1 ст.106 Цивільного кодексу України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюється за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

15.07.2015 Державним агентством земельних ресурсів України виданий наказ № 209 Про реорганізацію Управління Держземагенства у Прилуцькому районі Чернігівської області, яким наказано реорганізувати Управління Держземагенства у Прилуцькому районі Чернігівської області шляхом приєднання до Управління Держгеокадастру у Прилуцькому районі Чернігівської області.

Відповідно до акту приймання-передачі в управління Держгеокадастру у Прилуцькому районі Чергінівської області станом на даний час існує незареєстрована внаслідок відсутності кошторису та відкритих асигнувань кредиторська заборгованість перед позивачем у розмірі 54900 грн. 00 коп. згідно програмної класифікації «Проведення земельної реформи».

Суд не приймає до уваги твердження другого відповідача про неможливість погасити наявну кредиторську заборгованість внаслідок відсутності відповідних кошторисних призначень і відкритих асигнувань, оскільки згідно частини другої статті 617 Цивільного кодексу України, частини другої статті 218 Господарського кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005 відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі № 11/446.

Таким чином, посилання другого відповідача щодо відсутності бюджетного фінансування не є підставою для звільнення від виконання договірного зобов'язання щодо перерахування плати за надані послуги.

З урахуванням викладеного вище вимога позивача про стягнення заборгованості за договором у судовому порядку є обґрунтованою.

Вимога щодо стягнення заборгованості за у сумі 54900 грн. 00 коп. є обґрунтованою та підлягає задоволенню за рахунок другого відповідача у справі як правонаступника прав та обов'язків першого відповідача у відносинах за укладеним позивачем та першим відповідачем договором від 04.10.2013 № 58.

У задоволенні позову до першого відповідача слід відмовити.

До стягнення позивачем заявлено інфляційні нарахування на суму заборгованості у розмірі 34367 грн. 40 коп. за період прострочення з січня по грудень 2014 року та з січня по листопад 2015 року, а також 3% річних у розмірі 3217 грн. 29 коп. за період прострочення з 01.01.2014 по 14.12.2015.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок в семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем до матеріалів справи надано копію вимоги № 9-71/176 від 03.06.2014, адресованої першому відповідачеві, про сплату заборгованості за договором у розмірі 54900 грн.

Вказану вимогу позивачем направлено на адресу першого відповідача 03.06.2014 та отримано останнім 05.06.2014.

Дослідивши умови оплати наданих послуг, викладені в договорі від 04.10.2013 № 58 та враховуючи приписи ст.530 Цивільного кодексу України, суд доходить висновку про те, що перший відповідач повинен був розрахуватися за надані послуги протягом 7 днів з дня отримання вимоги, тобто до 12.06.2014 включно. Таким чином, прострочення виконання першим відповідачем зобов'язань з оплати наданих послуг розпочалося з 13.06.2014.

Відповідно до п. 3.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. Згідно листа Верховного Суду України від 03.04.1997 №62-97 в разі якщо оплата здійснена до 15 числа поточного місяця, то відповідно інфляція нараховується за відповідний місяць за мінусом здійсненої оплати, а якщо після 15 числа місяця, то інфляція нараховується за весь місяць без врахування оплати.

За розрахунком суду сума належних до сплати за період з 13.06.2014 по 30.11.2015 інфляційних нарахувань становить 33422 грн. 38 коп., 3% річних за період прострочення з 13.06.2014 по 14.12.2015 становить 2481 грн. 78 коп.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних підлягають частковому задоволенню, стягненню підлягають інфляційні нарахування у розмірі 33422 грн. 38 коп., 3% річних у розмірі 2481 грн. 78 коп.

Решта вимог про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань є необґрунтованою.

Вимоги про стягнення нарахувань підлягають задоволенню за рахунок другого відповідача як правонаступника першого відповідача у договірних відносинах з позивачем.

У задоволенні позовних вимог до другого відповідача про стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних слід відмовити.

Судом не можуть бути прийняті до уваги доводи другого відповідача у справі щодо необґрунтованості вимог про стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України внаслідок відсутності вини другого відповідача, оскільки стягнення вказаних нарахувань не ставиться законом у залежність від наявності вини боржника. До того ж, другий відповідач є правонаступником усіх без виключення прав та обов'язків першого відповідача за укладеним з позивачем договором від 04.10.2013 № 58.

Судові витрати покладаються на позивача та другого відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Управління Держгеокадастру у Прилуцькому районі Чернігівської області, вул. Київська, 224, м. Прилуки, 17500, ідентифікаційний код 39874053, на користь Державного підприємства «Український державний науково-виробничий інститут зйомок міст та геоінформатики ім. А.В. Шаха», вул. Попудренка, 54, м. Київ, МСП-660, ідентифікаційний код 02571008, заборгованість у розмірі 54900 грн. 00 коп., інфляційні нарахування у розмірі 33422 грн. 38 коп., 3% річних у розмірі 2481 грн. 78 коп. та 1362 грн. 06 коп. судового збору. Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову щодо Управління Держгеокадастру у Прилуцькому районі Чернігівської області відмовити.

4. У задоволенні позову до Головного управління Держземагенства у Прилуцькому районі Чернігівської області відмовити.

В судовому засіданні 01.03.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дата складення та підписання повного рішення 02.03.2016.

Суддя М.О. Демидова