КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2016 р. Справа№ 927/1355/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Пашкіної С.А.

Сітайло Л.Г.

при секретарі Матюхін І.В.

за участю представників:

від позивача: - не з'явився.

від відповідача: - Балобін А.О., Чайка О.А.

розглянувши

апеляційні скарги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

та Комунального підприємства "Центр обслуговування

споживачів Шевченківського району"

на рішення

господарського суду Чернігівської області

від 12.01.2016 року

у справі № 927/1355/15 (суддя Репех В.М.)

за позовом Комунального підприємства "Центр обслуговування

споживачів Шевченківського району"

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про стягнення 107004,80 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 12.01.2016 року позов Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" задоволено частково.

Стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (14005, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (0103190, м. Київ, вул. М.Кирпоноса, 10/8, ,) заборгованість в сумі 57771,27 грн., судовий збір в сумі 866,57 грн.

В частині стягнення боргу в сумі 22786,69 грн. за холодне та гаряче водопостачання суд залишив позов без розгляду, відмовивши в решті позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.01.2016 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2016 року апеляційну скаргу Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.01.2016 року прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.01.2016 року у справі № 927/1355/15 в частині стягнення 57771,27 грн. на користь позивача скасувати, а в іншій частині залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 р. Фізичній особі - підприємю ОСОБА_2 відновлено строк подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.01.2016 року, прийнято її до розгляду, порушено апеляційне провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Баранець О.М.; судді: Ропій Л.М., Калатай Н.Ф.

Протоколом передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 01.03.2016 р. апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.01.2016 передано на розгляд раніше визначеному складу колегії суддів: головуючий суддя - Баранець О.М.; судді: Пашкіна С.А., Сітайло Л.Г.

В судове засідання 01.03.2016 року представник позивача не з'явився.

Колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представника позивача, враховуючи що останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалав даної справи, Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" відповідно до рішення Київської міської ради від 22.09.2011 року № 24/6240 "Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва" перейменоване з комунального підприємства по утворенню житлового господарства Шевченківського району у м. Києві ради, зареєстрованого Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 31.10.2001 року.

КП УЖГ відповідно до Рішення Шевченківської районної у м. Києві ради №18 від 04.10.2001 року з моменту створення та до лютого 2007 року було виконавцем всіх житлово-комунальних послуг в Шевченківському районі.

З лютого 2007 року КП УЖГ на підставі рішення Шевченківського районної у м. Києві ради від 19.02.2007 року № 187 "Про вдосконалення системи управління житлово-комунальним господарством Шевченківського району м. Києва" стало виконавцем тільки комунальних послуг. Підприємство здійснює облік, нарахування, збір платежі від мешканців та власників житлових приміщень за спожиті комунальні послуги, проводить контроль своєчасності виконання споживачами зобов"язань з оплати комунальних послуг. У період із квітня 2007 року по жовтень 2010 року облік, нарахування та збір платежів від власників (орендарів) нежитлових приміщень від імені КП УЖГ здійснювали КП "ЖЕКи", що діяли на підставі договорів доручення.

З метою виконання статутних завдань та на підставі ст. 24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" між Комунальним підприємством "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району " та Комунальним підприємством "Керуюча дирекція Шевченківського району" було укладено договір № 5 від 01.01.2009 року про забезпечення надання комунальних послуг, відповідно до умов якого КП "ЦОС Шевченківського району" мало право надавати комунальні послуги та виступати в якості виконавця комунальних послуг в межах переліку будинків, які відображені в додатку № 1 до договору № 5 від 01.09.2009 року.

Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району", як виконавець комунальних послуг в 2007 році делегувало повноваження щодо здійснення нарахувань за комунальні послуги КП "ЖЕК "Сирець"Шевченківського району у м. Києві ради"

Відповідно до п. 1.1.2 договору доручення № 9 від 30.03.2007 року Комунальне підприємство "ЖЕК "Сирець" Шевченківського району у м. Києві ради мало укладати договори з власниками, орендарями нежилих приміщень на транзитний збір платежів за надані комунальні послуги на користь виробників таких послуг.

Відповідно до п. 2.1. Статуту комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" підприємство створене з метою отримання прибутку від господарської діяльності, спрямованої на задоволення суспільних потреб, надання послуг населенню у сфері житлово-комунального господарства в якості виконавця цих послуг.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 є власником нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 202,1 кв.м згідно з договором купівлі-продажу та, яке використовується ФОП ОСОБА_2 для провадження підприємницької (господарської) діяльності.

01.04.2007 року між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, в особі директора Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора "Сірець" Шевченківської районної у м. Києві ради Каплуна М.М., що діє на підставі статуту та довіреності № 9 від 30.03.2007 року (надалі Сторона-1) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (надалі Сторона-2) було укладено Договір № 92 про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників.

Відповідно до п. 1.1 Договору Сторона-1 здійснює нарахування та збір платежів на користь виробників послуг за спожиті Стороною-2 комунальні послуги (теплова енергія, холодне водопостачання, водовідведення, тощо) в обсягах за тарифами, визначеними в Додатку 1 до Договору.

Сторона - 2 користується приміщеннями загальною площею 202,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2, на підставі договору купівлі-продажу.

Сторона - 1 зобов"язується на підставі розрахунків виробників послуг по першій вимозі Сторони-2 інформувати його про кількість та вартість спожитих ним комунальних послуг.

Згідно п. 2.1.2 Сторона-1 в 3-х денний термін з моменту надходження від виробника послуг розрахунків, надати власнику або Орендарю платіжне доручення (квитанцію) про суму сплати спожитих ним комунальних послуг.

Сторона-2 в 3-х денний термін, після надходження платіжного доручення (квитанції), але не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, сплатити вартість спожитих комунальних послуг та інформувати про це Сторону-1в зазначений термін.

В випадку несплати коштів за спожиті комунальні послуги Сторона -1 має право стягнути з Сторони -2 на користь виробників комунальних послуг прострочену заборгованість у відповідності з чинним законодавством.

Пунктом 3.1.3 Договору передбачено, що у випадку встановлення окремих засобів обліку теплової енергії, холодного водопостачання, тощо на комунальні послуги Сторона - 2 укладає договори прямих поставок з виробниками (постачальниками) таких послуг, про що в одноденний термін інформує Сторону-1.

У період з 14.09.2010р. по 27.06.2014р. відбулося фактичне споживання комунальних послуг з опалення, гарячого та холодного водопостачання ФОП ОСОБА_2

27.01.2015 року Позивачем було направлено Відповідачу претензію від 22.01.2015 року з зазначенням заборгованості, вимогою заплатити та запрошенням укласти договір на постачання комунальних послуг, а також до претензії були додані рахунки на оплату комунальних послух за весь період заборгованості.

Однак відповідач фактично спожитті комунальні послуги не оплатив, у результаті чого у нього з 14.09.2010 р. по 27.06.2014 р. виникла заборгованість за стягненням якої позивач, з урахування заяви про зменшення позовних вимог, звернувся до суду.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачами, виконавцями або виробниками послуг.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово- комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ним. Відсутність договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі.

Вимоги позивача про стягнення нарахувань з централізованого опалення підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню з урахуванням часткової оплати згідно проведеної відповідачем 09.09.2013 року в сумі 12000,00 грн.

Вимоги Позивача про оплату комунальних послуг по постачанню холодної та гарячої води не можуть бути задоволені оскільки відсутні належні докази які б підтверджували кількість наданих цих послуг та їх вартість.

Так, відповідачем надано Акт від 12.05.2009 року про опломбування на водомірному вузлі водолічильника за участю представника розрахункового департаменту ВАТ "АК "Київводоканал" та представника абонента ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2.

Згідно цього Акту опломбування на водомірному вузлі водолічильника ЛК-15 № 6470710 з показниками 00056 м.кб.

Відповідачем також, надано докази звернення до позивача про необхідність обстеження лічильників холодного та гарячого водопостачання і фіксації їх показників (заява відповідача від 20.05.2013 вхідний номер позивача 2790), а також заява про проведення перерахунку за гарячу воду згідно показника лічильника (заява від 23.08.2013 року вхідний номер позивача 4557).

Також, Відповідачам надано Акт від 30.05.2013 року про зняття показників квартирних лічильників ХВП, ГВП відповідно до якого показання лічильників становлять за гаряче водопостачання 00089 м.кб, за холодне водопостачання 00135 м.кб.

Даний акт складено представником Позивача та Відповідача та затверджений начальником департаменту обслуговування та розрахунку з населенням КП "ЦОС в Шевченківському районі".

Факт наявності у Відповідача водолічильника підтверджує і сам позивач надавши наряд - замовлення на надання КП "ЦОС Шевченківського району" послуг з поставки на облік та опломбування квартирних лічильників обліку води від 07.08.2013 року, докази надання цих послуг: акт про надання послуг № 30541 від 02.07.2013 року та докази оплати, рахунок на оплату № 31133 від 02.7.2013 року.

Тобто позивач знав про наявність лічильника у відповідача на гаряче та холодне водопостачання, проводив зняття показників лічильників. Однак розрахунки надав суду виходячи з нормативів споживання.

Справляння плати за нормами при наявності засобів побудинкового чи поквартирного обліку не допускається.

Посилання Позивача на облікові картки (табуляграми), як докази фактичного надання Відповідачу комунальних послуг, безпідставні, оскільки в них не враховано споживання відповідачам послуг з урахуванням приладів обліку.

Відповідно до наданого Позивачем Договору доручення № 9 від 30.03.2007 року (п. 2.2.5) передбачено, що повірений повинен вести облік квартирних приладів обліку, проводити їх опломбування. Також, це вказано в довіреності виданої Позивачем директору КП "ЖЕК "Сірець" Шевченківської районної у м. Києві ради вести облік квартирних приладів обліку, проводити їх опломбування, перевіряти достовірність їх показників та слідкувати за терміном їх повірки.

Ухвалою від 26.11.2015 року та від 22.12.2015 року суд першої інстанції зобов"язував позивача надати належні докази розміру суми заборгованості та належні докази в підтвердження надання послуг по холодному та гарячому водопостачанню (належний розрахунок цих послуг), однак позивач ці вимоги суду не виконав.

Ухвалою суду першої інстанції від 10.12.2015 року було зобов"язано сторони провести звірку взаємних розрахунків. Однак сторони звірку розрахунків не провели. Двусторонній Акт звірки позивачем не надано.

Відповідач з"явився на звірку до Позивача, однак доказів відмови від підпису Акту звірки не надано.

При таких обставинах вимоги Позивача в частині стягнення заборгованості по холодному та гарячому водопостачанню не можуть бути задоволені, оскільки відсутні належні докази в підтвердженні кількості наданих цих послуг та їх вартості і Позивач на вимогу суду не надав належних доказів.

В цій частині позов необхідно залишити без розгляду.

Не підлягають задоволенню вимоги Позивач про стягнення річних та інфляційних, оскільки позивачем не надано належних доказів які б свідчили про надіслання Відповідачу розрахунків, платіжного доручення (квитанції) про суму оплати спожитих комунальних послуг відповідно до умов договору.

Посилання Позивача на рахунки на оплату які додані до позовної заяви не можуть вважатися належними доказами, оскільки вони сформовані значно пізніше після надання послуг про що свідчать данні цих рахунків. Так, рахунки починаючи з № 809 від 21.10.2010 по № 2342 від 31.01.2012 року мають посилку на те, що вони сформовані Комунальним підприємством "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" на підставі договору-доручення № 1 від 01.02.2012 року укладеного з КП "Керуюча дирекція" Шевченківської районної в м. Києві ради.

Як вказував позивач всі рахунки на оплату були надіслані Відповідачу з претензією від 22.01.2015 року.

Згідно наданого Позивачем уточненого розрахунку за надані комунальні послуги по нежитловому приміщенню річні та інфляційні нараховані до 22.01.2015 року. Претензія надіслана Відповідачу 27.01.2015 року, що підтверджуються поштовою квитанцією про її відправку.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів.

Частиною 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, заявив про сплив позовної давності щодо заборгованості, яка виникла внаслідок несвоєчасної оплати за фактично спожиті комунальні послуги.

Згідно з приписами статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Кодексу).

КП "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" згідно з поданими до суду поясненнями зазначало про переривання позовної давності шляхом здійснення оплат як за фактично спожиті комунальні послуги, так і за договором.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Як вбачається з доданих до матеріалів справи копій банківських виписок, відповідно до яких Відповідачем було сплачено суму у розмірі 12000 грн. оплати за опалення за 2010 рік.

Всупереч твердженню відповідача, щодо спливу строку позовної давності, у даному випадку відбулося переривання позовної давності щодо заборгованості за фактично спожиті комунальні послуги.

Тож, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.01.2016 року у справі №927/1355/15 залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

2. Справу № 927/1355/15 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

3. Копію постанови направити сторонам.

Головуючий суддя О.М. Баранець

Судді С.А. Пашкіна

Л.Г. Сітайло