ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.02.2016р. Справа № 905/2473/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Мельниченко Ю.С., судді Левшиної Г.В., судді Осадчої А.М., при секретарі судового засідання Паюновій Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод, м. Дніпропетровськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Теплоком, м. Маріуполь, Донецька область

про стягнення 979 030 грн. 99 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю № 24-5-02 від 31.12.2015р.

від відповідача: представник не зявився

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 811 Господарського-процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 29.02.2016р. суд виходив до нарадчої кімнати (каб. 324) для прийняття рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство Інтерпайп нижньодніпровський трубопрокатний завод, м. Дніпропетровськ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Теплоком, м. Маріуполь, Донецька область, про стягнення попередньої оплати за договором № 511131680 від 01.10.2013р. у сумі 657 179 грн. 66 коп., пені за несвоєчасне повернення грошових коштів у сумі 279 472 грн. 40 коп., штрафу за несвоєчасне виконання робіт у сумі 42 378 грн. 93 коп., а всього 979 030 грн. 99 коп.

Ухвалою суду від 05.10.2015р. господарським судом Донецької області було прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи призначено на 20.10.2015р. Розгляд справи неодноразово відкладався.

Ухвалою суду від 24.11.2015р. господарським судом Донецької області строк розгляду спору продовжувався на 15 днів до 17.01.2016р.

За результатами автоматичного визначення складу колегії суддів від 15.12.2015р. по справі №905/2473/15 було призначено судову колегію у складі: Головуючого судді Мельниченко Ю.С., суддів: Левшиної Г.В., Осадчої А.М.

Ухвалою суду від 26.01.2016р. господарським судом Донецької області строк колегіального розгляду спору продовжувався на 15 днів до 01.03.2016р.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за вказаним договором щодо виконання робіт. Нормативно позивні вимоги обґрунтовані ст.ст. 612, 693, 849 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Представник позивача у судових засіданнях 03.11.2015р., 24.11.2015р., 15.12.2015р., 26.01.2016р. та 29.02.2016р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, в обґрунтування своїх вимог посилався на укладання договору № 511131680 від 01.10.2013р. із відповідачем, невиконання останнім за ним своїх зобов'язань, внаслідок чого утворилась заборгованість та виникли підстави для нарахування штрафу та пені. Згідно пояснень від 29.02.2016р. просив вважати переплату у розмірі 21 504 грн. 00 коп. надмірно сплаченими коштами у відповідності до ст.1212 ЦК України

Відповідач у свою чергу про судові засідання 20.10.2015р.,03.11.2015р., 24.11.2015р., 15.12.2015р., 26.01.2016р. та 29.02.2016р. був повідомлений належним чином, про що свідчать розміщені 22.10.2015р., 05.11.2015р., 30.11.2015р., 18.12.2015р. та 29.01.2016р. на сторінці господарського суду Донецької області (у розділі «Повідомлення для учасників судового процесу, які знаходяться в зоні проведення антитерористичної операції») офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/) повідомлення про розгляд справи, листи поштових відправлень, які повернені 05.11.2015р., 21.11.2015р., 06.12.2015р. та 20.01.2016р. з відміткою про закінчення терміну зберігання, реєстром поштових відправлень від 29.01.2016р., однак у засідання суду представника не направив, відзив на позов не надав, вимоги суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

З огляду на достатність наявних в матеріалах справи документів для правильного вирішення спору, враховуючи, що неявка в судове засідання належним чином повідомленого відповідача та ненадання ним відзиву на позовну заяву не впливає на правову оцінку спірних правовідносин та не перешкоджає вирішенню справи, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю Теплоком (далі підрядник) та Публічним акціонерним товариством Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод (далі замовник) був укладений договір № 511131680 від 01.10.2013р. (далі за текстом Договір), за умовами якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе виконання комплексу робіт «під ключ» по проекту «Перехід на автономний підігрів ван ТПЦ-3» (інв. №№ 10320131, 10422401, 10422405,10422974, 10422844, 1043506), в тому числі:

- Виконання проектних робіт згідно затвердженого технічного завдання та протоколу узгодження договірної ціни (додаток №1), що є невідємною частиною договору. Передача замовнику проектно-кошторисної документації, узгодженої у державних регулятивних органах відповідно до діючого законодавства.

- Передача у власність замовнику основного устаткування по найменуванню, комплектності, з технічними характеристиками, в кількості, за ціною і вартістю згідно специфікації №1 (додаток №2), що є невідємною частиною договору.

- Передача у власність замовнику допоміжного устаткування по найменуванню, комплектності, з технічними характеристиками, в кількості, за ціною і вартістю згідно специфікації, яка узгоджується сторонами після виконання проектних робіт та узгодження у відповідних інстанціях, на підставі проектно-кошторисної документації.

- Виконання будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт. Обєм та вартість робіт визначається згідно кошторисної документації та договірних цін, що узгоджуються та деталізуються сторонами після виконання проектних робіт.

Відповідно до п.2.1. договору, вартість проектних робіт згідно протоколу узгодження договірної ціни (додаток №1) складає 130 432 грн. 00 коп. (сто тридцять тисяч чотириста тридцять дві грн. 00 коп.), в тому числі ПДВ 21 738 грн. 67 коп.

Відповідно до п.2.2. договору, з урахуванням додаткової угоди №4 від 17.02.2014р., вартість основного устаткування складає 1 235 122 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 205 853 грн. 67 коп.

Вартість допоміжного устаткування орієнтовно складає 1 122 693 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 187 115 грн. 50 коп.

Вартість будівельно-монтажних робіт орієнтовно складає 637 939 грн. 20 коп. (з них вартість матеріалів орієнтовно складає 461 482 грн. 80 коп. з ПДВ), в тому числі ПДВ - 106 323 грн. 20 коп.

Вартість пусконалагоджувальних робіт орієнтовно складає 72 069 грн. 80 коп., в тому числі ПДВ - 12 011 грн. 63 коп.

Вартість робот по отриманню необхідних дозволів в державних профільних контролюючих організаціях та здача обєкту в експлуатацію орієнтовно складає 34 000 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 5 666 грн. 67 коп.

Відповідно до п.2.3. договору, з урахуванням додаткової угоди №4 від 17.02.2014р., загальна сума договору орієнтовно складає 3 232 256 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 538 709 грн. 33 коп.

Як визначено п. 3.1. договору, з урахуванням додаткової угоди №5 від 15.09.2014р., розрахунки за договором проводяться замовником в наступному порядку:

3.1.1 Оплата проектних робіт згідно протоколу узгодження договірної ціни та робіт по узгодженню проекту в держструктурах:

- 30% вартості робі попередня оплата по рахунку підрядника протягом 10-ти банківських днів після підписання договору;

- 70% вартості робіт оплачується протягом 10-ти банківських днів після проходження експертизи в державних структурах та підписання акту здачі приймання виконаних робіт та акту прийому-передачі проекту замовником.

3.1.2. Оплата за Основне устаткування по специфікації №1:

- 40% вартості основного устаткування попередня оплата по рахунку підрядника протягом 10-ти банківських днів після підписання специфікації №1;

- 50% вартості основного устаткування оплачується протягом 10-ти банківських днів після надходження сповіщення про готовність основного устаткування на заводі-виробнику;

- 10% вартості основного устаткування оплачується протягом 10-ти банківських днів після поставки основного устаткування на склад замовника, при наявності рахунку і податкової накладної.

3.1.3. Оплата за допоміжне устаткування, остаточна вартість якого визначається після передачі замовнику проектно-кошторисної документації:

- 40% вартості допоміжного устаткування попередня оплата по рахунку підрядника протягом 10-ти банківських днів після узгодження проекту та підписання договірної ціни;

- 50% вартості допоміжного устаткування оплачується протягом 10-ти банківських днів після надходження сповіщення про готовність допоміжного устаткування до відвантаження;

- 10% вартості допоміжного устаткування оплачується протягом 10-ти банківських днів після поставки допоміжного устаткування на склад замовника, при наявності рахунку і податкової накладної.

3.1.4. Оплата будівельно-монтажних робіт виконується поетапно:

- 40% вартості будівельно-монтажних робіт у розмірі 255 175 грн. 60 коп. попередня оплата по рахунку підрядника;

- 60% вартості будівельно-монтажних робіт оплачуються на протязі 60-ти календарних днів після підписання сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт, за наявності рахунку і податкової накладної.

Так згідно умов договору, передплата за виконання проектних робіт повинна становити 39 129 грн. 60 коп.(30% вартості робіт), передплата за основне устаткування 494 048 грн. 80 коп.(40% вартості основного устаткування), передплата за допоміжне устаткування 449 077 грн. 20 коп.(40% вартості допоміжного устаткування) та передплата за будівельно-монтажні роботи - 255 175 грн. 60 коп.(40% вартості будівельно-монтажних робіт).

Відповідно до п.4.1. договору, з урахуванням додаткової угоди №5 від 15.09.2014р., термін виконання робіт, передбачених п.1.1 договору складає:

- проектних робіт 45 календарних днів після підписання договору;

- узгодження в держструктурах (отримання свідоцтва) 20 робочих днів після узгодження проекту с замовником;

- будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт 30 календарних днів з дати здійснення передплати згідно п.3.1.4 договору.

Відповідно до п.4.2. договору, термін постачання устаткування передбаченого п.1.1. договору, складає:

- основного устаткування протягом 70 календарних днів після здійснення передплати, згідно п.3.1.2. договору;

- допоміжного устаткування протягом 50 календарних днів після здійснення передплати, згідно п.3.1.3. договору.

Згідно з п. 9.1 договору та додаткової угоди №5 від 15.09.2014р., договір набирає чинності з моменту фактичного підписання його повноважними представниками сторін і діє до 31.03.2014р. Закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від виконання зобовязань, що залишились невиконаними.

Факт виконання відповідачем прийнятих на себе зобовязань за договором № 511131680 від 01.10.2013р. на загальну суму 1 995 477 грн. 64 коп. підтверджується актом № ТЕ-0000007 здачі прийняття робіт (надання послуг) від 22.04.2014р. та наступними видатковими накладними:

- видаткова накладна № ТЕ-0000009 від 13.01.2014р. на суму 172 680 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 28 780 грн. 00 коп.;

- видаткова накладна № ТЕ-0000002 від 20.01.2014р. на суму 806 468 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 134 411 грн. 33 коп.;

- видаткова накладна № ТЕ-0000010 від 27.01.2014р. на суму 183 696 грн. 80 коп., в т.ч. ПДВ 30 616 грн. 13 коп.;

- видаткова накладна № ТЕ-0000011 від 28.01.2014р. на суму 44 800 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 7 466 грн. 67 коп.;

- видаткова накладна № ТЕ-0000013 від 05.02.2014р. на суму 76 587 грн. 88 коп., в т.ч. ПДВ 12 764 грн. 65 коп.;

- видаткова накладна № ТЕ-0000015 від 06.02.2014р. на суму 44 493 грн. 24 коп., в т.ч. ПДВ 7 415 грн. 54 коп.;

- видаткова накладна № ТЕ-0000016 від 13.02.2014р. на суму 10 752 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 1 792 грн. 00 коп.;

- видаткова накладна № ТЕ-0000017 від 14.02.2014р. на суму 3 553 грн. 68 коп., в т.ч. ПДВ 592 грн. 28 коп.;

- видаткова накладна № ТЕ-0000018 від 14.02.2014р. на суму 9 872 грн. 28 коп., в т.ч. ПДВ 1 645 грн. 38 коп.;

- видаткова накладна № ТЕ-0000012 від 17.02.2014р. на суму 3 622 грн. 56 коп., в т.ч. ПДВ 603 грн. 76 коп.;

- видаткова накладна № ТЕ-0000020 від 21.02.2014р. на суму 150 014 грн. 40 коп., в т.ч. ПДВ 25 002 грн. 40 коп.;

- видаткова накладна № ТЕ-000019 від 06.03.2014р. на суму 16 440 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 2 740 грн. 00 коп.;

- видаткова накладна № ТЕ-000021 від 11.03.2014р. на суму 12 996 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 2 166 грн. 00 коп.;

- видаткова накладна № ТЕ-350 від 22.05.2014р. на суму 42 019 грн. 20 коп., в т.ч. ПДВ 7 003 грн. 20 коп.;

- видаткова накладна № ТЕ-356 від 06.06.2014р. на суму 56 160 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 9 360 грн. 00 коп.;

- видаткова накладна № ТЕ-368 від 06.11.2014р. на суму 230 889 грн. 60 коп., в т.ч. ПДВ 38 481 грн. 60 коп.

Вказаний акт № ТЕ-0000007 здачі прийняття робіт (надання послуг) від 22.04.2014р підписаний повноважними представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками підприємств.

Видаткові накладні містять підпис повноважного представника відповідача, підписи скріплені печаткою підприємства. На видаткових накладних також містяться відмітки про отримання позивачем та підписи повноважного представника останнього.

Відповідачем, в якості сплати вартості виконаних робіт та поставленого устаткування на користь підрядника були перераховані грошові кошти на загальну суму 2 652 657 грн. 30 коп. Перерахування проводилось шляхом безготівкового переказу, що підтверджується наступними платіжними дорученнями:

- платіжне доручення №227 від 10.10.2013р. на суму 39 129 грн. 60 коп., з призначенням платежу передплата на виконання проектних робіт;

- платіжне доручення №10914 від 10.10.2013р. на суму 494 048 грн. 80 коп., з призначенням платежу передплата за устаткування;

- платіжне доручення №12619 від 21.11.2013р. на суму 617 561 грн. 00 коп., з призначенням платежу передплата за устаткування;

- платіжне доручення №454 від 16.01.2014р. на суму 366 078 грн. 00 коп., з призначенням платежу передплата за устаткування;

- платіжне доручення №677 від 21.01.2014р. на суму 457 597 грн. 50 коп., з призначенням платежу передплата за устаткування;

- платіжне доручення №1907 від 20.02.2014р. на суму 80 646 грн. 80 коп., з призначенням платежу оплата на устаткування;

- платіжне доручення №3782 від 10.04.2014р. на суму 42 621 грн. 40 коп., з призначенням платежу оплата за устаткування;

- платіжне доручення №3784 від 10.04.2014р. на суму 186 748 грн. 20 коп., з призначенням платежу передплата за устаткування;

- платіжне доручення №1218 від 05.06.2014р. на суму 113 050 грн. 40 коп., з призначенням платежу оплата устаткування, проектні роботи;

- платіжне доручення №10057 від 07.10.2014р. на суму 255 175 грн. 60 коп., з призначенням платежу передплата за будівельно-монтажні роботи.

Згідно пояснень позивача проектні роботи оплачені на загальну суму 130 432 грн. 00 коп. наступними платіжними дорученнями:

- платіжне доручення №227 від 10.10.2013р. в сумі 39 129 грн. 60 коп.;

- платіжне доручення №1218 від 05.06.2014р. в сумі 113 050 грн. 40 коп. (згідно письмових пояснень позивача оплата за проектні роботи становить 91 302 грн. 40 коп.)

Основне устаткування оплачено на загальну суму 1 256 626 грн. 00 коп. наступними платіжними дорученнями:

- платіжне доручення №10914 від 10.10.2013р. в сумі 494 048 грн. 80 коп.;

- платіжне доручення №12619 від 21.11.2013р. в сумі 617 561 грн. 00 коп.;

- платіжне доручення №1907 від 20.02.2014р. в сумі 80 646 грн. 80 коп.;

- платіжне доручення №3783 від 10.04.2014р. в сумі 42 621 грн. 40 коп.;

- платіжне доручення №1218 від 05.06.2014р. в сумі 113 050 грн. 40 коп. (згідно письмових пояснень позивача оплата за основне устаткування становить 244 грн. 00 коп. та 21 504 грн. 00 коп. - переплата за основне устаткування).

Допоміжне устаткування оплачено на загальну суму 1 010 423 грн. 70 коп. наступними платіжними дорученнями:

- платіжне доручення №454 від 16.01.2014р. в сумі 366 078 грн. 00 коп.;

- платіжне доручення №677 від 21.01.2014р. в сумі 457 597 грн. 50 коп.;

- платіжне доручення №3784 від 10.04.2014р. в сумі 186 748 грн. 20 коп.

Будівельно-монтажні роботи оплачено платіжним дорученням № 10057 від 07.10.2014р. в сумі 255 175 грн. 60 коп.

Граничним строком для поставки допоміжного устаткування, згідно п.4.2. договору є 30.05.2014р.

Граничним строком для виконання будівельно-монтажних робіт, згідно п.4.1. договору є 06.11.2014р.

Таким чином, судом встановлено, що різниця між оплаченими позивачем роботами, поставленим устаткуванням та фактично виконаними роботами відповідачем становить 657 179 грн. 66 коп., з яких 21 504 грн. 00 коп. - переплата за основне устаткування, 380 500 грн. 06 коп. - оплата допоміжного устаткування та 255 175 грн. 60 коп. - передплата за будівельно-монтажні роботи.

Згідно пояснень позвача, предметом позову є стягнення передоплати в суммі 380 500 грн. 06 коп. - за допоміжне устаткування, 255 175 грн. 60 коп. - за будівельно-монтажні роботи та 21 504 грн. 00 коп. - переплата за основне устаткування, як безпідставно набуте майно відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Як встановлено судом, за договором загальна вартість основного устаткування становить 1 235 122 грн. 00 коп., однак позивачем загалом сплачено 1 256 626 грн. 00 коп. Грошові кошти в сумі 21 504 грн. 00 коп. не передбачені договором, та як пояснив позивач у судовому засіданні, не були віднесені на інші роботи визначені договором.

Проаналізувавши укладений сторонами договір № 511131680 від 01.10.2013р., суд дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є змішаним договором підряду та поставки, отже, правовідносини сторін підпадають під регулювання Глави 54 та 61 Цивільного кодексу України.

Статтею 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно із ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав у відповідача для ухилення від виконання свого обовязку за договором стосовно поставки допоміжного устаткування та виконання робіт, як це визначено п. 4.1. та п.4.2. договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.ст. 525, 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається поставки допоміжного устаткування та виконання будівельно-монтажних робіт, виконання пусконалагоджувальних робіт, виконання робіт по отриманню необхідних дозволів в державних профільних контролюючих організаціях та здачі в експлуатацію відповідачем впродовж вказаного строку. Вказане призвело до порушення відповідачем зобовязання з оплати робіт як боржником, який прострочив виконання, у розумінні ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України.

За змістом ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України.

У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 Цивільного кодексу України.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

03.08.2015р. позивачем на адресу відповідача була надіслана вимога вих.№24-10-56 від 03.08.2015р., про що свідчить фіскальний чек поштового відправлення №2216 від 03.08.2015р. Згідно даної вимоги позивач просить відповідача перерахувати грошові кошти на рахунок Публічного акціонерного товариства Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод передоплату у розмірі 657 179 грн. 66 коп., а також штраф за порушення терміну ваиконання робіт та пеню за несвоєчасне повернення передоплати.

Крім того, судом встановлено що відповідно до пункту 6.3. договору, у випадку, якщо після отримання від замовника грошових коштів підрядник не виконав прийняти на себе зобовязання, підрядник зобовязаний повернути замовнику здобуті від нього як передоплата грошові кошти протягом 10-ти банківських днів з дати встановленого цим договором терміну виконання зобовязань.

Грошові кошти сплачені позивачем в розмірі 380 500 грн. 06 коп. - оплата допоміжного устаткування та 255 175 грн. 60 коп. - передплата за будівельно-монтажні роботи, у розумінні ст. 693 Цивільного кодексу України є фактично попередньою оплатою та підлягають стягненню.

Що стосується письмових пояснень позивача про стягнення суми у розмірі 21 504 грн. 00 коп., як надмірно сплаченої згідно зі ст. 1212 Цивільного кодексу України, суд зазначає наступне.

Стаття 1212 Цивільного кодексу України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із частинами першою та другою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов'язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Якщо ж зобов'язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов'язання). Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Вказана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 02.10.2013 р. по справі №6-88цс13, висновки якого є обов'язкові для застосування господарськими судами згідно приписів ст. 111-28 ГПК України.

Судом встановлено, що на всіх платіжних дорученнях, зазначено призначення платежу та номер договору, за яким справляється платіж.

Таким чином, переплата у розмірі 21 504 грн. 00 коп. нє є безпідставно набутим майном згідно приписів ст.1212 ЦК України та не підлягає поверненню позивачу.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у сумі 380 500 грн. 06 коп. + 255 175 грн. 60 коп. = 635 675 грн. 66 коп. обґрунтованими та доведеними матеріалами справи, отже, такими, що підлягають задоволенню, а вимоги щодо стягнення 21 504 грн. 00 коп. є необгрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Крім стягнення передоплати позивачем також заявлені вимоги про стягнення пені у сумі 279 472 грн. 40 коп. за несвоєчасне повернення грошових коштів, оцінюючи правомірність нарахування яких суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 693 Цивільного кодексу України, на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Приписами ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею).

Аналогічні норми містяться в ст. 549 Цивільного кодексу України, згідно з якими штрафом/пенею визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання, зокрема, в разі прострочення виконання.

Пунктом 6.3. договору визначено, що у випадку, якщо після отримання від замовника грошових коштів підрядник не виконав прийняти на себе зобовязання, підрядник зобовязаний повернути замовнику здобуті від нього як передоплата грошові кошти протягом 10-ти банківських днів з дати встановленого цим договором терміну виконання зобовязань.

В разі порушення підрядником терміну повернення грошових коштів, здобутих як передоплата, в порядку, передбаченому справжнім пунктом, останній виплачує замовнику пеню у розмірі 1% від суми не поверненої передоплати за кожен день прострочення.

Разом з тим, ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Граничним строком для повернення підрядником замовнику попередньої оплати у сумі 380 500 грн. 06 коп. є 16.06.2014р.

Граничним строком для повернення підрядником замовнику попередньої оплати у сумі 255 175 грн. 60 коп. є 20.11.2014р.

Відповідно до ст. 3 Закону україни "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", розмір пені не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за який сплачується пеня.

Перевіривши розрахунок пені позивача суд дійшов висновку, що він є арифметично не вірним, оскільки грошові кошти у сумі 21 504 грн. 00 коп. не є попередньою оплатою та на вказану суму не може нараховуватись пеня згідно п.6.3 договору, на підставі чого суд зробив власний розрахунок пені, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ . Фактично розмір пені становить:

- від суми 380 500 грн. 06 коп. (оплата допоміжного устаткування) за період з 21.11.2014р. по. 17.12.2014р. у сумі 7 881 грн. 04 коп.;

- від суми 255 175 грн. 60 коп. (передплата за будівельно-монтажні роботи) за період з 21.11.2014р. по 21.05.2015р. у сумі 55 299 грн. 70 коп.

Загальний розмір пені становить 63 180 грн. 74 коп., з огляду на що позовні вимоги в цій частині стягнення підлягають задоволенню, а в частині стягнення 216 291 грн. 66 коп. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення штраф за несвоєчасне виконання робіт у сумі 42 378 грн. 93 коп., оцінюючи правомірність нарахування якого суд зазначає наступне.

Пунктом 6.2. договору визначено, що за порушення узгоджених термінів виконання проектних робіт з узгодженням у державних регулятивних органах, і/або виконання будівельно-монтажних робіт, і/або виконання пусконалагоджувальних робіт, і/або виконання робіт по отриманню необхідних дозволів в державних профільних контролюючих організаціях та здачі в експлуатацію, підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 15% вартості несвоєчасно виконаних робіт.

Судом встановлено, що відповідачем не виконані наступні роботи за договором № 511131680 від 01.10.2013р.:

- будівельно-монтажні роботи складають 637 939 грн. 20 коп. - 461 482 грн. 80 коп. (вартість матеріалів) = 176 456 грн. 40 коп.;.

- пусконалагоджувальні роботи складають 72 069 грн. 80 коп.;

- роботи по отриманню необхідних дозволів в державних профільних контролюючих організаціях та здача обєкту в експлуатацію складають 34 000 грн. 00 коп.

Враховуючи те, що строк дії договору № 511131680 від 01.10.2013р. вже скінчився, однак будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи, роботи з узгодження в держструктурах (отримання свідоцтва) станом на час розгляду справи не виконані, суд дійшов висновку про наявність підстав для нарахування штрафу, згідно п.6.2. договору.

Перевіривши розрахунок штрафу позивача суд дійшов висновку, що він є арифметично вірним. Фактично розмір штрафу за несвоєчасне виконання робіт становить 42 378 грн. 93 коп., з огляду на що позовні вимоги в цій частині стягнення підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл господарських витрат зі сплати судового збору, суд зазначає, що витрати зі сплати судового збору за вимогами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Зважаючи на викладені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись ст.ст. 11, 177, 202, 205, 207, 525, 526, 530, 536, 538, 546, 549, 600, 601, 604-607, 609, 610, 612, 615, 629, 693, 712, 837, 1212 Цивільного кодексу України, ч. 1, 7 ст. 193, ч.1 ст.230, ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 42-47, 33, 34, 43, 49, 66, 67, 75, 82-85, 111-28 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Теплоком (, місцезнаходження 87538, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Лобачевського, будинок 1) на користь Публічного акціонерного товариства Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод (, місцезнаходження 49044, Дніпропетровська обл., місто Дніпропетровськ, вулиця Шевченка, будинок 37, офіс 38) попередню оплату за договором № 511131680 від 01.10.2013р. у сумі 635 675 грн. 66 коп., пеню у сумі 63 180 грн. 74 коп., штраф у сумі 42 378 грн. 93 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 11 118 грн. 53 коп.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод в частині стягнення грошових коштів у сумі 21 504 грн. 00 коп. та пені у сумі 216 291 грн. 66 коп. відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У судовому засіданні 29.02.2016р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 04.03.2016р.

Головуючий суддя Ю.С. Мельниченко

Суддя Г.В. Левшина

Суддя А.М. Осадча