номер провадження справи 18/191/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2016 справа № 908/6328/15

за позовом Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 206)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «РІН ЛТД» (69009, місто Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 20-е)

про стягнення 3000,00 грн.

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 01/02-17/00062 від 05.01.2016 року, посвідчення № 598 від 02.06.2015 р.;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № б/н від 12.01.2016 р., паспорт серії СА №226091 від 30.05.1996 р.;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 29.12.2015 р. звернулась Запорізька міська рада з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «РІН ЛТД» про стягнення збитків у розмірі 3000,00 грн.

Ухвалою суду від 31.12.2015 року порушено провадження у справі № 908/6328/15, присвоєно справі номер провадження 18/191/15, судове засідання призначене на 11 лютого 2016 року; в судовому засіданні оголошувалась перерва до 25.02.2016 р.; в порядку ст. 65 ГПК України ухвалою суду від 12.02.2016 р. зобовязано Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області надати витребувані судом документи.

За клопотанням представника позивача, яке надійшло до суду 11.02.2016 р., судовий процес фіксується за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу Оберіг бази даних Діловодство спеціалізованого суду.

Розгляд справи закінчений в судовому засіданні 25.02.2016 р., судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, що зазначені у позові, просив позов задовольнити в повному обсязі. Позов вмотивований тим, що Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області 18.11.2014 р. зареєстровано декларацію про готовність обєкта до експлуатації № ЗП 23, згідно якої відповідач виконав реконструкцію будівлі контрольно-пропускного пункту та будівлі пункту термічної обробки за адресою: м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 20-е. Пунктом 3.1.3 Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, затвердженого рішенням Запорізької міської ради № 40 від 10.09.2014 р. передбачено, що замовник, який має намір укласти договір про участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Запоріжжя, зобовязаний звернутися з заявою до міського голови. Враховуючи норми Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядок виконання будівельних робіт, затверджених постановою КМУ від 13.04.2011 р. № 466, Державних будівельних норм, будівництво (реконструкція) здійснюється на обєктах будівництва, які вже введені в експлуатацію, та не передбачають зміну їх геометричних розмірів. Відповідачем здійснено реконструкцію будівлі контрольно-пропускного пункту та будівлі пункту термічної обробки обєкту будівництва. Отже, на думку позивача, будівельні роботи на обєкті будівництва «Реконструкцію будівлі контрольно-пропускного пункту та будівлі пункту термічної обробки» м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 20-е» є забудовою території, що, в свою чергу, зобовязує замовника, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, укласти відповідний договір та сплатити пайову участь у розвитку інфраструктури цього населеного пункту. ТОВ «РІН ЛТД» в установленому порядку до міського голови щодо укладення договору про участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Запоріжжя не зверталося, про початок виконання будівельних робіт не повідомляло. Внаслідок невиконання ТОВ «РІН ЛТД» встановленого законом обовязку щодо участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Запоріжжя завдало територіальній громаді м. Запоріжжя збитки у розмірі 3000,00 грн.

Представник відповідача підтримав заперечення, які надані суду 25.01.2016 р. (арк.с. 34-42). Заперечення вмотивовані невірним застосуванням позивачем положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки дія цього Закону не поширюється на відповідача, так як відповідач здійснив лише реконструкцію існуючої будівлі без забудови нової земельної ділянки, а отже така особа не є замовником будівництва в розумінні імперативних норм Закону і у неї відсутній обовязок укладати договір про пайову участь та сплачувати пайові внески. Позивач не довів складу цивільного правопорушення, необхідного для застосування до відповідача цивільно-правової відповідальності, зокрема, не довів порушення відповідачем зобовязання щодо участі у розвитку інфраструктури міста Запоріжжя, а також недоотримання бюджетом міста запланованих коштів. Крім того, надано докази повідомлення Заводської районної державної адміністрації про початок виконання будівельних робіт (опис вкладення від 24.10.2014 р.) та повідомлення Запорізької міської ради про готовність обєкта до експлуатації (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 21.11.2014 р.).

На адресу суду 18.02.2016 р. від Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області надійшли пояснення № 1008-22.6/409, відповідно до яких зазначено, що законодавчо розмежовуються поняття як забудова та будівництво, а також законодавчо визначений строк укладення договору про участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Тобто, у разі здійснення робіт з реконструкції вже існуючого обєкта будівництва без зміни його зовнішніх контурів, тобто без виходу за межі фундаменту, це не призводить до виникнення зобовязання по сплаті пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, оскільки це не є забудовою території; за умови забудови території має укладатися договір про участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, однак до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію. Декларація про готовність обєкта до експлуатації «Реконструкція будівлі контрольно-пропускного пункту та будівлі пункту термічної обробки» за адресою: 69000, м. Запоріжжя, Північне шосе, 20-е, зареєстрована 18.11.2014 року за № ЗП 23, обєкт готовий до експлуатації.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до витягів з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1036616 від 06.03.2013 р., № 1040489 від 07.03.2013 р. власником обєктів нерухомого майна будівлі термічної обробки літ. К3 та будівлі контрольно-пропускного пункту літ. З4, які розташовані за адресою: місто Запоріжжя, вул. Північне шосе, 20-е є товариство з обмеженою відповідальністю «РІН ЛТД» (відповідач у справі).

Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області 21.10.2014 р. зареєстрував декларацію № ЗП 86 про початок виконання будівельних робіт на обєкті будівництва «Реконструкція будівлі контрольно-пропускного пункту та будівлі пункту термічної обробки» за адресою: 69000, м. Запоріжжя, Північне шосе, 20-е; 18.11.2014 р. зареєстрував декларацію № ЗП 23 про готовність обєкта до експлуатації за адресою: 69000, м. Запоріжжя, Північне шосе, 20-е. В пункті 15 декларації вказано, що вартість основних фондів, які приймаються в експлуатацію складають 30000 грн. з ПДВ. у тому числі: витрати на будівельно-монтажні роботи 30000, грн. з ПДВ, витрати на машини, обладнання та інвентар 00,00 грн. з ПДВ.

Враховуючи положення ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, затверджений рішенням Запорізької міської ради від 24.12.2012 № 77 (в новій редакції від 10.09.2014 р.), позивач 03.04.2015 р. спрямував на адресу відповідача вимогу № 01/02-21/00967 від 02.04.2015 р. про сплату суми збитків у розмірі 3000,00 грн. завданих, внаслідок невиконання обовязку щодо участі у створені і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

Вказана вимога залишена відповідачем без задоволення, що стало підставою для даного позову, предметом якого є матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача 3000,00 грн. збитків.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Пятою сесією шостого скликання Запорізької міської ради 10.09.2014 р. прийнято рішення № 40 «Про внесення змін до Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, затвердженого рішенням Запорізької ради від 24.12.2012 р. № 77», яким зазначений Порядок викладено в новій редакції (надалі Порядок).

Відповідно до п.2.2. Порядку розмір пайової участі у розвитку інфраструктури міста Запоріжжя з урахуванням інших передбачених цим Порядком відрахувань становить: для нежитлових будівель та споруд 10 % загальної кошторисної вартості будівництва обєкта.

Згідно з преамбулою Закону України «Про планування містобудівної діяльності» цей Закон встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до п.п. 4, 13 ст. 1 Закону України «Про планування містобудівної діяльності» замовник фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву; територія частина земної поверхні з повітряним простором та розташованими під нею надрами у визначених межах (кордонах), що має певне географічне положення, природні та створені в результаті діяльності людей умови і ресурси.

Статтею 2 вказаного вище Закону передбачено, що планування і забудова територій діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема будівництво обєктів, реконструкцію існуючої забудови та території.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва.

Відповідно до приписів ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобовязаний взяти участь у створені і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 8 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник зобовязаний протягом 7 календарних днів з дня видачі дозволу на виконання будівельних робіт з дня набуття права на виконання таких робіт відповідно до частини 5 цієї статті письмово проінформувати виконавчий орган сільської, селищної, міської ради місцеву державну адміністрацію за місцезнаходженням обєкта будівництва про початок виконання будівельних робіт.

Відповідно до пояснень Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції Запорізькій області забудовою або реконструкцією з виходом за межі існуючого фундаменту є спорудження/розміщення нових будівель.

В той же час, як зазначено в п. 6 декларації про готовність обєкта до експлуатації від 18.11.2014 р. № ЗП 23 (арк.с. 16-18), замовником ТОВ «РІН ЛТД» проводились наступні види робіт: улаштування стін, перекриття; улаштування перегородок; встановлення віконних та дверних блоків; виконання внутрішнього оздоблення; монтаж внутрішніх мереж: водопостачання, водовідведення, електропостачання та зовнішнього водовідведення.

Факту спорудження/розміщення нового або виходу за межі існуючого фундаменту обєкту Державною архітектурно-будівельною інспекцією Запорізькій області під час реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації не виявлено, земельної ділянки для будівництва обєкт реконструкції не потребував (п. 11-1 Декларації).

Враховуючи системний аналіз вказаних норм, суд дійшов висновку, що дія Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не поширюється, в даному випадку, на відповідача, оскільки, як свідчать матеріали справи, відповідач здійснював лише реконструкцію всередині існуючої будівлі без виходу за межі існуючого фундаменту та без забудови нової земельної ділянки, а отже така особа не є замовником будівництва в розумінні імперативних норм Закону і у неї відсутній обовязок укладати договір про пайову участь та сплачувати пайовий внесок.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 27.01.2016 р. у справі № 908/4000/15.

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

В постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з наступними змінами та доповненнями) та в розясненнях президії Вищого арбітражного суду України № 02-5/215 від 01.04.1994 р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, повязаних з відшкодуванням шкоди» (з наступними змінами та доповненнями) зазначається, що шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи.

Судом не встановлений факт протиправної поведінки відповідача під час здійснення реконструкції обєкту щодо неповідомлення виконавчого органу міської ради, місцевої державної адміністрації за місцезнаходженням обєкта будівництва про початок виконання будівельних робіт; відповідачем забудови нової земельної ділянки не здійснювалося, реконструкції будівлі із виходом за межі існуючого фундаменту також; судом зясовано про відсутність обовязку щодо участі відповідача у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, визначеного ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та, як наслідок, необхідність перерахування позивачу коштів (пайова участь); вина в діях відповідача відсутня, як і причинний звязок між поведінкою відповідача та збитками позивача.

Відповідно до приписів ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, позивачем не доведено наявності в діях відповідача елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення збитків в розмірі 3000,00 грн.

Доводи відповідача знайшли документальне та нормативне підтвердження, прийняті судом до уваги.

З урахуванням викладеного суд відмовляє в задоволенні позову.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 01 березня 2016 р.

Суддя В.В. Носівець