КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2016 р. Справа№ 910/15940/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Зубець Л.П.

Ткаченка Б.О.

при секретарі Волуйко Т.В.

представники сторін:

позивача: Гайдай Т.В. - довіреність № 166 від 25.12.2015;

відповідача: ОСОБА_3 - довіреність № 1602 від 01.07.2015;

третьої особи: Шумінська Ю.Ю. - довіреність № 225-КМГ-4530 від 18.12.2015;

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_5

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2015

у справі № 910/15940/15 (суддя Маринченко Я.В.)

за первісним позовом Комунального підприємства "Київський метрополітен"

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_5

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача за первісним позовом - Київська міська рада

про виселення з орендованого майна

та за зустрічним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_5

до Комунального підприємства "Київський метрополітен"

про визнання договору оренди продовженим

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 01.10.2015 у справі №910/15940/15 первісний позов задоволено, виселено фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 з нерухомого приміщення (частини передвестибюльної території), визначеного тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, загальною площею 21,5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2. Зобов'язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 демонтувати тимчасову огороджуючу конструкцію (кіоск), розташований за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 21,5 кв.м. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Комунального підприємства "Київський метрополітен" витрати на сплату судового збору в сумі 2436 грн 00 коп. У задоволенні зустрічного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 до Комунального підприємства "Київський метрополітен", про визнання договору оренди продовженим, відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням фізична особа - підприємець ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2015 у справі № 910/15940/15 повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов.

Скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки права та охоронювані законом інтереси позивача не були порушені, оскільки він не уповноважений самостійно приймати рішення про передачу або відмову у передачі в оренду комунального майна, також позивачем не надано належних доказів направлення відповідачу повідомлення про припинення договору, тому можна зробити висновок, що договір оренди є поновленим на тих саме умовах і на той самий строк.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.10.2015 апеляційну скаргу прийнято до провадження. Розгляд справи призначено на 30.11.2015.

24.11.2015 позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечив проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що договір оренди є припиненим у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено, відповідачу було повідомлено про припинення договору, тому він зобов'язаний повернути орендоване нерухоме майно, який володіє ним на праві повного господарського відання.

30.11.2015 представник відповідача подав клопотання про дослідження пункту 4.14 Договору оренди та залучення до участі у справі третьої особи - Київської міської ради.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2015 залучено до участі у справі третьою особою Київську міську раду, відкладено розгляд справи на 18.01.2016, витребувані від сторін додаткові докази.

15.01.2016 представником відповідача подані клопотання про дослідження списку згрупованих відправлень, про дослідження пункту 4.14 Договору оренди, про дослідження листа (повідомлення) від 17.10.2014, про дослідження заяви позивача про уточнення позовних вимог, клопотання про залучення фотознімків кіоску відповідача та доказів направлення третій особі зустрічного позову, заяви про зміну підстав зустрічного позову і апеляційної скарги.

18.01.2016 представником відповідача подані додаткові пояснення, у яких він вказує, що зобов'язавши відповідача провести демонтаж тимчасової споруди господарський суд міста Києва вийшов за межі позовних вимог, за відсутності відповідної заяви позивача, також послався на безпідставність задоволення вимоги щодо виселення, оскільки відсутнє відповідне рішення Київради.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2016 відкладено розгляд справи на 22.02.2016, витребувані від сторін додаткові докази.

22.02.2016 представник відповідача подав клопотання про залучення нового докази - копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 5189633.

22.02.2016 в судовому засіданні представник відповідача (апелянта) підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов. Представники позивача і третьої особи заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити оскаржуване рішення без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

15.10.2011 між позивачем - комунальним підприємством "Київський метрополітен", орендодавцем, та відповідачем - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, як орендарем, укладено договір про передачу майна територіальної громади м. Києва в оренду № 212-У(Ор)-11 (далі - договір), згідно з умовами якого орендодавець, на підставі рішення Київради від 29.04.2010 № 590/4028 передав, а орендар прийняв в оренду нерухоме майно (частину передвестибюльної території), визначену відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря за адресою: станція метро "Дружби народів", для торгівлі непродовольчими товарами (п.п. 1.1., 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1. договору, загальна площа об'єкта оренди, згідно з викопіюванням з Схеми тимчасового розташування МАФ, складає 21,5 кв.м.

Згідно з п. 2.4. договору, об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і перебуває на балансі Комунального підприємства "Київський метрополітен".

Відповідно до пункту 4.1.14 договору орендар після припинення дії договору оренди та у разі відмови у продовженні договору оренди зобов'язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі орендодавцю. У разі невиконання пункту 4.14. в силу вступає рішення Київради. При цьому оплата по договору нараховується орендодавцем та сплачується орендарем до дати фактичного повернення об'єкта оренди та підписання акту прийому-передачі.

У пункті 5.4. договору сторони домовились, що орендар після закінчення строку дії цього договору має переважне право, за інших рівних умов, на продовження договору за умови належного виконання своїх обов'язків за цим договором. Дозвіл на продовження строку оренди надає Київська міська рада.

Пунктом 7.5 договору встановлено, що у разі закінчення строку дії Договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт орендодавцю у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренди, з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди.

Пунктом 9.1 договору визначено, що договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє з 15.10.2011 до 13.10.2014.

Згідно п.9.3 договору після закінчення строку дії цього Договору його дія може бути продовжена на підставі рішення Київради.

Договір підписаний позивачем і відповідачем та погоджений Головним управлінням комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Також 15.10.2011 сторони уклали Додаткову угоду № 1 до договору, якою доповнили договір новими умовами, зокрема добавили пункт 8.5.6, відповідно до якого у разі припиненні дії цього Договору орендар звільняє орендовану частину перед вестибюльної території станції метро "Дружба народів" в термін, визначений в п.4.14 цього договору, від своїх огороджуючих конструкцій. При невиконанні орендарем зазначених в цьому пункті умов, орендодавець самостійно на свій розсуд розпоряджається огороджуючими конструкціями (кіосками).

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв частину переходу станції метро "Дружба народів", визначену тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіоском) площею 21,5 м.кв., що підтверджується Актом приймання-передачі майна в оренду від 01.11.2011 р.

Після закінчення строку дії договору оренди (13.10.2014) позивач направив відповідачу лист № 34 від № 17.10.2014, у якому повідомив відповідачу про закінчення терміну дії договору, неможливість продовження терміну дії договору у зв'язку із порушенням правил пожежної безпеки, та вимагав до 12.11.2014 звільнити об'єкт оренди та повернути його за актом приймання-передачі орендодавцю.

Вказаний лист направлений відповідачу за адресою державної реєстрації 20.10.2014, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень, фіскальним чеком УДППЗ "Укрпошта" та поштовим повідомленням про вручення (яке не містить підпису відповідача про його отримання).

Оскільки відповідач після закінчення строку дії договору не звільнив та повернув майно з оренди, позивач звернувся до суду із позовом, у якому просив (з врахуванням заяви про зміну предмету позову):

- виселити фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 з нерухомого майна (частини передвестибюльної території), визначеного тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) ФОП ОСОБА_5, згідно з викопіюванням з Схем тимчасового розташування МАФ за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 21,5 кв.м.

- демонтувати тимчасові огороджуючі конструкції (кіоски ФОП ОСОБА_5.), що знаходяться в частині предвестибюльної території за адресою: станція метро "Дружби народів", загальною площею 21,5 кв.м.

Заперечуючи проти позову відповідач подав зустрічний позовов до КП "Київський метрополітен", в якому з урахуванням заяви про зміну підстав зустрічного позову, просив визнати договір про передачу майна комунальної власності територіальної громади м. Києва, яке передається в оренду №212-У(Ор)-11 від 15.1.2011 таким, що є продовженим на тих самих умовах і на той самий термін, що передбачені цим договором.

Щодо вимоги первісного позову про виселення відповідача з нерухомого майна (частини передвестибюльної території), визначеного тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками), колегія суддів Київського апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами було укладено договір про передачу майна територіальної громади м. Києва в оренду, який за правовою природою є господарським договором оренди комунального майна.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Положеннями статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частиною 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 287 Господарського кодексу України орендодавцями щодо державного та комунального майна є органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим або місцевими радами управляти майном, - відповідно щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим або є у комунальній власності.

Згідно ч. 1 ст. 24 Господарського кодексу України управління господарською діяльністю у комунальному секторі економіки здійснюється через систему організаційно-господарських повноважень територіальних громад та органів місцевого самоврядування щодо суб'єктів господарювання, які належать до комунального сектора економіки і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу Головного управління комунальної власності від 23.04.2003 р. №98 за позивачем - Комунальним підприємством "Київський метрополітен" закріплено на праві повного господарського відання основні засоби згідно з додатками 1 - 14, у тому числі станцію метро "Дружба народів".

Правові засади використання державного та комунального майна шляхом передачі його в оренду фізичним та юридичним особам визначаються Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Статтею 17 вказаного Закону встановлено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Відповідно до ч.2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Матеріалами справи підтверджується, що після закінчення строку дії договору оренди позивач направив відповідачу повідомлення про закінчення терміну дії договору та неможливість його продовження. Доводи відповідача про неналежне повідомлення відхиляються колегію суддів, оскільки відправлення вказаного листа підтверджується списком згрупованих поштових відправлень зі штемпелем органу поштового зв'язку.

Окрім цього, умовами укладеного сторонами договору (п.9.3) передбачено, що після закінчення строку дії цього Договору його дія може бути продовжена на підставі рішення Київради. Проте матеріали справи не містять доказів прийняття Київською міською радою рішення щодо продовження дії вказаного договору, отже договір є припиненим.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

Умови повернення об'єкту оренди у договорі сторони визначили в пунктах 4.1.14, 7.5 та 8.5.6, зміст яких наведено вище, проте в порушення зазначених положень Закону та договору відповідач не звільнив та не повернув позивачу орендовані площі у встановлений строк.

Щодо посилань відповідача на відсутність рішення Київради, про яке йдеться у п.4.1.14 договору, то відсутність вказаного рішення не впливає на обов'язок відповідача звільнити і повернути орендоване майно.

Також є безпідставними посилання відповідача на відсутність у позивача права на об'єкт оренди, оскільки, як зазначено вище, вказане майно є комунальною власністю і закріплено за позивачем на праві повного господарського відання.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст.136 Господарського кодексу України щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про виселення відповідача з нерухомого майна (частини передвестибюльної території), визначеного тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками), є доведеними, обґрунтованими і правомірно задоволені господарським судом.

Щодо позовних вимог про демонтаж тимчасових огороджуючих конструкцій (кіосків ФОП ОСОБА_5.), колегія суддів виходить з наступного.

У заяві про зміну предмету позову, яка прийнята судом першої інстанції до розгляду, позивач другою позовною вимогою вказав: "Демонтувати тимчасові огороджуючі конструкції (кіоски ФОП ОСОБА_5.), що знаходяться в частині предвестибюльної території за адресою: станція метро "Дружби народів", загальною площею 21,5 кв.м.".

Задовольняючи вказану вимогу суд першої інстанції у резолютивній частині рішення зазначив: "Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) демонтувати тимчасову огороджуючу конструкцію (кіоск), розташований за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 21,5 кв.м.".

Однак, у суду відсутні повноваження на власний розсуд змінювати та викладати позовні вимоги.

Відповідно до ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Проте, позивачем не подавалось клопотань щодо вихід за межі позовних вимог у відповідності до ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, отже судом порушені зазначені норми процесуального права.

Окрім цього, умовами укладеної сторонами Додаткової угоди передбачено, що у разі невиконання орендарем умов щодо звільнення орендованих площ, орендодавець самостійно на свій розсуд розпоряджається огороджуючими конструкціями (кіосками).

За таких обставин, позовні вимоги щодо демонтування тимчасових огороджуючих конструкцій задоволенню не підлягають з огляду на невизначення позивачем особи, яку він просить зобов'язати вчинити такі дії, а тому рішення в частині задоволення вказаних вимог підлягає скасуванню.

Щодо зустрічних позовних вимог про визнання договору оренди продовженим, то, враховуючи встановлені фактичні обставини справи щодо припинення договору оренди у зв'язку закінченням строку, на який його було укладення, а також відсутності відповідного рішення Київської міської ради про його продовження, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову, а тому рішення суду в цій частині підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В зв'язку із зазначеним вище, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 01.10.2015 року у справі № 910/15940/15 прийняте з порушенням норм процесуального, що підтверджується фактичними обставинами та матеріалами справи, а тому відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 104 ГПК України підлягає частковому скасуванню, з прийняттям нового рішення про часткове задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати, понесені сторонами при розгляді справи, підлягають розподілу пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 01.10.2015 у справі №910/15940/15 скасувати частково.

3. Прийняти нове рішення, яким первісний позов задовольнити частково, а у задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

4. Резолютивну частину рішення господарського суду міста Києва від 01.10.2015 у справі № 910/15940/15 викласти в наступній редакції:

"Первісний позов задовольнити частково.

Виселити фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з нерухомого майна (частини передвестибюльної території), визначену тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, згідно з викопіюванням з Схем тимчасового розташування МАФ за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 21,5 кв.м.

Відмовити у задоволенні первісного позову в частині вимог про демонтаж тимчасової огороджуючої конструкції (кіосків).

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Київський метрополітен" (03056, м. Київ, пр-т. Перемоги, 35; ідентифікаційний код 03328913) витрати на сплату судового збору в сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

У задоволенні зустрічного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 до Комунального підприємства "Київський метрополітен", про визнання договору оренди продовженим, відмовити."

5. Стягнути Комунального підприємства "Київський метрополітен" (03056, м. Київ, пр-т. Перемоги, 35; ідентифікаційний код 03328913) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) - 1339 (одна тисяча триста тридцять дев'ять) грн. 80 коп. витрат на сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Видачу наказів на виконання даної постанови доручити господарському суду міста Києва.

7. Матеріали справи № 910/15940/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді Л.П. Зубець

Б.О. Ткаченко