ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2016 р. Справа № 909/1050/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Кузь В.Л.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Івано-Франківськ, № 03.1-10/06 від 17.11.2015 р.

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 03.11.2015р.

у справі № 909/1050/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтернатива Інвест", м. Надвірна,78405

до відповідача: Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Івано-Франківіськ,76018

про визнання недійсним рішення

за участю представників:

від позивача: не з»явився

від відповідача: ОСОБА_2 представник

Представникам сторін в судових засіданнях розяснено права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотань про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку ст. 811 ГПК України, учасниками судового процесу не заявлено.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 03.11.2015р. у справі №909/1050/15 (суддя Матуляк П.Я.) задоволено позов ТОВ "Альтернатива Інвест" до Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №29 від 30.06.12015р.; визнано недійсним рішення адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №29 від 30.06.15.

Івано-Франківським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України подано апеляційну скаргу № 03.1-10/06 від 17.11.2015р., в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального права, не відповідає фактичним обставинам справи.

Зокрема, скаржник зазначає, що судом при прийнятті рішення не були враховані доводи скаржника на яких грунтується рішення №29, що наведені обставини не унеможливлювали та не виключали право і обов»язок позивача виконати вимоги ч.5 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» щодо повідомлення споживачів про зміну вартості послуг не менше ніж за 15 днів до введення у дію тарифів з посиланням на рішення відповідних органів.

Скаржник вважає, що суд залишив поза увагою той факт, що позивачем застосовано тарифи на послуги постачання теплової енергії з недотриманням термінів введення їх і дію та повідомлення споживачів про зміну вартості послуг з посиланням на рішення відповідних органів, що в свою чергу призвело до вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п.2 ст.50, п.1 ч.2 ст.13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а викладені в оскаржуваному рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи №27/1-2015.

Отже, на думку скаржника , у діях територіального відділення під час прийняття рішення №29 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції відсутні порушення або неправильне застосування норм процесуального права, які можуть бути підставою для визнання протиправним та скасування рішення відповідно до ст.59 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

ТОВ "Альтернатива Інвест» у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду просить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що рішення суду прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства України та враховуючи всі фактичні обставини справи.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін у судових засіданнях, суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 12.09.2014р. позивач звернувся до міського голови м.Надвірна з листом щодо затвердження нових тарифів для споживачів на опалювальний сезон 2014-2015 р.р. у зв"язку із збільшенням ціни на природний газ (а.с.22).

Рішенням сесії Надвірнянської міської ради від 23.10.2014р. №1947-44/2014 погоджено застосування нових тарифів з 01.11.2014р. (а.с.30).

В ході розгляду справи в суді першої інстанції судом встановлено, що з огляду на зволікання Надвірнянської міської ради з вирішенням питання щодо зміни тарифів на теплопостачання, повідомлення щодо збільшення тарифів позивачем доведено до споживачів у вересні шляхом розклеювання оголошень на під"їздах будинків, теплопостачання яких здійснюється позивачем (до прийняття рішення сесії Надвірнянської міської ради від 23.10.2014р. №1947-44/2014) та публікації в газеті "Народна Воля" 31.10.14 (після прийняття рішення сесії Надвірнянської міської ради від 23.10.2014р. №1947-44/2014), що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями листа Комунального підприємства "Надвірнянський житловик" від 30.10.15 №446 та газетного оголошення (а.с.23-24, 109).

Рішенням адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №29 від 30.06.2015р.:

визнано, що ТОВ "Альтернатива Інвест" протягом 2011-2014р.р., січня-квітня 2015р. займало монопольне (домінуюче) становище на ринку транспортування теплової енергії, як суб"єкт природної монополії та на суміжному з ним ринку постачання теплової енергії, в межах діючих мереж, що ним експлуатуються в м.Надвірна, з часткою 100%;

визнано дії ТОВ "Альтернатива Інвест" в частині застосування тарифів на постачання теплової енергії з недотриманням термінів введення їх в дію та повідомлення споживачів про зміну вартості послуг, що передбачено Законом України "Про житлово-комунальні послуги" порушенням, передбаченим п.2ст.50 , п.1ч.2ст.13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку шляхом встановлення таких цін та умов реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку;

за наведені порушення на позивача накладено штраф у розмірі 68 000,00 грн. та зобов'язано здійснити споживачам перерахунок оплати за постачання теплової енергії у зв"язку з порушенням вимог ч.5ст.22 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (а.с.11-20).

Зазначене рішення мотивовано, зокрема, тим, що ТОВ "Альтернатива Інвест" протягом 2011-2014р.р., січня-квітня 2015р. займало монопольне (домінуюче) становище на ринку транспортування теплової енергії, як суб"єкт природної монополії та на суміжному з ним ринку постачання теплової енергії, в межах діючих мереж, що ним експлуатуються в м.Надвірна, з часткою 100%, оскільки споживачі протягом зазначеного періоду не мали альтернативних джерел придбання товару від інших суб"єктів господарювання (аркуш 4, абзац 3 рішення).

Також, у рішенні відповідача встановлено, що ТОВ "Альтернатива Інвест" введено в дію нові тарифи встановлені рішенням сесії Надвірнянської міської ради від 23.10.2014р. №1947-44/2014 з 01.11.2014р., що є порушенням ч.5ст.32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", оскільки згідно вказаного рішення органу місцевого самоврядування застосування позивачем нового тарифу можливе не раніше 15.11.2014р. За умови існування значної конкуренції на ринку, за якої є можливість вибору товару споживачем, така поведінка позивача була б неможливою.

Відповідно до преамбули Закону України Про житлово-комунальні послуги цей Закон визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України Про Антимонопольний комітет України до повноважень Антимонопольного комітету України та його територіальних органів належать, зокрема, розгляд заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проведення відповідних розслідувань; прийняття передбачених законодавством про захист економічної конкуренції розпоряджень та рішень за заявами і справами.

Згідно із нормами пункту 11 частини 1 і частини 4 статті 7 Закону України Про Антимонопольний комітет України визначення меж товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб'єктів господарювання на цьому ринку належить до виключної компетенції органів Антимонопольного комітету України.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" саме до компетенції Адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України віднесені повноваження щодо дослідження ринку, визначення меж товарного ринку, а також становища, в тому числі монопольного (домінуючого), суб'єктів господарювання на цьому ринку та прийняття відповідних з цих питань рішень (розпоряджень).

Згідно із ст. 1 Закону України Про захист економічної конкуренції конкуренцією є змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товару на ринку.

Відповідно до п.1 ст.13 Закону України Про захист економічної конкуренції зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу (ч.ч.2, 3 ст.56 Закону)

Згідно із ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Згідно із ч.1 ст.1 Закону України Про житлово-комунальні послуги, у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст.3 Закону України Про житлово-комунальні послуги предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг; суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.

Частиною 5 ст.32 Закону України Про житлово-комунальні послуги (чинною на момент спірних правовідносин) встановлено, що у разі зміни цін/тарифів на житлово-комунальні послуги виконавець/виробник не менше ніж за 15 днів до введення їх у дію повідомляє про це споживачів з посиланням на рішення відповідних органів.

Разом з тим, згідно з п.2 ст.28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів. Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад розробляється і затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства (п.2ст.31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Як вбачається із матеріалів справи та правомірно встановлено судом першої інстанції, позивачем дотримано вимоги чинного законодавства щодо подання на затвердження до органу, уповноваженого здійснювати встановлення тарифів, повідомлення щодо затвердження нових тарифів для споживачів на опалювальний сезон 2014-2015 р.р. у зв"язку зі збільшенням ціни на природний газ.

Однак, всупереч п.7, 10 ст.31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Надвірнянською міською радою прийнято відповідне рішення поза межами визначеного законом строку із застосуванням нових тарифів з 01.11.2014р., що, у свою чергу, позбавило позивача можливості дотриматися приписів ч.5ст.32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Як зазначалося вище, з огляду на зволікання Надвірнянської міської ради з вирішенням питання щодо зміни тарифів на теплопостачання, повідомлення щодо збільшення тарифів позивачем доведено до споживачів у вересні шляхом розклеювання оголошень на під"їздах будинків, теплопостачання яких здійснюється позивачем (до прийняття рішення сесії Надвірнянської міської ради від 23.10.2014р. №1947-44/2014) та публікації в газеті "Народна Воля" 31.10.2014р. (після прийняття рішення сесії Надвірнянської міської ради від 23.10.2014р. №1947-44/2014), що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями листа Комунального підприємства "Надвірнянський житловик" від 30.10.2014 №446 та газетного оголошення.

В силу статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Враховуючи наведене, правомірним є висновок суду першої інстанції, що позивачем вчинено всі необхідні дії для недопущення порушення процедури застосування нових тарифів для споживачів на опалювальний сезон 2014-2015р.р. та введено ці тарифи у дію з 01.11.2014р. у відповідності до рішення Надвірнянської міської ради від 23.10.2014р. №1947-44/2014), яке на даний час є чинним (неоскарженим).

Згідно із ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Доводи наведені скаржником в апеляційній скарзі не доводять, що судом прийнято рішення в результаті неправильної оцінки обставин справи, неврахування ряду фактів, що мають істотне значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає рішення місцевого господарського суду таким, що прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення не вбачає.

У відповідності до приписів ст.49 ГПК України судові витрати у справі покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України,

Львівський апеляційний господарський суди ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 03.11.2015р. у справі №909/1050/15 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи повернути до господарського суду Івано-Франківської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 02.03.2016р.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Кузь В.Л.

Суддя Орищин Г.В.