ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

09 березня 2016 року Справа № 920/1603/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Черкащенка М.М. - головуючого, (доповідач)
Вовка І.В., Нєсвєтової Н.М.,
розглянувши матеріали касаційної скаргивідділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області
на постанову та на ухвалуХарківського апеляційного господарського суду від 21.12.2015 року господарського суду Сумської області від 02.11.2015 року
за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "БІО ЛАТ"
на діїпосадових осіб відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції
у справі за позовомгосподарського суду Сумської області Конотопського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Дубов"язівської сільської ради
дотовариства з обмеженою відповідальністю "БІО ЛАТ"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -
Державна екологічна інспекція в Сумській області
простягнення 191 198,79 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу (надалі - ГПК) України з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

У п. 61 постанови "Про деякі питання практики застосування розділу XII1 Господарського процесуального кодексу України" від 24 жовтня 2011 року N 11 Пленум Вищого господарського суду України роз'яснив, що, треті особи користуються правами і несуть обов'язки сторони у справі (за деякими винятками щодо третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору), тому якщо до касаційної скарги не додано доказів надіслання її копії третім особам, то така касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом (п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК).

Заявник до касаційної скарги не додав докази надіслання її копії третій особі - Державній екологічній інспекції у Сумській області, що є підставою для повернення касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв'язку.

Як роз'яснено в п.2.20, 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Проте, скаржником додано до касаційної скарги копію платіжного доручення про сплату 1378,00 грн. судового збору від 20.01.2016 року, яке не може вважатись належним доказом, що підтверджує сплату судового збору в установленому порядку, оскільки платіжні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі.

Пунктом 4 частини першої статті 1113 ГПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Допущене вище порушення скаржником є підставою для повернення касаційної скарги на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Статтею 110 ГПК України визначений строк подання касаційної скарги. Згідно з вимогами даної статті, касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

У даному разі оскаржувана постанова апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 105 ГПК України набрала законної сили 21.12.2015 року. Відповідно останнім днем подання касаційної скарги було 11.01.2016 року.

Відділ державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області 19.01.2016 року подав касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.12.2015 року та на ухвалу господарського суду Сумської області від 02.11.2015 року без клопотання про відновлення пропущеного строку касаційного оскарження, що згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України є підставою для її повернення без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 53, 86, ч. 2 ст. 110, п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 1113, Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу відділу державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.12.2015 року та на ухвалу господарського суду Сумської області від 02.11.2015 року у справі №920/1603/14 повернути скаржнику.

Головуючий М.М.Черкащенко

Судді І.В.Вовк

Н.М.Нєсвєтова