ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.02.16р. Справа № 904/430/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Томтей", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бренд-Шоу", м. Дніпропетровськ

про стягнення 518 325,14 грн. заборгованості за поставлений товар, 139 698,99 грн. пені

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № б/н від 10.12.2015 року , представник

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Томтей" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бренд-Шоу" про стягнення заборгованості у сумі 658 024,13 грн., яка складається:

- 518 325,14 грн. суми боргу за основним зобов'язанням;

- 139 698,99 грн. пені за період з 06.06.2015 року по 09.12.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором № 0506/2014 від 05.06.2014 року в частині своєчасної та повної оплати за товар поставлений за видатковою накладною № 1 від 05.06.2014 року та актом прийому-передачі товару по договору поставки № 0506/2014 року від 05.06.2014 року на суму 518 325,14 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позові.

Відповідач свого повноважного представника у судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог частини першої статті 64 Господарського процесуального кодексу України за адресою, зазначеною у позові, яка збігається з адресою місцезнаходження відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осібпідприємців станом на 28.01.2016року (а.с.26-27 том 1).

Направлена господарським судом на адресу відповідача кореспонденція повернулася з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 28,29 том 1).

Відповідно до підпункту 3.9.1. пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

У разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відзиву на позов відповідач суду не надав. За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Ухвалою господарського суду від 29.01.2016 року порушено провадження у справі з призначення справи до розгляду в засіданні на 16.02.2016 року, після чого розгляд справи відкладався до 29.02.2016 року.

У судовому засіданні 29.02.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

05.06.2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Томтей" (далі -позивач, постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бренд-Шоу" (далі - відповідач, покупець) укладено договір № 0506/2014 (далі - договір), відповідно до пункту 1.1. договору, за яким постачальник зобов'язується відповідно до умов цього договору поставити та передати у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити продовольчі та непродовольчі товари (далі - товар), визначені у специфікації (специфікаціях) до цього договору.

Найменування, кількість товару, що включає вартість упаковки та маркування, вказуються у специфікації (специфікаціях) та накладних до цього договору (п.1.2 договору).

У специфікації товару (додаток № 1) сторони узгодили номенклатуру, кількість та вартість, а саме:

- HP Color LaserJet Professional CP5225dn (СE712A) у кількості 2 штуки у сумі 90 878,10 грн.;

- MSI GS30 2M Shadow (GS302M-087XUA) у кількості 10 штук у сумі 367 046,30 грн.;

- Philips 65PUS7120/12 у кількості 1 штуки у сумі 60 400,74 грн.

Загальна сума договору складає загальну вартість товару, який буде поставлений за договором, згідно специфікації та накладних до цього договору і складає 518 325,14 грн. (п. 1.3. договору).

Згідно з п.1.4. договору право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання уповноваженою представниками сторін накладної на товар, яка засвідчує факт передачі товару.

Відповідно до п. 3.1. договору оплата товару здійснюється покупцем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, або може бути здійснена у вексельній формі шляхом видачі простих безпроцентних векселів, строк платежу "за пред'явленням".

Строк оплати - до 05.06.2015 року з дня підписання сторонами відповідної специфікації на поставку товару (п. 3.3. договору).

Пунктом 4.2. договору передбачено строк поставки - до 15.06.2014 року з дня підписання сторонами відповідної специфікації на поставку товару.

Передача товару покупцеві оформляється шляхом підписання акту прийому-передачі товару або видаткової накладної. Моментом передачі (поставки) товару вважається момент підписання сторонами відповідних документів в місці поставки товару (п.4.2 договору).

Відповідно до п. 4.3 договору право власності на товар, а також всі ризики пошкодження та/або втрати товару переходять від постачальника до покупця в момент передачі товару.

Згідно з п. 8.1. договору даний договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 29.05.2016 року. Закінчення терміну дії договору не звільняє сторін від виконання зобов'язань за цим договором та відповідальності за його порушення.

На виконання умов договору, позивачем було поставлено товар на суму 518 325,14 грн. відповідно до підписаної сторонами специфікації, що в свою чергою підтверджується видатковою накладною № 1 від 05.06.2014 року та актом приймання-передачі товару від 05.06.2014 року.

Несплата відповідачем грошових коштів у сумі 518 325,14 грн. за поставлений товар і є причиною виникнення спору.

Частиною першою статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За частиною першою статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (частина перша статті 509 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Згідно з пунктом 3.3. договору строк оплати повинен бути здійснений до 05.06.2015 року, таким чином строк виконання зобов'язання є таким, що настав.

Доказів оплати поставленого товару в сумі 518 325,14 грн. відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Враховуючи встановленні обставини справи і відповідно до умов договору строк оплати є таким, що настав, а вимоги позивача щодо стягнення заборгованості у сумі 518 325,14 грн. за поставлений товар на момент звернення із позовом до суду обґрунтованими та підтвердженими належними доказами.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 518 325,14 грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

В пункті 5.3. договору сторони передбачили, що якщо у випадку прострочення оплати за поставлену партії товару, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченої партії товару за кожен день прострочення.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що його норми регулюють договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

За приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частини другої статті 343 Господарського кодексу України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Позивач просить стягнути пеню, нараховану за період з 06.06.2015 року по 09.12.2015 року у сумі 139 698,99 грн.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, доходить до висновку, що розрахунок був здійснений без врахування вимог ст. 232 Господарського кодексу України у зв'язку з чим позивачем невірно визначено період нарахування пені.

Відтак пеня підлягає перерахунку і з урахуванням меж позовних вимог, передбачених статтею 83 Господарського процесуального кодексу України, буде складати 137 178,65 грн. за період з 06.06.2015 року по 05.12.2015 року із заборгованості на суму 518 325,14 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме стягненню з відповідача на користь позивача підлягає у загальній сумі 655 503,79 грн., з яких: 518 325,14 грн. основний борг, 137 178,65 грн. пені.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у сумі 9 823,60 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволено частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Бренд-Шоу" (49064, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, проспект Сергія Нігояна, буд. 3 ідентифікаційний код 32305712) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Томтей" (01103, Київська область, м. Київ, вул. Правобережна, буд. 3, ідентифікаційний код 39000584) заборгованість за поставлений товар у сумі 518 325,14 грн., пені 137 178,65 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 9 823,60 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09.03.2016 року.

Суддя ОСОБА_2