РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2016Справа №910/8947/15

За позовом: приватного акціонерного товариства "ІНФОРМАЦІЙНІ КОМП'ЮТЕРНІ СИСТЕМИ";

до: державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "ЮЖНОУКРАЇНСЬКА АТОМНА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ";

про: зміну договору від 22.12.2014 № 53-123-08-14-01120.

за зустрічним позовом: державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "ЮЖНОУКРАЇНСЬКА АТОМНА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ";

до: приватного акціонерного товариства "ІНФОРМАЦІЙНІ КОМП'ЮТЕРНІ СИСТЕМИ";

про: зобов'язання вчинити певні дії.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача (відповідача за зустрічним позовом): не з'явилися;

відповідача (позивача за зустрічним позовом): Юніна С.П. - за довіреністю від 25.03.2015 № 427.

С У Т Ь С П О Р У:

Приватне акціонерне товариство "ІНФОРМАЦІЙНІ КОМП'ЮТЕРНІ СИСТЕМИ" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "ЮЖНОУКРАЇНСЬКА АТОМНА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ" про зміну договору від 22.12.2014 № 53-123-08-14-01120.

Державне підприємство "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "ЮЖНОУКРАЇНСЬКА АТОМНА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ" звернулося до господарського суду міста Києва із зустрічним позовом до приватного акціонерного товариства "ІНФОРМАЦІЙНІ КОМП'ЮТЕРНІ СИСТЕМИ" про зобов'язання вчинити певні дії.

Рішенням господарського суду міста Києва від 28.05.2015 у справі № 910/8947/15, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2015, в задоволенні первісного позову відмовлено повністю, зустрічний позов задоволено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.12.2015 вказані вище судові акти скасовано в частині задоволенні зустрічних позовних вимог, а дану справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва від 17.12.2015 № 04-23/2166 призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/8947/15, за результатами якого зазначену справу передано на розгляд судді Балац С.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.12.2015 справу № 910/8947/15 прийнято до провадження судді Балац С.В. Розгляд справи призначено на 25.01.2016.

Суть спору, який виник за зустрічним позовом: позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем (за зустрічним позовом) зобов'язань з поставки товару, строк виконання яких закріплений у пункті 3.1 укладеного між сторонами спору договору у зв'язку з чим просить господарський суд зобов'язати відповідача вчинити певні дії, а саме виконати умови договору від 22.12.2014 № 53-123-08-14-01120 про постачання товару відповідно до специфікації № 1.

Відповідач за зустрічним позовом в поданих до суду письмових поясненнях зазначає наступне. Позивачем (за зустрічним позовом) викладено обставини, які заважають виконати умови договору, а саме зростання ціни товару. Оскільки обладнання, яке мало бути поставлене постачальником покупцю, є обладнанням іноземного виробництва, що імпортується постачальником на територію України з-за кордону, його вартість прямо залежить від курсу гривні до долару США. Враховуючи те, що курс долару США до гривні встановлений НБУ значно виріс у порівнянні з курсом на дату укладання договору, а також враховуючи той факт, що починаючи з 2015 року на законодавчому рівні був введений додатковий імпортний збір на ці види товарів, постачальник не може здійснити поставку обладнання за цінами зафіксованими сторонами в договорі.

В судовому засіданні 22.02.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного представника позивача (за зустрічним позовом) по суті спору за зустрічним позовом та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між приватним акціонерним товариством "ІНФОРМАЦІЙНІ КОМП'ЮТЕРНІ СИСТЕМИ", як постачальником, (далі - відповідач (за зустрічним позовом) та державним підприємством "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "ЮЖНОУКРАЇНСЬКА АТОМНА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ", як покупцем, (далі - позивач (за зустрічним позовом) укладено договір на постачання товару від 22.12.2014 № № 53-123-08-14-01120 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору постачальник зобов'язується передати покупцю, а покупець приймає на себе зобов'язання прийняти та оплатити товар, у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у специфікації № 1 (додаток до Договору № 1), що є невід'ємною частиною цього договору. Рік виготовлення товару - не раніше 2013.

Згідно з п. 2.1. Договору загальна вартість товару складає 168.144,02 грн., крім того ПДВ 20% 33.628,81 грн. Загальна сума договору 201.772,83 грн.

За умовами п. 3.1. Договору постачання здійснюється у грудні 2014, автотранспортом постачальника на умовах DDR (м. Южноукраїнськ), Миколаївської області відповідно до Правил Інкотермс-2010. Вантажоодержувач - м. Южноукраїнськ, Миколаївської області, ЮУВ ВП "Складське господарство".

Термін постачання може бути змінений за погодженням сторін, шляхом обміну листами.

Відповідно до п. 9.1. Договору будь-які зміни і доповнення до даного договору мають силу тільки в тому випадку, якщо вони оформлені в письмовому вигляді і підписані обома сторонами.

Пунктом 11.3.1. Договору визначено, що постачальник зобов'язаний забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим Договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з поставки товару, відтак, права і обов'язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 54 Цивільного кодексу України.

Приписом ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Спір за зустрічним позовом, на думку позивача (за зустрічним позовом), між сторонами судового процесу виник внаслідок неналежного виконанням відповідачем (за зустрічним позовом) зобов'язань з поставки товару, строк виконання яких закріплений у пункті 3.1 укладеного між сторонами спору Договору у зв'язку з чим просить господарський суд зобов'язати відповідача (за зустрічним позовом) вчинити певні дії, а саме виконати умови Договору відповідно до специфікації № 1.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, зустрічний позов державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "ЮЖНОУКРАЇНСЬКА АТОМНА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ" задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.

Приписом ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (ст. 663 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Заперечення відповідача (за зустрічним позовом), викладені в письмових поясненнях судом відхиляються частково з тих підстав, що із зустрічної позовної заяви та укладеного між сторонами спору Договору неможливо встановити, який саме товар закуповує останній, у яких виробників та за якою валютою. Укладаючи спірний договір, сторони приймали на себе певні ризики на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь-яких законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане. Більш того, відповідачем (за зустрічним позовом) не доведено, що при укладанні спірного Договору останній був впевнений в тому, що така зміна обставин не настане.

В свою чергу суд зазначає, що приписами ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Отже, наведений перелік способів захисту прав не є вичерпним, а суд може захистити право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивач (за зустрічним позовом) не вказав акту цивільного законодавства, в якому б було передбачено такий спосіб захисту цивільного права у взаємозв'язку з можливістю виконання позовних вимог (за зустрічним позовом) в примусовому порядку. Оскільки у випадку невиконання відповідачем (за зустрічним позовом) обов'язку з поставки товару за Договором відповідно до специфікації № 1 настають наслідки, передбачені Цивільним кодексом України, в свою чергу заявлена позивачем (за зустрічним позовом) вимога про зобов'язання відповідача (за зустрічним позовом) вчинити певні дії, а саме виконати умови Договору відповідно до специфікації № 1 в примусовому порядку не передбачає жодного механізму її виконання, приймаючи до уваги умови укладеного між сторонами спору Договору.

Таким чином, виходячи з наведених вище обставин справи і норм матеріального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зобов'язання відповідача (за зустрічним позовом) вчинити певні дії, а саме виконати умови Договору відповідно до специфікації № 1 задоволенню не підлягають.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи

Враховуючи наведене, витрати судового збору, згідно із ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, за зустрічним позовом покладаються на позивача (за зустрічним позовом).

Керуючись ст.ст. 33, 49, 60, 82-85, 116-118 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26 лютого 2016 року

Суддя С.В. Балац