КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2016 р. Справа№ 910/6749/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Отрюха Б.В.

Михальської Ю.Б.

За участю представників сторін:

від позивача: не з»явився

від відповідача: Голобородько О.С.- представник

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк"

на рішення

Господарського суду м. Києва

від 13.10.2015р.

у справі № 910/6749/15-г (суддя Прокопенко Л.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТЕМ - Інжиніринг"

до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк"

про зобов"язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮТЕМ - Інжиніринг" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" про зобов"язання вчинити дії.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 13.10.2015р.у справі № 910/6749/15-г позов задоволено, зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк виконати:

- платіжне доручення № 118 від 22.08.2014 на суму 128 000 грн.00 коп. шляхом перерахування вказаних коштів на поточний рахунок ТОВ "ЮТЕМ-ВНЖИНІРИНГ" № 7180;

- платіжне доручення № 119 від 22.08.2014 р. на суму 100 000 грн. 00 коп. шляхом перерахування вказаних коштів на поточний рахунок ТОВ "ЮТЕМ-ІНЖИНІРИНГ" № 7180;

- платіжне доручення № 127 від 04.09.2014 р. на суму 300 000 грн. 00 коп. шляхом перерахування вказаних коштів на поточний рахунок ТОВ "ЛК ЕНЕРГОМИР" ( ) № 5965;

- платіжне доручення № 152 від 07.10.2014 р. на суму 300 00 грн. 00 коп. шляхом перерахування вказаних коштів на поточний рахунок ТОВ ""ЛК ЕНЕРГОМИР" ( ) № 5965;

- платіжне доручення № 161 від 10.11.2014 на суму 325 364 грн. 46 коп. шляхом перерахування вказаних коштів на поточний рахунок ТОВ "ЛК ЕНЕРГОМИР" ( ) № 5965;

- платіжне доручення № 162 від 10.11.2014 р. на суму 320 000 грн. 00 коп. шляхом перерахування вказаних коштів на поточний рахунок ТОВ "ЛК "ЕНЕРГОМИР" ( ) № 5965.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТЕМ-ІНЖИНІРИНГ" судовий збір в розмірі 7308 ( сім тисяч триста вісім) грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить рішення Господарського суду м. Києва від 13.10.2015р. у справі № 910/6749/15-г скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на те, що оскаржуване рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права та неповним з'ясуванням обставини, що мають значення для розгляду справи.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що у Публічному акціонерному товаристві "Всеукраїнський Акціонерний Банк" 21.11.2014 року запроваджена тимчасова адміністрація, а рішенням № 63 від 20.03.2015 року Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вирішено розпочати ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк».

Апелянт зазначає, що виконання операцій зі списання грошових коштів позивача обмежувалось повноваженнями ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», передбаченими п.1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». У подальшому відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.03.2015 року прийнято рішення № 63 про початок ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію - Славкіну Марину Анатоліївну.

Апелянт звертає увагу суду на те, що вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури (частини 2 та 3 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів»).

Апелянт вважає, що задоволення вимог кредиторів банку, зокрема, ТОВ «Ютем-Інжиніринг», враховуючи прийняті рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», здійснюється виключно у межах процедури ліквідації банку та у порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того, ТОВ «Ютем-Інжиніринг» звернулось до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі банк» Славкіної М.А. із заявою від 14.04.2015року вих. № 242-202 «Про визнання грошових вимог кредитора», якою просив, зокрема: визнати грошові вимоги кредитора - ТОВ «Ютем-Інжиніринг» до ПАТ «ВіЕйБі Банк» у повному розмірі, з яких 3 056 324,68 грн., 444 973,39 дол. США; включити кредиторські вимоги ТОВ «Ютем-Інжиніринг» до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк» та задовольнити їх в порядку черговості, встановленої ч.1 ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі банк» Славкіною М.А. було розглянуто вищезазначену заяву та кредиторські вимогу ТОВ «Ютем-Інжиніринг» на суму 13 466 049, 51 гривень 51 копійка, включені до Реєстру акцептованих вимог до сьомої черги.

Апелянт зазначає, що Господарським судом міста Києва при винесенні оскаржуваного рішення не було досліджено заяву ТОВ «Ютем-Інжиніринг» від 14.04.2015 року вих. № 242-202 «Про визнання грошових вимог кредитора» та довідку ПАТ «ВіЕйБі Банк» від 09.10.2015 року № 22/3-34213, які містяться в матеріалах справи № 910/6749/15-г, внаслідок чого не було надано належну оцінку доказам та неповно з'ясовано обставини справи № 910/6749/15-г.

В судове засідання представник позивача повторно не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, по причини неявки суд не повідомлено.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України (пункту 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18).

Дослідивши матеріали справи, колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника позивача, оскільки він не скористався своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обов'язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представника відповідача, колегія встановила наступне.

29.05.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТЕМ-ІНЖИНІРИНГ» (клієнт) та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» ( банк) було укладено Договір №0234 про відкриття банківського рахунку та здійснення розрахунково-касового обслуговування, в тому числі з використанням систем дистанційного обслуговування.

Згідно п. 1. Договору № 0234 банк зобов'язується відкрити клієнту поточний рахунок /по відкритому клієнту поточному рахунку/ №0234 у 980 (валюта рахунку) (далі за текстом - рахунок/поточний рахунок) та надавати /продовжувати надавати/ послуги з розрахунково-касового обслуговування відповідно до умов цього Договору, внутрішніх положень Банку, чинних законодавчих актів України та нормативно-правових актів Національного банку України.

Згідно з п. 1.3. Договору № 0234 клієнт може доручити, а банк буде здійснювати розрахункове обслуговування рахунку, що складаються з програмно-технічного комплексу системи «клієнт-Інтернет-Банк»/ «Клієнт-Банк» (далі за текстом - СКБ), який дозволяє здійснювати електронні платежі, виконувати функції надання інформаційних послуг згідно з переліком налаштувань, зазначених Клієнтом у заяві про підключення до СКБ та відповідно до умов цього Договору.

Сторони у пп. 2.1.2. п. 2.1. Договору №0234 погодили, що банк зобов'язаний своєчасно здійснювати розрахункові операції, приймання та видачу готівки відповідно до умов обслуговування рахунку, чинного законодавства України та нормативно-правових актів Національного банку України.

Підпунктом 2.1.3. Договору №0234 визначено обов'язок банку виконувати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, в строки, передбачені чинним законодавством України.

Позивач зазначає, що в межах наявного залишку коштів на поточному рахунку, ним було оформлено згідно вимог Національного банку України та умов Договору №0234 платіжні доручення:

№118 від 22.08.2014 р. на суму 128 000 грн. 00 коп.;

№119 від 22.08.2014 р. на суму 100 000 грн. 00 коп.;

№127 від 04.09.2014 р. на суму 300 000 грн. 00 коп.;

№152 від 07.10.2014 р. на суму 300 000 грн. 00 коп.;

№161 від 10.11.2014 р. на суму 325 364 грн. 46 коп.;

№162 від 10.11.2014 р. на суму 320 000 грн. 00 коп..

Вищезазначені платіжні документи сформовані Позивачем за допомогою системи «Клієнт-Банк».

Позивач зазначає, що станом на 19.03.2015 відповідачем платіжні доручення відповідачем не виконано, що стало підставою звернення до суду за захистом порушеного відповідачем права позивача.

Проте, відповідачем станом на 19.03.2015 не виконано вищезазначені платіжні доручення позивача, що також підтверджується матеріалами справи, що стало підставою звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав з виконання платіжних доручень.

Частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями ч. 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Укладений між сторонами договір № 0234 розрахунково-касового обслуговування за своєю юридичною природою є договором банківського рахунку.

Нормами статті 1066 ЦК України встановлено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно статі 1068 ЦК України банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, ще надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку .відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Положеннями статті 1071 ЦК України визначено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Згідно з п.20.5 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою НБУ від 12.11.2003 № 492 закриття поточного рахунку за бажанням клієнта здійснюється на підставі його заяви про закриття рахунку. За наявності коштів на рахунку банк здійснює завершальні операції за рахунком (з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів на підставі платіжного доручення на інший рахунок клієнта, зазначений у заяві, тощо). Датою закриття рахунку вважається наступний після проведення останньої операції за цим рахунком день. У день закриття рахунку банк зобов'язаний видати клієнту довідку про закриття рахунку.

Місцевий господарський суд задовольнив позовні вимоги про зобов'язання відповідача виконати платіжні доручення виходячи з тих підстав, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом ( ст. 1074 ЦК України).

Колегія не погоджується з висновком місцевого господарського суду, виходячи з наступних підстав.

За інформацією, що міститься на офіційному сайті всесвітньої мережі Інтернет Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у відповідача - Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" з 21.11.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію.

Зазначена інформація відображена на офіційному сайті Фонду (http://www.fg.gov.ua) та у розумінні статті 35 ГПК України є загальновідомою, і не потребує доказуванню.

Положеннями статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляв про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених «Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Статтею 1 вказаного Закону встановлено, що цим Законом встановлюються правові фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно- правовими актами Фонду та Національного банку України.

Питання запровадження та здійснення тимчасової адміністрації регулюються «розділом VII Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені) інших фінансових (економічних санкцій); 4) зарахування зустрічних однорідних вимог; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Визначення поняття «кредитор банку» містять приписи «Закону України «Про банки і банківську діяльність». Так, відповідно до статті 2 Закону кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Таким чином, діючим законодавством заборонено задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку у зазначений позивачем у позовній заяві спосіб. Натомість, положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено окремий порядок заявлення кредиторами власних вимог до банку, в який було введено тимчасову адміністрацію.

З огляду на вищезазначене, колегія приходить до висновку про те, що ТОВ «Ютем-Інжиніринг» є кредитором ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України № 3- 34гс15, що у розумінні статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України є обов 'язковою для застосування.

Таким чином, виконання вищезазначених операцій зі списання грошових коштів обмежувалось повноваженнями ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» - передбаченими п.1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», рішенням № 63 від 20.03.2015 року Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вирішено розпочати ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк»та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію Славкіну Марину Анатоліївну.

Таким чином, на час прийняття оскаржуваного судового рішення у ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" діяла процедура ліквідації.

Статтею 17 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачена заборона на здійснений банківської діяльності без банківської ліцензії.

Крім того, порядок ліквідації банку регулюється розділом VIII Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Зазначений закон є спеціальним відносно даних правовідносин та встановлює окремий порядок задоволення вимог кредиторів банку.

Згідно з положеннями ч.5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що з дня початку процедури ліквідації банку:

1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку;

2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

3) строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав;

4-1) нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

5) відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю;

6) укладення правочинів, пов'язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону;

7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається;

8) забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.

Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на зобов'язання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобов'язань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, виключно з урахуванням того, що:

за кредитним договором не було здійснено заміни застави, а саме не відбувалося зміни будь-якого з предметів застави на предмет застави, яким виступають майнові права на отримання коштів боржника, які розміщені на відповідних рахунках у неплатоспроможному банку, протягом одного року, що передує даті початку процедури виведення Фондом банку з ринку;

кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком.

Зазначені операції у будь-якому разі заборонені за договорами, укладеними з пов'язаними з банком особами.

Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури (частини 2 та 3 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів»).

Положеннями статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено повноваження уповноваженої особи Фонду, зокрема відповідно до пункту 4 частини 1 вказаної статті, уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження складає реєстр акцептованих вимог кредиторів та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 вищезазначеного Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи:

визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певно черги погашення;

відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться в розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог встановлених нормативно-правовими актами Фонду (частина 1 та 2 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Частиною 4 вказаною вище статті передбачено, що будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судові провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

У відповідності до ч.6 ст.49 вказаного Закону Фонд не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів. Задоволення вимог кредиторів здійснюється у черговості, встановленій положеннями ст.52 вищезазначеного закону.

Відповідно до п. 4.27 Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантуванні вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 № 2 «Про затвердження Положення про виведенні неплатоспроможного банку з ринку» уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку ні має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за винятком погашення за погодженням з виконавчої дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують здійснення процедурі ліквідації.

На підставі вищевикладеного, враховуючи прийняті рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», колегія приходить до висновку, що задоволення вимог кредиторів банку, зокрема, ТОВ «Ютем-Інжиніринг», здійснюється виключно у межах процедури ліквідації банку та у порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того, колегія вважає за необхідне зазначити, що ТОВ «Ютем-Інжиніринг» звернулось до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі банк» Славкіної М.А. із заявою від 14.04.2015року вих. № 242-202 «Про визнання грошових вимог кредитора» в якій просило, зокрема, визнати грошові вимоги кредитора - ТОВ «Ютем-Інжиніринг» до ПАТ «ВіЕйБі Банк» у повному розмірі, з яких 3 056 324,68 грн.; 444 973,39 дол. США; включити кредиторські вимоги ТОВ «Ютем-Інжиніринг» до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк» та задовольнити їх в порядку черговості, встановленої ч.1 ст.52 Закону України «Про ситему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вищезазначена заява була розглянута уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі банк» Славкіною М.А., було розглянуто та кредиторські вимоги ТОВ «Ютем-Інжиніринг» на суму 13 466 049, 51 (тридцять мільйонів чотириста шістдесят шість тисяч сорок дев'ять) гривень 51 копійка та включені до Реєстру акцептованих вимог до 7 (сьомої) черги, про що міститься в матеріалах справи довідка ПАТ «ВіЕйБі банк» від 09.10.2015р. № 22/3-34213.

Таким чином, законодавством встановлений спеціальний порядок задоволення вимог кредиторів після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, а задоволення таких вимог кредиторів здійснюється за участю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб через відповідні позасудові механізми, передбачені чинним законодавством України. Іншого порядку задоволення вимог кредитора, ніж у встановлений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» спосіб, чинним законодавством не передбачено.

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до виновку про те, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про задоволення позову в повній мірі не врахував норми матеріального права і, належним чином не встановив всі обставини справи, дійшов безпідставного висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об»єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи вищевикладені обставини колегія приходить до висновку, що рішення місцевого суду не відповідає фактичним обставинам справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню, а апеляційна скарга підлягає задоволенню

Відповідно до ст. 49 Господарського кодексу України з позивача на користь апелянта підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" на рішення Господарського суду м. Києва від 13.10.2015р. у справі № 910/6749/15-г задовольнити.

Рішення Господарського суду м. Києва від 13.10.2015р. у справі № 910/6749/15-г скасувати.

Прийняти нове рішення.

У задоволенні позову відмовити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТЕМ - Інжиніринг" ( 08292, Київська обл. м. Буча, вул. Чкалова 3, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27 Т, ) 8 038, 40 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Видати наказ.

Видачу наказу доручити Господарському суду м. Києва.

Матеріали справи № 910/6749/15-г повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Б.В. Отрюх

Ю.Б. Михальська