ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" березня 2016 р. Справа №925/1517/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Ткаченку А.О., за участю представників сторін: скаржника (стягувача) ОСОБА_1 за довіреністю, боржника ОСОБА_2 за довіреністю, ОСОБА_3 за посадою (директор), відділу ДВС не зявились, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси розглянувши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «МД Істейт» на дії відділу державної виконавчої служби Драбівського районного управління юстиції в Черкаській області у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МД Істейт» до товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсейф» про стягнення 63235,54 грн.,

ВСТАНОВИВ:

05.01.2016 року стягувач - товариство з обмеженою відповідальністю «МД Істейт» (далі - скаржник) в особі свого представника, в порядку ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» і ст. 1212 ГПК України, звернувся в господарський суд Черкаської області (вх. № 185) зі скаргою на дії відділу державної виконавчої служби Драбівського районного управління юстиції в Черкаській області (далі відділ ДВС), в якій просив суд визнати неправомірними дії службових осіб відділу ДВС і скасувати їх рішення щодо відмови у відкритті виконавчого провадження за його заявою про примусове виконання ухвали господарського суду Черкаської області від 27.10.2015 року.

Ухвалою суду від 05.01.2016 року скаргу боржника зі справою № 925/2401/14 прийнято до провадження суддею Грачовим В.М. та призначено її до розгляду.

09.02.2016 року скаржник подав письмову заяву про уточнення вимог за скаргою (вх. № 2672), у якій остаточно просив суд:

визнати незаконною відмову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Драбівського районного управління юстиції в Черкаській області ОСОБА_4 у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання ухвали господарського суду Черкаської області від 27.10.2015 року у справі № 925/1517/15;

скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Драбівського районного управління юстиції в Черкаській області ОСОБА_4 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 14.12.2015 року ВП № 49582088;

скасувати постанову в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Драбівського районного управління юстиції в Черкаській області ОСОБА_5 про скасування процесуального документа від 14.12.2015 року ВП № 49582088;

зобовязати в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Драбівського районного управління юстиції в Черкаській області ОСОБА_5 винести постанову про виправлення помилки у постанові про відкриття виконавчого провадження від 07.12.2015 року ВП № 49582088, вказавши вірно назву документа, що знаходиться на примусовому виконанні, виклавши назву наступним чином: «Ухвала господарського суду Черкаської області № 925/1517/15, видана від 27.10.2015 року».

Скарга вмотивована порушенням службовими особами відділу ДВС при вчиненні оскаржених дій норм ст. 19 Конституції України, ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», прав і законних інтересів стягувача у виконавчому провадженні ВП № 49582088.

Боржник - товариство з обмеженою відповідальністю «Укрсейф» подав письмовий відзив на скаргу (вх. № 2171 від 12.01.2016) і письмові доповнення до відзиву (вх. № 3255 від 16.02.2016), у якому заперечував проти скарги з мотивів необґрунтованості і безпідставності її вимог, наголошував на відповідності оскаржених дій і рішень державного виконавця в ході примусового виконання рішення суду у даній справі вимогам Закону України «Про виконавче провадження», відсутності події порушення прав і законних інтересів стягувача.

Відділ державної виконавчої служби Драбівського районного управління юстиції письмовий відзив на скаргу не подав, його представник в засіданні суду 18.02.2016 року скаргу не визнав і просив суд відмовити в її задоволенні з мотивів необґрунтованості її вимог.

В засіданні суду 02.03.2016 року представник скаржника скаргу з підстав, викладених у ній і додаткових письмових уточненнях (вх. № 2672 від 09.02.2016), підтримала і просила суд задовольнити повністю, представники боржника просили суд відмовити у задоволенні скарги повністю з підстав, викладених у письмовому відзиві, орган ДВС явку своїх представників у судове засідання не забезпечив, що відповідно до ч. 2 ст. 1212 ГПК України, не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Вислухавши пояснення представників скаржника (стягувача), боржника, органу ДВС, дослідивши матеріали скарги, справи та оцінивши їх у сукупності, суд скаргу задовольняє частково з наступних підстав.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 27.10.2015 року у справі № 925/1517/15 затверджено мирову угоду сторін від 27.10.2015 року, провадження у справі припинено. Ухвала суду набрала законної сили 27.10.2015 року.

07.12.2015 року, за заявою стягувача, старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Драбівського районного управління юстиції ОСОБА_4 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання ухвали господарського суду Черкаської області від 27.10.2015 року у справі № 925/1517/15. Пунктом 2 постанови запропоновано боржнику добровільно виконати ухвалу суду до 14.12.2015 року. Виконавчому провадженню присвоєно реєстраційний номер ВП № 49582088.

14.12.2015 року в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Драбівського районного управління юстиції ОСОБА_5 при здійсненні контролю за діями державного виконавця у виконавчому провадженні ВП № 49582088 з примусового виконання ухвали господарського суду Черкаської області від 27.10.2015 року у справі № 925/1517/15 прийнято постанову про скасування процесуального документа, якою на підставі ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» скасовано постанову державного виконавця Кучінського Д.В. про відкриття виконавчого провадження від 07.12.2015 року. Пунктом 2 постанови зазначено, що в ухвалі відсутнє примусове виконання рішення в частині стягнення коштів.

Того ж дня, 14.12.2015 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Драбівського районного управління юстиції ОСОБА_4 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), якою відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання ухвали господарського суду Черкаської області від 27.10.2015 року у справі № 925/1517/15. Із постанови державного виконавця вбачається, що в зазначеній ухвалі суду відсутнє примусове виконання рішення в частині стягнення коштів.

Супровідними листами копії постанов направлялись боржнику і стягувачу засобами поштового звязку.

Листом від 15.12.2015 року стягувач повідомив орган ДВС про часткове добровільне виконання боржником умов мирової угоди, а саме сплату 08.12.2015 року сум основного боргу в розмірі 43281,56 грн. та судових витрат у розмірі 1240 грн.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини суд вважає, що скарга боржника на дії органу ДВС, яка є предметом розгляду, перебуває у сфері регулювання Закону України «Про виконавче провадження», Господарського процесуального кодексу України, Конституції України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому ЗУ «Про виконавче провадження».

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що:

виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1);

державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (ст. 6 ч. 1);

державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом (ст. 11 ч.ч. 1, 2 абз. 1);

державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби; державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження (ст. 25 ч.ч. 1, 2);

державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема, наявності інших (крім визначених пунктами 1-7) передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження (ст. 26 ч. 1 п. 8);

копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі (ст. 31 ч. 1);

рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (ст. 82 ч. 4);

начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом (ст. 83 ч. 2).

Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 489/20802, затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень. Ця Інструкція розроблена відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Розділом ІІІ Інструкції визначено загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження. Відповідно до пунктів 3.1.-3.3. розділу ІІІ Інструкції, примусовому виконанню підлягають виконавчі документи, визначені у статті 17 Закону. Підставою для вжиття заходів примусового виконання рішень є виконавчий документ, який пред'явлений до виконання в установленому Законом порядку. Виконавчий документ повинен відповідати вимогам до виконавчого документа, зазначеним у статті 18 Закону.

Пунктом 3.19. Інструкції визначено, надсилання документів виконавчого провадження здійснюється згідно з положеннями статті 31 Закону. За письмовою заявою учасника виконавчого провадження інформаційні повідомлення щодо складання документів виконавчого провадження можуть надсилатися йому каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою, смс-повідомленням. Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою, вважаються врученими за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами.

Частиною 1 ст. 1212 ГПК України визначено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

У відповідності до підпункту 7.9 пункту 7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 N 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», наказ господарського суду про примусове виконання мирової угоди не може бути видано, оскільки провадження у справі припинено. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом згідно з пунктом 2 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» і як виконавчий документ повинна містити у своїй резолютивній частині не лише вказівку про затвердження мирової угоди, а й інші передбачені законодавством (статтею 86 ГПК та статтею 18 названого Закону) ознаки та відомості, зокрема, щодо умов, розміру і строків виконання зобов'язань сторін тощо. За недодержання відповідних вимог ухвала про затвердження мирової угоди не може вважатися виконавчим документом, що підлягає виконанню державною виконавчою службою. У випадках невиконання зобов'язаною стороною умов мирової угоди, укладеної в процесі виконання судового рішення і затвердженої господарським судом, заінтересована сторона може звернутися до державного виконавця на підставі статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» із заявою про примусове виконання ухвали, якою затверджено цю угоду.

Згідно з п. 9.13. тієї ж постанови Пленуму Вищого господарського суду України, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Відповідно до абз. 9 п. 3.19. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», наказ господарського суду про примусове виконання мирової угоди не може бути видано, оскільки провадження зі справи припинено. У разі ж ухилення однієї зі сторін від виконання мирової угоди після закінчення строку (настання терміну) виконання нею своїх обов'язків за цією угодою, якщо ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», то вона є виконавчим документом у розумінні пункту 2 частини другої статті 17 названого Закону і підлягає виконанню державною виконавчою службою.

За змістом цих нормативних актів та з урахуванням встановлених обставин справи суд вбачає, що ухвала господарського суду Черкаської області від 27.10.2015 року у справі № 925/1517/15, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», є виконавчим документом, відповідає вимогам, встановленим ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», тому, у відповідності з ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти її до виконання і відкрити виконавче провадження.

Відтак, відмова органу ДВС у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання ухвали господарського суду Черкаської області від 27.10.2015 року у справі № 925/1517/15 суперечать вищезазначеним нормам Закону України «Про виконавче провадження» і є незаконною, а постанови старшого державного виконавця і в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Драбівського районного управління юстиції від 14.12.2015 року у виконавчому провадженні ВП № 49582088 підлягають визнанню недійсними як постановлені всупереч нормам ч. 1 ст. 25, п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За обставин неподання скаржником доказів наявності спору щодо виправлення описки у постанові про відкриття виконавчого провадження № 49582088 від 07.12.2015 року, вимогу скаржника в цій частині скарги суд вважає передчасною, безпідставною і з цих підстав в задоволенні скарги в цій частині вимог відмовляє.

За таких обставин суд вимоги скарги визнає обґрунтованими і задовольняє частково, заперечення представника органу ДВС і боржника безпідставними і відхиляє.

Керуючись ст. 86, ст. 1212 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Скаргу товариство з обмеженою відповідальністю «МД Істейт» вх. № 185 від 05.01.2016 року задовольнити частково.

Визнати незаконною відмову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Драбівського районного управління юстиції ОСОБА_4 у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання ухвали господарського суду Черкаської області від 27.10.2015 року у справі № 925/1517/15.

Визнати недійсною постанову в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Драбівського районного управління юстиції ОСОБА_5 про скасування процесуального документа від 14.12.2015 року у виконавчому провадженні ВП № 49582088.

Визнати недійсною постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Драбівського районного управління юстиції ОСОБА_4 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 14.12.2015 року у виконавчому провадженні ВП № 49582088.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Суддя В.М. Грачов