ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2016 рокуСправа № 912/3171/15
Господарський суд Кіровоградської області колегією у складі: головуючого судді Шевчук О.Б., суддів Вавренюк Л.С. та Макаренко Т.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/3171/15

за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства "Кіровоградське будівельно - монтажне управління №5", Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Неопалимівка

до відповідачів:

І - Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", м. Київ

ІІ - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Созидатель - 1", м. Кіровоград

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача:

І - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ

ІІ - Національного банку України, м. Київ

про визнання застави припиненою,

за участю представників

від позивача - ОСОБА_3, довіреність від 02.11.2015, ОСОБА_4, довіреність від 01.09.2015;

від відповідача І - ОСОБА_5, довіреність від 05.10.2015.

Приватне акціонерне товариство "Кіровоградське будівельно-монтажне управління №5" звернулося до господарського суду з позовною заявою, яка містить вимоги:

- визнати заставу будівельних матеріалів за договором застави рухомого майна №02/Zk-08-1 від 21.01.2008, укладеним між ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" та Відкритим акціонерним товариством "Кіровоградське будівельно - монтажне управління № 5", припиненою;

- визнати припиненою майнову поруку ОСОБА_1 акціонерного товариства "Кіровоградське будівельно - монтажне управління № 5" перед ОСОБА_1 акціонерним товариством "Дельта Банк" за виконання грошових зобов'язань ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Созидатель - 1" за кредитним договором №02/К-08 на відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 18.01.2008, укладеним між ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Созидатель - 1" та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк," з покладенням витрат по сплаті судового збору на відповідача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач послався, зокрема, на те, що предметом застави за договором застави рухомого майна №02/Zk-08-1 від 21.01.2008 є будівельні матеріали, які використовуються в процесі будівництва житлового будинку за адресою вул. Волкова 16-А в місті Кіровограді. Позивач використав зазначені будівельні матеріали та вважає, що вони фактично втрачені в процесі їх використання в будівництві житлового будинку, як це передбачено умовами договору застави. За твердженням позивача застава будівельних матеріалів є припиненою в силу вимог статті 593 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що право застави припиняється у разі втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави.

Крім того, позивач зазначає, що він є майновим поручителем ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Созидатель-1" перед Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" в частині виконання грошових зобов'язань ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Созидатель-1" за укладеним ним кредитним договором №02/К-08 на відкриття невідновлюваної кредитної лінії (у національній валюті) від 18.01.2008. При цьому, позивач стверджує, що у разі якщо застава майна майнового поручителя є припиненою, його майнове поручительство за ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Созидатель-1" є також припиненим.

Ухвалою господарського суду від 17.08.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі, справу призначено до розгляду в судове засідання на 10.09.2015 о 12:00.

Ухвалою від 10.09.2015 розгляд справи відкладено до 07.10.2015.

Однак, розгляд даної справи у судовому засіданні 07.10.2015 не відбувся у зв'язку з тим, що суддя Шевчук О.Б. згідно наказу голови господарського суду № 23 від 18.09.2015 направлена до Дніпропетровського регіонального відділення Національної школи суддів України на підготовку суддів місцевих господарських судів, призначених на посаду судді вперше та обраних на посаду судді безстроково, строком на 12 календарних днів, з 28 вересня по 09 жовтня 2015 року включно, а тому не могла здійснювати правосуддя в зазначений період.

Ухвалою господарського суду від 12.10.2015 вирішено розгляд справи № 912/3171/15 продовжити колегіально у складі трьох суддів під головуванням судді О.Б. Шевчук.

12.10.2015 автоматизованою системою призначена судова колегія у складі трьох суддів, а саме: головуючий суддя Шевчук О.Б., судді Змеул О.А. та Колодій С.Б.

Господарський суд у складі: головуючого судді Шевчук О.Б., суддів Змеула О.А та ОСОБА_6 ухвалою від 12.10.2015 прийняв справу до свого провадження у колегіальному складі суду та призначив її розгляду в судовому засіданні на 03.11.2015.

У зв'язку з відпусткою судді Колодій С.Б., яка була учасником колегії суддів з розгляду даної справи, 26.10.2015 призначено повторний автоматичний розподіл даної справи, за результатами якого в автоматичному режимі сформовано колегію у складі: головуючого судді Шевчук О.Б., суддів Вавренюк Л.С. та Змеула О.А.

За результатами судового засіданні 03.11.2015, враховуючи неподання позивачем витребуваних доказів та залучення до часті у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Національного банку України, розгляд справи було відкладено до 30.11.2015.

Крім того, розгляд справи відкладався ухвалами від 30.11.2015 та від 21.12.2015 в порядку, визначеному статтею 77 Господарського процесуального кодексу України.

Так, ухвалою від 21.12.2015 господарський суд у складі: головуючого судді Шевчук О.Б., суддів Вавренюк Л.С. та Змеула О.А. продовжив строк вирішення спору на 15 днів та відклав розгляд справи до 15:30 11.01.2016.

Однак, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності судді Змеула О.А., який є учасником колегії суддів з розгляду даної справи, призначено повторний автоматичний розподіл даної справи, за результатами якого в автоматичному режимі сформовано колегію у складі: головуючого судді Шевчук О.Б., суддів Вавренюк Л.С. та Макаренко Т.В.

За клопотанням представників позивача ухвалою від 11.01.2016 розгляд справи відкладено до 28.01.2016. Крім того розгляд справи відкладався ухвалами від 28.01.2016 та від 17.02.2016 відповідно до 17.02.2016 та 04.03.2016.

Відповідач І - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" позов не визнало. У своєму відзиві на позов відповідач І зазначив, зокрема, про те, що відповідно до пункту 6.5. договору застави рухомого майна №02/Zk-08-1 від 21.01.2008 зменшення предмета застави мало бути відображено шляхом підписання сторонами додаткових угод до даного договору. Однак, додаткових угод між сторонами даного договору щодо зменшення предмета застави не укладалось. Зобов'язання позичальника за кредитним договором не виконані. Отже підстави для припинення договору застави відсутні.

Поряд з цим відповідачем І заявлено клопотання про застосування до правовідносин, які склались між сторонами, позовної давності.

Відповідач ІІ - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Созидатель - 1" вимоги позивача визнало в повному обсязі, пославшись на те, що будівельні матеріали, які являлись предметом застави, перетворились в нерухоме майно, в незавершений будівництвом житловий будинок, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню господарським судом.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у своїх письмових поясненнях підтримав позицію ПАТ "Дельта Банк" та просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Національний банк України у своїй заяві №18-04008/98884 від 11.12.2015 повідомив суд про те, що рішення зі спору у даній справі не може вплинути на його права чи обов'язки стосовно жодної із сторін, тому вважає за можливе розглянути справу без участі Національного банку України. Клопотання про розгляд справи без участі представника НБУ надійшло від останнього також 25.01.2016 та 29.01.2016.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

18.01.2008 між ОСОБА_1 підприємством "Созидатель - 1", правонаступником якого є ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Созидатель-1" (надалі - ТОВ "Созидатель-1" або позичальник) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" (надалі - ТОВ "Український промисловий банк" або кредитор) було укладено кредитний договір №02/К-08 на відкриття невідновлюваної кредитної лінії (у національній валюті) (надалі - кредитний договір, т.2, а.с.4-16), а також договори про внесення змін та доповнень до цього договору від 18.01.2008, від 29.01.2008, від 24.04.2008, від 22.10.2008, від 16.06.2010 та від 23.09.2011 (т.1, а.с.17-29).

За умовами кредитного договору кредитор зобовязався відкрити позичальнику відкличну невідновлювану кредитну лінію на фінансування будівництва 9-поверхового житлового будинку по вул. Волкова, 16-А в м. Кіровограді, та в її межах надати кредитні кошти з лімітом кредитування 15470000,00 грн зі строком кредитної лінії з 18.01.2008 по 17.01.2011 включно під 18,5 процентів річних в період з 18.01.2008 по 02.07.2010 включно та в період з 03.07.2010 по дату повернення кредиту у розмірі 0,01% річних, із щомісячною комісією за управління кредитною лінією в розмірі 0,1% від поточної заборгованості за кредитом, що обліковується станом на останній робочий день місяця, а позичальник зобов'язався повернути в передбачені договором строки вказану суму кредиту та сплатити відсотки за користування ним.

В забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між ТОВ "Український промисловий банк" та Відкритим акціонерним товариством "Кіровоградське будівельно-монтажне управління №5", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Кіровоградське будівельно-монтажне управління №5" (надалі - ПрАТ "Кіровоградське БМУ №5"), яке виступає майновим поручителем ОСОБА_1 підприємства "Созидатель - 1", 21.02.2008 був укладений договір застави рухомого майна №02/Zk-08-1 (надалі - договір застави, т.1, а.с.9-12, т.2, а.с. 30-37) та додатковий договір №1 до нього від 24.04.2008 (т.2, а.с. 38).

За умовами пункту 1.1. договору застави, застава за цим договором забезпечує вимоги заставодержателя (ТОВ "Український промисловий банк") за кредитним договором №02/К-08 на відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 18 січня 2008 (а також будь-якими змінами і доповненнями до нього, в тому числі стосовно збільшення процентної ставки за користування кредитом, строку кредитування, суми кредиту тощо), укладеним між заставодержателем і заставодавцем, за умовами якого останній зобов'язаний заставодержателю по 17 січня 2011 р. включно у порядку, строки та на умовах, встановлених кредитним договором, повернути кредит у розмірі 15470000,00 (п'ятнадцять мільйонів чотириста сімдесят тисяч) гривень 00 копійок, сплатити проценти за користування ним у розмірі 18,5 % (вісімнадцять цілих п'ять десятих) процентів річних, щомісячну комісію за управління кредитною лінією в розмірі 0,1% від поточної заборгованості за кредитом та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором.

Відповідно до пункту 1.2. договору застави предметом застави за цим договором є будівельні матеріали, які використовуються в процесі будівництва житлового будинку за адресою вул. Волкова, 16-а в місті Кіровограді, перелік яких викладений у Додатку №1 до цього договору, що є його невід'ємною частиною. Будівельні матеріали, які зазначені в Додатку №1, поступово зменшуються з кожним наступним етапом будівництва та внаслідок їх переробки, приєднання або іншим чином перетворюються в нерухоме майно і стають його невідокремлюваною частиною.

Сторони договору застави оцінили предмет застави у 801794,07 грн (пункт 1.4. договору застави).

В пункті 2.1.3. договору застави сторони договору зазначили про те, що заставодержатель має право у випадку зменшення вартості предмету застави більш, ніж на 25% у порівнянні до погодженої сторонами його вартості, зазначеної в пункті 1.4. цього договору (заставної вартості), та за умов, що зменшена вартість предмету застави не забезпечує заборгованість позичальника за кредитним договором на дату переоцінки предмету застави заставодержателем, вимагати від заставодавця (позичальника) надання додаткового ліквідного забезпечення протягом 30 днів з дати отримання такої вимоги від заставодержателя. При цьому вартість (розмір) такого забезпечення має бути більше розміру існуючої заборгованості позичальника за основним зобов'язанням. У випадку невиконання заставодавцем вимоги заставодержателя у зазначений період, заставодержатель має право вимагати дострокового повного виконання основного зобов'язання

Згідно з пунктами 6.1., 6.2., 6.5. договору застави ризик випадкової загибелі предмету застави або його випадкового зіпсування несе заставодавець. Цей договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін. Цей договір діє по дату повного виконання зобов'язань, забезпечених заставою за ним договором. У випадку продовження строків виконання зобов'язань за кредитним договором, застава передбачена цим договором, зберігається до повного виконання вказаних зобов'язань. У разі використання у процесі будівництва житлового будинку за адресою: м. Кіровоград, вул. Волкова, 16-а будівельних матеріалів, що є предметом застави згідно пункту 1.2. цього договору та надання відповідних підтверджуючих документів, сума та кількість предмета застави зменшується па суму використаних будівельних матеріалів, що відображається шляхом підписання сторонами відповідної додаткової угоди до даного договору.

Договір застави підписаний представниками сторін та скріплений печатками сторін.

Позивач стверджує, що будівельні матеріали, які були предметом застави згідно вищезгаданого договору застави, використані останнім в процесі будівництва житлового будинку за адресою вул. Волкова 16-а в місті Кіровограді. Факт використання предмету застави в процесі будівництва житлового будинку за адресою вул. Волкова 16-а в місті Кіровограді позивач підтверджує, зокрема, довідкою №17/07-15 від 15.07.2015 та Довідками про вартість виконаних підрядних робіт та Актами приймання виконаних підрядних робіт за лютий - жовтень 2008 року (форми КБ-2в, КБ-3), які подані разом із заявою від 30.11.2015 т.2, а.с. 115-173).

За твердженням позивача, останнім на виконання умов пункту 3.1.12. договору застави після закінчення кожного етапу робіт надавались ТОВ "Український промисловий банк" документи, що підтверджують виконання будівель них робіт з використанням предмета застави (форми КБ-2в, КБ-3).

За висновком позивача будівельні матеріали, які являлись предметом застави, перетворились в нерухоме майно, як це передбачено пунктом 1.2. договору застави. Тобто, будівельні матеріали, які були предметом застави, фактично втратились з процесі їх використання в будівництві житлового будинку, як це передбачено умовами договору застави.

Тому позивач і звернувся з даним позовом до господарського суду.

Господарський суд враховує також, що 02.07.2010 між ТОВ "Український промисловий банк" та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (надалі - ПАТ "Дельта Банк" або відповідач І) укладено договір про передачу активів ТОВ "Укрпромбанк" в рахунок погашення заборгованості, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 (реєстровий номер 2263) (надалі - договір про передачу активів, т.1, а.с.221-224, т.2, а.с.175-185).

Відповідно до пунктів 3.1., 3.2. цього договору в порядку , в обсязі та на умовах, визначених цим договором ТОВ "Укрпромбанк" передає (відступає) ПАТ "Дельта Банк" права вимоги до боржників за кредитними та забезпечувальними договорами, а також за попередніми договорами внаслідок чого ПАТ "Дельта Банк" замінює ТОВ "Укрпромбанк" як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях. Відповідно до положень ст. 516 Цивільного кодексу України, відступлення ТОВ "Укрпромбанк" прав вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами до ПАТ "Дельта Банк" не вимагає згоди боржників. Внаслідок передачі ТОВ "Укрпромбанк" ПАТ "Дельта Банк" прав вимоги до боржників, ПАТ "Дельта Банк" переходить (відступається) право вимагати (замість ТОВ "Укрпромбанк") від боржників належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами, а також попередніми договорами.

Передача прав вимоги за договорами, вказаними в пункті 3.1. цього договору, здійснюється в дату, вказану в пункті 5.1 цього договору, та підтверджується підписанням сторонами Актів прийому-передачі прав вимоги (пункт 3.4. договору про передачу активів).

Відповідно до пункту 3.4. договору про передачу активів передача прав вимоги ТОВ "Укрпромбанк" вказаних в Додатку № 1 та № 2 до цього договору на користь ПАТ "Дельта Банк" здійснюється наступного робочого дня після набрання чинності цим договором. Факт передачі прав вимоги підтверджується відповідними Актами прийому-передачі, що підлягають підписанню уповноваженими представниками сторін.

12.07.2010 ТОВ "Укрпромбанк" та ПАТ "Дельта Банк" підписано відповідний Акт прийому-передачі Прав Вимоги (т.3, а.с.141-144).

Таким чином, процесуальним правонаступником ТОВ Укрпромбанк" стало ПАТ "Дельта Банк".

При вирішенні спору у даній справі, господарський суд враховує, що поняття застави визначено у статті 572 Цивільного кодексу України, в якій передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до частини 1 статті 593 цього ж Кодексу право застави припиняється у разі:

1) припинення зобов'язання, забезпеченого заставою;

2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави;

3) реалізації предмета застави;

4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави.

Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно статті 28 Закону України "Про заставу" застава припиняється: з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави; в інших випадках припинення зобов'язань, установлених законом.

Тобто застава може бути припинена лише у випадках встановлених чинним законодавством.

Позивач в позовній заяві стверджує, що будівельні матеріали, які являлись предметом застави, були використані в процесі будівництва житлового будинку за адресою вул. Волкова, 16-а в місті Кіровограді та перетворились в нерухоме майно, як це передбачено пунктом 1.2. договору застави.

При цьому, ПрАТ "Кіровоградське БМУ №5" ототожнює використання будівельних матеріалів в процесі будівництва з фактичною втратою цього майна, у зв'язку з чим просить визнати припиненою заставу будівельних матеріалів за договором застави рухомого майна №02/Zk-08-1 від 21.01.2008, враховуючи положення пункту 2 частини 1 статті 593 Цивільного кодексу України та положення статті 28 Закону України "Про заставу", відповідно до якої застава припиняється в разі загибелі заставленого майна.

Однак, господарський суд враховує, що використання будівельних матеріалів в процесі будівництва не є їх втратою чи загибеллю.

Крім того, матеріалами справи та поясненнями представників сторін в ході вирішення даного спору підтверджено, що будівництво житлового будинку за адресою вул. Волкова, 16-а в місті Кіровограді не завершено.

Відповідно до частин 2, 3 статті 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Отже, навіть якщо будівельні матеріали були використані в процесі будівництва житлового будинку, до завершення його будівництва вони є будівельними матеріалами, які не втрачені та не загублені.

До того ж, господарський суд враховує, що за умовами пункту 3.1.8. договору застави заставодавець зобов'язався у випадку зменшення вартості предмету застави більш, ніж на 25% у порівнянні до погодженої сторонами його вартості, зазначеної в пункті 1.4. цього договору (заставної вартості), та за умов, що зменшена вартість предмету застави не забезпечує заборгованість позичальника за кредитним договором на дату переоцінки предмету застави заставодержателем, надати за письмовою вимогою заставодержателя додаткове ліквідне забезпечення виконання основного зобов'язання протягом 30 днів з дати отримання такої вимоги від заставодержателя. При цьому вартість (розмір) такого забезпечення має бути більше розміру існуючої заборгованості позичальника за основним зобов'язанням. У випадку невиконання заставодавцем вимоги заставодержателя у зазначений період, заставодавець (позичальник) зобов'язаний достроково повністю виконати основне зобов'язання.

Із матеріалів справи вбачається, що заставодержатель не вимагав і не міг вимагати додаткового ліквідного забезпечення виконання основного зобов'язання, оскільки заставодавець (позивач) в порушення умов пункту 3.1.12. договору застави після закінчення кожного етапу робіт не надавав ТОВ "Український промисловий банк" документів, що підтверджують виконання будівельних робіт з використанням предмета застави (форми КБ-2в, КБ-3).

Крім того, відповідно до умов пункту 6.5. договору застави зменшення суми та кількості предмета застави на суму використаних будівельних матеріалів повинне відображатись шляхом підписання сторонами відповідної додаткової угоди до даного договору. Проте таких додаткових угод сторонами у справі господарському суду не надано.

Викладені обставини свідчать про відсутність передбачених законом підстав для визнання застави та майнової поруки припиненою.

Розглядаючи заяву відповідача І про застосування позовної давності, господарський суд враховує наступне.

Відповідно до положень статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

Згідно з положеннями частини 3 статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Частиною 4 цієї статті встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (пункт 2.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" №10 від 29.05.2013).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 Цивільного кодексу України).

Поряд з цим, господарський суд враховує, що за змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Але при вирішенні даного спору господарський суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено порушення його права, за захистом якого він звернувся до господарського суду.

З огляду на викладене в задоволенні позову слід відмовити з підстав його необґрунтованості.

Витрати по сплаті судового збору на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Копію рішення направити відповідачу ІІ (м. Кіровоград, просп. Комуністичний, 1 Б); Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (м. Київ ОСОБА_8 Шевченка,33 б) та Національному банку України (м. Київ, вул. Інститутська, 9).

Повне рішення складено 09.03.2016.

Головуючий суддя О.Б. Шевчук

Суддя Л.С. Вавренюк

Суддя Т.В. Макаренко