ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2016 р.Справа № 916/3988/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Лавриненко Л.В.

суддів: Пироговського В.Т., Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання - Максіміхіній Ю.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м. Одеса

на рішення Господарського суду Одеської області від 10.12.2015 р.

по справі № 916/3988/15

за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м. Одеса

про розірвання договору оренди та виселення

за участю представників сторін:

від фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м. Одеса: ОСОБА_2, ОСОБА_3 - за довір.;

від Департаменту комунальної власності Одеської міської ради: Добров Р.М. - за довір.;

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 11.01.2016 р. прийнята до провадження та призначена до розгляду апеляційна скарга фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м. Одеса.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційна скарга розглянута в межах строку, вставленого частиною 1 ст. 102 ГПК України.

В вересні 2015 р. Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м. Одеса про розірвання договору оренди від 19.11.2014 р. № 1/51 та виселення з нежитлового приміщення першого поверху загальною площею 29,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідачем орендоване приміщення не використовується за призначенням.

Крім того, як зазначає позивач, в орендованому приміщенні, громадянином ОСОБА_5 здійснюється без відповідних дозволів переобладнання та капітальний ремонт, проте як договором заборонено передавати будь-яким шляхом право оренди іншим особам.

Ще одним доводом позовної заяви є посилання Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на звернення 13.08.2015 р. мешканців будинку АДРЕСА_1 до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про вчинення невідомими особами завезення будівельних матеріалів, здійснення ремонтних робіт, самовільне підключення до електромереж протягом трьох років.

Також, Департамент комунальної власності Одеської міської ради зазначає, що відповідно п.7.3 договору оренди невикористання приміщення більше ніж три місяці є підставою для розірвання договору.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 10.12.2015 р. позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради задоволено у повному обсязі.

Судове рішення мотивоване тим, що дії фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м. Одеса щодо невикористання орендованого приміщення суперечать умовам договору оренди від 19.11.2014 р. № 1/51, що є підставою для його розірвання.

Не погодившись з наведеним рішенням, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 м. Одеса звернулась до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд оскаржуване рішення скасувати та відмовити Департаменту комунальної власності Одеської міської ради у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог, відповідач посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального права.

Також, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 м. Одеса зазначає, що в процесі підготовки отриманого в оренду приміщення виявлено, що воно знаходиться в аварійному стані та потребує капітального ремонту, у зв'язку з чим потребує попередньої підготовки для використання під певну господарську діяльність.

В поданому відзиві Департамент комунальної власності Одеської міської ради заперечує проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просить суд оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м. Одеса без задовлення.

Розглянувши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.11.2014 р. між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 м. Одеса укладено договір оренди нежитлового приміщення № 1/51.

Відповідно до п.1.1. цього договору позивач передає, а відповідач приймає у строкове платне користування не житлове приміщення першого поверху загальною площею 29,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1. Приписами п. 1.3 договору визначено термін його дії: з 19.11.2014 р. по 19.10.2017 р.

Відповідно до п.4.1 договору, приміщення передається відповідачу виключно для використання під розміщення майстерні з ремонту взуття.

Пунктом 4.9 договору визначено, що відповідач не має права без згоди позивача передавати приміщення у користування третім особам за цивільно-правовими правочинами, укладати відносно цього приміщення будь-які цивільно-правові правочини, в тому числі попередні договори, та передавати будь-яким шляхом право оренди іншим особам.

Фактичне отримання приміщення підтверджується наявним в матеріалах справи Актом прийому-передачі нежитлового приміщення від 19.11.2014 р.

Акт підписаний представниками сторін та містить відмітку про те, що приміщення знаходиться у задовільному технічному стані.

Умовами п. 7.3 договору оренди від 19.11.2014 р. № 1/51 визначено, що при тривалому, більше трьох місяців, невикористанні відповідачем наданих йому приміщень за цим договором, приміщення вважаються неосвоєними і договір підлягає розірванню відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п.7.6 цього договору, він може бути розірваний на вимогу однієї із сторін за рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством та зазначеним договором оренди.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, орендоване приміщення передано відповідачу 19.11.2014 р.

Доказів використання приміщення для мети, з якою воно надавалось в оренду, матеріали справи не містять.

Крім того, відповідач не заперечує того факту, що орендоване приміщення на момент виникнення спірних правовідносин не використовувалось.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 28.04.2015 р. фізична особа - підприємець ОСОБА_1 м. Одеса звернулась до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради з заявою, в якій просила дозволити їй провести капітальний ремонт об'єкта оренди.

Отже наведене свідчить про те, що відповідач майже півроку після прийняття орендованого майна не використовував його за призначення, що суттєво порушує п.7.3 договору оренди.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з Господарським судом Одеської області про наявність обставин, з якими сторони пов'язали можливість розірвання договору оренди в судовому порядку, та обґрунтованість посилань позивача з цього приводу на п.7.3 договору.

Відповідно до п. 1 ст. 785 Цивільного Кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

За приписами ст. 37 Закону України „Про оренду державного та комунального майна", згідно якої у разі припинення договору оренди орендар зобов'язаний повернути приміщення в належному стані не гіршому ніж на час передачі його в оренду.

Щодо скарг мешканців будинку, то в останніх зазначено про вчинення невідомими особами завезення будівельних матеріалів, здійснення ремонтних робіт, самовільне підключення до електромереж протягом трьох років, тоді як відповідач отримав спірне приміщення лише у листопаді 2014 р.

Доводи, викладені фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 м. Одеса в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 цього кодексу передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, Одеський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що судом першої інстанції оскаржуване рішення прийнято з урахуванням вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 85, 91, 93, 99, 101-105 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м. Одеса залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 10.12.2015 р. по справі № 916/3899/15 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 04.03.2016 р.

Головуючий суддя Л.В. Лавриненко

Судді В.Т. Пироговський

К.В. Богатир