ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2016р. Справа № 914/4277/15

За позовом: Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, м. Львів

про стягнення 14 411, 70 грн.

Суддя Манюк П.Т.

При секретарі Підкостельній О.П.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 - представник

від відповідача: ОСОБА_3 - представник

від третьої особи: не з'явився

Зміст ст. 22 ГПК України представникам сторін роз'ясненно.

Розглядається справа за позовом Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про стягнення 17 655, 33 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.12.2015 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 11.01.2016 року.

Розгляд справи відкладався з підстав викладених у відповідних ухвалах суду, в судовому засіданні оголошувалася перерва.

Ухвалою суду від 08.02.2016 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради

Ухвалою суду від 22.02.2016 р. продовжено строк вирішення спору, визначений ч. 1 ст. 69 ГПК України, на 15 днів.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві та усних поясненнях. Крім того, представником позивача була подана заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій він просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 14 189, 59 грн. та пеню у розмірі 222,11 грн.

Представник відповідача в судових засіданнях позовні вимоги заперечив, просив відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та усних поясненнях.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Галицької районної адміністрації Львівської міської ради в попередньому судовому засіданні подав письмові пояснення по суті позовних вимог, в яких позовні вимоги підтримав.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне:

Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (надалі - позивач) звернулося в господарський суд з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - відповідач) про стягнення 14 411, 70 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 17.04.2014 року між ним (орендодавцем) та відповідачем (орендарем) було укладено договір № Г-52-14 (П) на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення об'єктів соціально-культурного, торгівельного та іншого призначення (надалі - договір).

Пунктом 7 договору передбачено, що термін дії договору встановлюється з 01.04.2014 р. до 31.10.2014 р. та з 01.04.2015 р. до 31.10.2015 р.

Відповідно до п. 2.1 договору, позивач зобов'язується надати у тимчасову оренду конструктивний елемент благоустрою комунальної власності на розміщення відкритого літнього майданчика площею 14, 0 кв.м. (тротуар, газон, тощо) за адресою: м. Львів, вул. Сербська, 5.

Пунктом 2.2.2 договору передбачено, що відповідач зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати позивачу вартість оренди окремих конструктивних елементів благоустрою комунальної власності за діючими на день сплати розрахунковими ставками, визначеними згідно з Положенням про оренду окремих конструктивних елементів благоустрою комунальної власності для розміщення об'єктів соціально-культурного, торгівельного та іншого призначення.

Згідно п. 3.2 договору, відповідач сплачує позивачу плату за користування об'єктом площею 14, 0 кв.м. щомісячно, до 25 числа поточного місяця, у розмірі 200, 04 грн.

28.09.2015 р. сторонами була укладена угода № Г-52-14 (П) (Д-15) про внесення змін до договору, згідно якої до договору внесено зміни, а саме, підпункт 2.1.1 викладено в такій редакції: «Надати у тимчасову оренду конструктивний елемент благоустрою комунальної власності на розміщення відкритого літнього майданчика площею 14, 00 кв.м. до 12.07.2015 р., з 13.07.2015 р. надати у тимчасову оренду конструктивний елемент благоустрою комунальної власності на розміщення відкритого літнього майданчика площею 17, 15 кв.м. (тротуар, газон тощо) за адресою: м. Львів, вул. Сербська, 5». Пункт 3.2 договору викладено в такій редакції: «До 12.07.2015 р. орендар сплачує орендодавцеві плату за користування об'єктом площею 14.00 кв.м. щомісячно до 25 числа поточного місяця в розмірі (35,0*14,00*27*18*0,0084)/12*1,2 = 200,04 грн. (двісті гривень 04 копійки) за місяць, у тому числі ПДВ 33,34 грн. (тридцять три гривні 34 копійки. З 13.07.2015 р. орендар сплачує орендодавцеві плату за користування об»єктом площею 17, 15 кв.м. щомісячно до 25 числа поточного місяця у розмірі (35,0*17,15*27*18*0,0084)/12*1,2 = 245, 05 грн. (двісті сорок п'ять гривень 05 копійок) за місяць, в тому числі ПДВ 40,84 грн. (сорок гривень 84 копійки)».

Відповідно до акту обстеження від 09.04.2014 р., складеного працівниками Галицької районної адміністрації Львівської міської ради та КП «Адміністративно-технічне управління» встановлено, що відкритий літній майданчик не відповідає погодженому проекту в частині використовуваної площі: фактична площа відкритого літнього майданчика 21, 0 кв.м., а згідно паспорта 14, 0 кв.м. 23.05.2014 р. проведено повторне обстеження вказаного об»єкта, в якому зазначено, що вимогу щодо приведення літнього майданчику у відповідність до погодженого проекту відповідачем не виконано. Наступне обстеження від 24.07.2014 р. підтвердило факт невідповідності.

Обстеженням від 30.10.2014 р. встановлено, що відкритий літній майданчик приведено у відповідність до погодженого проекту шляхом його демонтажу.

На підставі вищенаведених актів, комісією з розгляду нарахувань та заборгованості по оплаті за використання нежитлових приміщень територіальної громади м. Львова вирішено провести донарахування в розмірі 13 340, 30 грн. у зв'язку з збільшенням ставки орендної плати у десять разів через невідповідність літнього майданчика погодженому проекту, однак вказана сума відповідачем не сплачена. Крім цього, недоплачена орендна плата, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь становить суму в розмірі 849, 29 грн. На підставі п. 4.1 договору, позивач також просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 222, 11 грн. (з урахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовні вимоги заперечив, посилаючись на те, що у нього відсутня будь-яка заборгованість з орендної плати за 2014 та 2015 роки, в тому числі у розмірі 849, 29 грн. на яку посилається позивач у своїй позовній заяві, що підтверджується копіями квитанцій про сплату орендної плати, які долучені до матеріалів справи.

Щодо позовних вимог в частині заборгованості в розмірі 13 340, 30 грн., яка утворилася внаслідок донарахування позивачем у зв'язку із збільшенням ставки орендної плати у десять разів через невідповідність відкритого літнього майданчика погодженому проекту, представник відповідача зазначає, що відповідно до «Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля об'єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності» та згідно складених Галицькою районною адміністрацією актів відповідачу мали надсилатися (вручатися) вимоги (приписи) про усунення порушень, проте останньому такі вимоги не надходили.

Враховуючи наведене, відповідач не міг знати про те, що були виявлені порушення при встановленні літнього майданчика та про необхідність їх усунення, у зв'язку з чим такі нарахування є незаконними та необгрунтованими.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити частково виходячи із наступних мотивів:

Згідно ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Статтею 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.04.2014 року між сторонами був укладений договір № Г-52-14 (П) на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення об'єктів соціально-культурного, торгівельного та іншого призначення. Відповідно до п.2.1 договору, позивач зобов'язується надати у тимчасову оренду конструктивний елемент благоустрою комунальної власності на розміщення відповідачем відкритого літнього майданчика площею 14, 0 кв.м. (тротуар, газон, тощо) за адресою: м. Львів, вул. Сербська, 5.

Пунктом 7 договору передбачено, що термін дії договору встановлюється з 01.04.2014 р. до 31.10.2014 р. та з 01.04.2015 р. до 31.10.2015 р.

Згідно з п. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що відповідач сплачує позивачу плату за користування об'єктом площею 14, 0 кв.м. щомісячно до 25 числа поточного місяця у розмірі 200, 04 грн.

28.09.2015 р. сторонами була укладена угода № Г-52-14 (П) (Д-15) про внесення змін до договору, згідно якої внесено зміни до договору, а саме, підпункт 2.1.1 договору викладено в такій редакції: «Надати у тимчасову оренду конструктивний елемент благоустрою комунальної власності на розміщення відкритого літнього майданчика площею 14, 00 кв.м. до 12.07.2015 р., з 13.07.2015 р. надати у тимчасову оренду конструктивний елемент благоустрою комунальної власності на розміщення відкритого літнього майданчика площею 17,15 кв.м. (тротуар, газон тощо) за адресою: м. Львів, вул. Сербська, 5». Пункт 3.2 договору викладено в такій редакції: «До 12.07.2015 р. орендар сплачує орендодавцеві плату за користування об'єктом площею 14.00 кв.м. щомісячно до 25 числа поточного місяця в розмірі (35,0*14,00*27*18*0,0084)/12*1,2 = 200,04 грн. (двісті гривень 04 копійки) за місяць, у тому числі ПДВ 33,34 грн. (тридцять три гривні 34 копійки. З 13.07.2015 р. орендар сплачує орендодавцеві плату за користування об'єктом площею 17, 15 кв.м. щомісячно до 25 числа поточного місяця у розмірі (35,0*17,15*27*18*0,0084)/12*1,2 = 245, 05 грн. (двісті сорок п'ять гривень 05 копійок) за місяць, в тому числі ПДВ 40,84 грн. (сорок гривень 84 копійки)».

Судом встановлено, що у 2014 р. розмір орендної плати за розміщення літнього майданчика становив 1 400, 28 грн. (7 місяців оренди літнього майданчика х 200, 04 грн.), однак відповідачем сплачено 1 401, 00 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку відповідача № 83 за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р.

З урахуванням змін внесених до договору, у 2015 р. розмір орендної плати становив 1 562, 89 грн. (3 х 200, 04 грн. + 227, 62 грн.(орендна плата за липень) + 3 х 245, 05 грн.), проте відповідачем було сплачено 1 739, 05 грн., що підтверджується квитанціями від 29.10.2015 р. № № 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, що долучені до матеріалів справи.

Таким чином, у відповідача щодо сплати орендної плати у 2014 р. виникла переплата в розмірі 0, 72 грн., а у 2015 р. у нього виникла переплата в розмірі 176, 16 грн. При цьому суд не вважає обґрунтованими посилання представника позивача про наявність заборгованості з орендної плати у зв'язку з тим, що частина сплачених відповідачем сум була позивачем зарахована в рахунок сплати пені, оскільки умовами договору та законодавством, що регулює питання тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення об'єктів соціально-культурного, торгівельного та іншого призначення у місті Львові, позивач не наділений правом самостійно змінювати призначення платежу, вказане відповідачем (орендарем) при сплаті орендної плати.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 849, 29 грн. є необгрунтовані та не підтверджені матеріалами справи, а відтак в їх задоволенні слід відмовити.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача донарахувань орендної плати, нарахованих на підставі п. 4.2 договору, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 3.3. договору конкретні розміри орендованої площі встановлюються при видачі (перереєстрації) дозволу/паспорта на розміщення об'єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення відповідно до пункту 2 Положення про оренду окремих конструктивних елементів благоустрою комунальної власності для розміщення об'єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення на підставі представленої і погодженої у встановленому порядку проектної документації.

Згідно п.4.2. договору, при невідповідності встановленого об'єкта соціально-культурного, торговельного та іншого призначення погодженому проекту, ставка орендної плати збільшується у десять разів на період до усунення відхилень від проекту до часу його демонтажу або отримання дозволу на його розміщення.

У паспорті відкритого літнього майданчика № 52, виданому відповідачу, зазначено площу відкритого літнього майданчика - 14, 00 кв. м.

Відповідно до п. 4.2.1 Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м.Львові біля об'єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності", затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 05.03.2009р. № 2452, районні адміністрації здійснюють контроль відповідності фактично встановлених літніх майданчиків погодженим проектам.

Пунктом 4.2.2 вказаного Порядку передбачено, що районні адміністрації звертаються до суб'єктів підприємницької діяльності з вимогою щодо усунення порушень у визначений термін, а у разі невиконання цієї вимоги - вносять подання управлінню архітектури департаменту містобудування про скасування дозволу.

Пункт 4.2.4 Порядку містить вимогу про те, що всі приписи і повідомлення про усунення порушень цього Порядку направляються суб'єктам підприємницької діяльності у письмовій формі поштою або подаються уповноваженим представником особисто і реєструються у відповідному журналі.

У разі встановлення невідповідності об'єкта погодженому проекту (про що складається відповідний акт з переліком всіх відхилень), дія дозволу на встановлення відкритого літнього майданчика призупиняється на термін до 1 місяця. Протягом цього терміну суб'єкт господарювання зобов'язаний усунути всі відхилення від погодженого проекту. У разі неприведення об'єкта у відповідність до погодженого проекту впродовж терміну призупинення дозволу він анулюється (п. 4.2.9 Порядку).

Як вбачається з матеріалів справи, докази поштового направлення відповідачу складених працівниками Галицької районної адміністрації та КП «Адміністративно-технічне управління» актів обстеження відкритого літнього майданчика від 09.04.2014 р., від 23.05.2014 р., від 24.07.2014 р. від 30.10.2014 р., що складені в односторонньому порядку та без залучення відповідача, відсутні. Крім того, відсутні докази вручення таких актів відповідачу особисто.

Також, позивачем не надано доказів звернення районної адміністрації до відповідача з вимогою щодо усунення порушень, зазначених у актах обстеження відкритого літнього майданчика, у відповідності до п. 4.2.2 вищевказаної ухвали. Відсутні докази призупинення у встановленому порядку дії дозволу на встановлення відкритого літнього майданчика.

Таким чином, ненаправлення актів обстеження відкритого літнього майданчика та вимог про усунення порушень відповідачу позбавило його права та можливості усунути в місячний строк відхилення від погодженого проекту у випадку, якщо таке відхилення мало місце, як це передбачено п. 4.2.9 ухвали.

Акт обстеження від 30.10.2014 р., яким встановлено, що відкритий літній майданчик приведено у відповідність до погодженого проекту шляхом його демонтажу не може бути належним доказом, що підтверджує наявність порушень.

Враховуючи наведене, зважаючи на відсутність належних доказів, що підтверджують невідповідність встановленого об'єкта погодженому проекту, суд вважає донарахування комісією з розгляду нарахувань та заборгованості по оплаті за використання нежитлових приміщень територіальної громади м. Львова орендної плати відповідачу в десятикратному розмірі в розмірі 13 340, 30 грн. безпідставним, а відтак позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що у разі протермінування платежів, передбачених п. 3.2 договору, орендар сплачує на користь орендодавця пеню від суми протермінованого платежу за кожен день протермінування згідно з діючим на цей період законодавством, але не вище подвійної облікової ставки НБУ.

У зв»язку з тим, що відповідачем за сезон 2015 р., який тривав з 01.04.2015 р. по 12.07.2015 р. орендна плата не була своєчасно сплачена (оплата проведена лише 29.10.2015 р.), позивачем при зменшенні позовних вимог було нараховано відповідачу пеню в розмірі 222, 11 грн. виходячи із суми існуючої заборгованості. Однак, суд зауважує, що позивачем для розрахунку пені невірно визначено суму заборгованості (не враховано умови угоди від 28.09.2015 р. № Г-52-14 (П) (Д-15) про внесення змін до договору, якою внесені зміни до розміру оредної плати у 2015 році, зокрема до 12.07.2015 р. розмір орендної плати становив 200,04 грн., а з 13.07.2015 р. - 245, 05 грн.), що призвело до невірного розрахунку розміру пені, відтак правильний розмір пені (з урахуванням періоду її нарахування зазначеного в заяві про зменшення позовних вимог), повинен становити суму в розмірі 179, 03 грн.

Зважаючи, на наявність у відповідача переплати зі сплати орендної плати за 2014 та 2015 роки в сумі 176, 88 грн. та думку представника відповідача, висловлену в судовому засіданні щодо можливості зарахування вказаної переплати в рахунок часткової сплати пені, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути пеню в розмірі 2, 15 грн.

Оскільки спір виник через неправомірні дії відповідача, судовий збір покладається на нього пропорційно до задоволених вимог.

Враховуючи вищезазначене, керуючись, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (79060, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15, ) суму в розмірі 14, 33 грн., з яких:

- 2, 15 грн. - пені;

- 12, 18 грн. - судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 09.03.2016 року.

Суддя Манюк П.Т.