ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року Справа № 923/1503/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Погребняка В.Я.,
суддів:Білошкап О.В., Жукової Л.В.,
розглянувши касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Нова Дріп"
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 27.08.2015 року (за результатами перегляду ухвали господарського суду Херсонської області від 10.07.2015 року)
у справі№ 923/1503/14 господарського суду Херсонської області
за заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Нова Дріп"
доФермерського господарства з відокремленою садибою "Едельвейс-2"
провизнання банкрутом
за участю представників сторін: від Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Дріп" - Унтілов І.П., дов. № 1 від 20.04.2015 року; від Товариства з обмеженою відповідальністю "Міраж-77" - Кальянов В.І., дов. б/н від 15.07.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 10.07.2015 року у справі № 923/1503/14 (суддя - Сулімовська М.Б.), серед іншого, заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Міраж-77" (далі - ТОВ "Міраж-77") відчуження у будь-який спосіб комплексу, нерухомого майна, об'єкту житлової нерухомості (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна ), що знаходиться за адресою: Херсонська область, Каховський район, с. Коробки, вул. Терни, буд. 5, про що внести запис у Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, заборонено ТОВ "Міраж-77" вчиняти будь-які дії по зміні стану комплексу, нерухомого майна, об'єкту житлової нерухомості (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна ), що знаходиться за адресою: Херсонська область, Каховський район, с. Коробки, вул. Терни, буд. 5, передачі цього нерухомого майна та майнових прав на нього чи його частини на користь третіх осіб, тощо.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.08.2015 року у справі № 923/1503/14 (головуючий суддя - Аленін О.Ю., суддя - Богатир К.В., суддя - Воронюк О.Л.) апеляційну скаргу задоволено. Ухвалу господарського суду Херсонської області від 10.07.2015 року у справі № 923/1503/14 в частині вжиття заходів до забезпечення заяви (п. 6, 7) скасовано. В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Дріп" (далі - ТОВ "Нова Дріп") про вжиття заходів до забезпечення заяви відмовлено.

Не погоджуючись із постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.08.2015 року у справі № 923/1503/14, ТОВ "Нова Дріп" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову Одеського апеляційного господарського суду від 27.08.2015 року у справі № 923/1503/14 (матеріали оскарження ухвали господарського суду Херсонської області від 10.07.2015 року про забезпечення заяви) скасувати та залишити в силі ухвалу господарського суду Херсонської області від 10.07.2015 року у справі № 923/1503/14.

В обґрунтування доводів касаційної скарги скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Херсонської області від 11.12.2014 року порушено провадження у справі № 923/1503/14 про банкрутство боржника Фермерського господарства з відокремленою садибою "Едельвейс-2", визнано вимоги ініціюючого кредитора ТОВ "Нова Дріп" до боржника, введено процедуру розпорядження майном, призначено розпорядника майна, якого зобов'язано подати до суду реєстр вимог кредиторів та призначено дату попереднього засідання.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 29.01.2015 року у справі № 923/1503/14 затверджено реєстр вимог кредиторів, розпорядника майна зобов'язано скликати і провести перші загальні збори кредиторів, яким утворити комітет кредиторів і визначитися щодо подальшої процедури банкрутства боржника; протоколи зборів кредиторів і засідання комітету кредиторів, відповідне рішення комітету кредиторів, аналіз фінансового становища боржника, розпоряднику майна подати до суду; призначено судове засідання для вирішення питання щодо подальшої процедури банкрутства боржника.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 12.03.2015 року у справі № 923/1503/14 продовжено строк процедури розпорядження майном боржника і повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Сєрової О.Ю. на два місяці, зобов'язано комітет кредиторів визначитися щодо подальшої процедури банкрутства боржника та подати до суду відповідне рішення та протокол засідання комітету кредиторів, призначено судове засідання для вирішення питання щодо подальшої процедури банкрутства боржника.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 04.06.2015 року у справі № 923/1503/14 припинено процедуру розпорядження майном боржника та повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Сєрової О.Ю.; введено процедуру санації боржника Фермерського господарства з відокремленою садибою "Едельвейс-2", строком на шість місяців; призначено керуючим санацією Фермерського господарства з відокремленою садибою "Едельвейс-2" арбітражного керуючого Сєрову Ольгу Юліанівну, яку зобов'язано до 04.09.2015 року подати до господарського суду на затвердження розроблений та схвалений комітетом кредиторів план санації боржника, протокол засідання комітету кредиторів.

07.07.2015 року ТОВ "Нова Дріп", в порядку ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 року № 4212-VI, що набрав чинності з 19.01.2013 року) (далі - Закон про банкрутство), подано заяву про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19.12.2013 року, укладеного між боржником - Фермерським господарством з відокремленою садибою "Едельвейс-2" та ТОВ "Міраж-77".

Крім цього, звертаючись до суду із даною заявою, ТОВ "Нова Дріп" просило вжити заходів забезпечення заяви в порядку ст. ст. 66-67 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 10.07.2015 року у справі № 923/1503/14, серед іншого, заборонено ТОВ "Міраж-77" відчуження у будь-який спосіб комплексу, нерухомого майна, об'єкту житлової нерухомості (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна ), що знаходиться за адресою: Херсонська область, Каховський район, с. Коробки, вул. Терни, буд.5, про що внести запис у Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, заборонено ТОВ "Міраж-77" вчиняти будь-які дії по зміні стану комплексу, нерухомого майна, об'єкту житлової нерухомості (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна ), що знаходиться за адресою: Херсонська область, Каховський район, с. Коробки, вул. Терни, буд.5, передачі цього нерухомого майна та майнових прав на нього чи його частини на користь третіх осіб, тощо.

При цьому, суд першої інстанції, посилаючись на приписи ст. ст. 66, 67 ГПК України та п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", зазначив, що з урахуванням обставин, наведених кредитором ТОВ "Нова Дріп" у заяві про визнання угоди недійсною, з метою захисту прав та законних інтересів як кредиторів у даній справі, так і самого боржника, суд вважає клопотання заявника мотивованим, що обґрунтовано вказує на необхідність вжиття адекватних заходів до забезпечення, у зв'язку з чим суд вважає необхідним до закінчення розгляду заяви кредитора заборонити ТОВ "Міраж-77" відчуження у будь-який спосіб, комплексу, нерухомого майна, об'єкту житлової нерухомості (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна ), що знаходиться за адресою: Херсонська область, Каховський район, с. Коробки, вул. Терни, буд. 5, а також заборонити вчиняти будь-які дії по зміні стану спірного комплексу, нерухомого майна, об'єкту житлової нерухомості, передачі цього нерухомого майна та майнових прав на нього чи його частини на користь третіх осіб.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи ухвалу господарського суду Херсонської області від 10.07.2015 року у справі № 923/1503/14, дійшов висновку про необхідність її скасування в частині вжиття заходів до забезпечення заяви (п. п. 6, 7 оскаржуваної ухвали), та відмову у задоволенні клопотання ТОВ "Нова Дріп" про вжиття заходів до забезпечення заяви.

Так, суд апеляційної інстанції вказав на допущену судом першої інстанції неповноту у встановленні обставин, що мають значення для даної справи при розгляді та задоволенні заяви ТОВ "Нова Дріп" про забезпечення заяви шляхом заборони ТОВ "Міраж-77" вчиняти певні дії.

Зокрема, в оскаржуваній постанові суд апеляційної інстанції, вказав на те, що заявником у заяві про забезпечення заяви шляхом заборони ТОВ "Міраж-77" вчиняти певні дії лише декларується ймовірність настання певних складнощів, яка у свою чергу не підтверджується належними та допустимими доказами, що суперечить положенням законодавства та відповідним правовим позиціям вищих судових інстанцій.

До того ж, суд першої інстанції, встановивши той факт, що об'єкт нерухомості, який є предметом спору перебуває в іпотечній заставі у ПАТ "КБ Преміум" за іпотечним Договором № 98/КЛ/І не врахував тієї обставини, що забороняючи відповідачу вчиняти відповідні дії з належним йому майном, суд першої інстанції позбавляє ПАТ "КБ Преміум" у здійсненні останнім своїх цивільних прав, які випливають з погоджених сторонами умов іпотечного договору та норм чинного законодавства, зокрема, ст. 589 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 33 Закону України "Про іпотеку".

На думку колегії суддів Вищого господарського суду України, такі висновки суду апеляційної інстанції не ґрунтуються на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Згідно з ч. 4 ст. 10 Закону про банкрутство суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати: поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Ч. 1 ст. 20 Закону про банкрутство передбачено, що за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство боржника.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали, ТОВ "Нова Дріп" звернулось до господарського суду Херсонської області із заявою про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19.12.2013 року.

В обґрунтування поданої заяви конкурсним кредитором ТОВ "Нова Дріп" зазначено, що 19.12.2013 року (тобто протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство), між боржником - Фермерським господарством з відокремленою садибою "Едельвейс-2" та ТОВ "Міраж-77" було укладено договір № 1346 (посвідчений приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу Херсонської області Коршуновою Л.А.) купівлі-продажу комплексу, нерухомого майна, об'єкту житлової нерухомості, що знаходиться за адресою Херсонська область, Каховський район, с. Коробки, вул. Терни, буд. 5, розташований на земельній ділянці, наданій в оренду, площею 8,9100 га та площею 5,6600 га. Вказаний об'єкт належав боржникові на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Коробківської сільської ради Каховського району Херсонської області згідно з рішенням від 20.08.2012 року №41.

Як стверджує кредитор, відчуження вищезазначеного майна було здійснено боржником на користь третьої особи за ціною, яка була значно нижчою за ринкову (об'єкт нерухомості відчужено за 3210300,00 грн., в той час як його балансова та ринкова вартість складала 10000000,00 грн.), та мало на меті ухилення від відповідальності перед кредиторами.

Вчинення боржником правочину з відчуження зазначеного об'єкту нерухомості, на думку ТОВ "Нова Дріп", було спрямоване на виведення майна боржника по заниженій вартості у зв'язку із можливим зверненням стягнення на нього за кредиторськими вимогами, оскільки на момент вчинення правочину боржник мав непогашені грошові зобов'язання, підтвердженні рішеннями господарського суду Херсонської області, на загальну суму 4240000,00 грн. При цьому, до дати і після дати продажу об'єкту нерухомості відносно останнього велись численні виконавчі провадження.

Враховуючи, що станом на день подання заяви кредиторські вимоги боржником не погашені, боржник ніяким чином не вчиняє дії щодо погашення заборгованості, ухиляється від участі в судових засіданнях по розгляду справи про банкрутство господарства, головою Фермерського господарства з відокремленою садибою "Едельвейс-2" не було подано заяви про повне погашення заборгованості, кредитор вважає, що боржник повинен був утримуватись від дій, які безпідставно чи сумнівно зменшують розмір його активів.

Дії боржника по відчуженню своїх майнових активів розцінюються кредитором ТОВ "Нова Дріп" як втручання у право власності кредиторів, зловживання з боку боржника своїми правами щодо розпорядження майном як власника, оскільки, відчуження майна призвело до зменшення (відсутності) об'єму забезпечення вимог кредиторів та нанесло їм значну шкоду.

У зв'язку із викладеним кредитор просив визнати недійсним договір купівлі-продажу від 19.12.2013 року № 1346, укладений між боржником - Фермерським господарством з відокремленою садибою "Едельвейс-2" та ТОВ "Міраж-77" і зобов'язати останнього повернути Фермерському господарству з відокремленою садибою "Едельвейс-2" нерухомість, отриману за спірним правочином.

Окрім того, звертаючись до суду із даною заявою, кредитор, з урахуванням доповнень до заяви від 09.07.2015 року просив вжити заходів забезпечення заяви в порядку ст. ст. 66-67 ГПК України.

В обґрунтування цієї заяви, ТОВ "Нова Дріп" зазначало, що ухвалою господарського суду Херсонської області від 04.06.2015 року в даній справі введено процедуру санації боржника строком на шість місяців, призначено керуючим санацією арбітражного керуючого Сєрову О.Ю., яку зобов'язано подати до господарського суду на затвердження розроблений та схвалений комітетом кредиторів план санації боржника, який, відповідно до вимог Закону про банкрутство, повинен передбачати здійснення заходів по відновленню платоспроможності боржника та отримання кредиторами задоволення заявлених вимог за рахунок коштів від виробничої діяльності фермерського господарства або продажу його майна. Відповідно до висновків розпорядника майна щодо аналізу фінансового стану боржника, наданих комітету кредиторів за трирічний період, що передував порушенню провадження у справі про банкрутство, забезпеченість власним капіталом, фінансова діяльність боржника була прибутковою, наявність активів достатньою для проведення своєчасних розрахунків з кредиторами.

Однак, як зазначав заявник, на підставі даних, отриманих від реєстраційної служби Каховського МРУЮ, Держсільгосптехніки, про угоди боржника про відчуження майна, укладені ним в грудні 2013 року з ТОВ "Міраж-77", встановлено зменшення показників забезпечення зобов'язань боржника всіма його активами, що, на думку кредитора, свідчить про наявність ознак дій з доведення фермерського господарства до банкрутства.

Заявник вказував, що з метою ухилення керівником боржника від виконання господарських зобов'язань за договорами з постачальниками, виведення майна з господарського обороту фермерського господарства, створеного за участю лише однієї особи, була надана згода на створення іншої юридичної особи ТОВ "Міраж-77" за адресою місцезнаходження комплексу нерухомого майна та земельної ділянки, призначених для ведення фермерського господарства, за межами населеного пункту у с. Коробки, по вул. Терни, 5, після чого була здійснена державна реєстрація цієї юридичної особи із зазначенням її місцезнаходження, також як платника податків - у с. Коробки по вул. Терни,5. Новостворена юридична особа - ТОВ "Міраж-77" має створений засновниками статутний капітал у розмірі 88 тис. грн., що, на думку заявника, виключає будь-яку нормальну фінансову діяльність суб'єкта господарювання, крім створення інших, неспіврозмірних нормальній платоспроможності та ліквідності, боргових зобов'язань, що обтяжують придбане по занижених ринкових цінах майно на користь інших осіб.

ТОВ "Нова Дріп" на підтвердження таких висновків зазначало, що, крім створення юридичної особи-покупця за адресою фермерського господарства, встановлено факт місця проживання (реєстрації) керівника боржника у житловій забудові за адресою: у с. Коробки по вул. Терни, 5, що входить до складу будівель виробничого комплексу з моменту проведення такої реєстрації на час укладення договору купівлі-продажу у 2013 році і до теперішнього часу станом на 02.07.2015 року, тобто після проведення державної реєстрації права власності об'єкту нерухомості за покупцем - ТОВ "Міраж-77".

Викладені вище висновки, за твердженням заявника, підтверджуються записами у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які отримані з інформації витягів від 02.07.2015 року за № 20816448 відносно ТОВ "Міраж-77" та за № 20816105 відносно боржника.

ТОВ "Нова Дріп" вважає, що, якщо сторони за оскаржуваним договором до його укладення вчинили дії, направлені на виведення майна боржника з господарського обороту та з активів боржника, уникаючи майнової відповідальності за невиконання зобов'язань перед безспірними кредиторами, та довели фермерське господарство до банкрутства, то аналогічним чином до вирішення спору за поданою заявою про визнання правочину недійсним посадові особи ТОВ "Міраж-77" та Фермерського господарства з відокремленою садибою "Едельвейс-2", керівник якого проживає у житловій забудові за адресою відповідача-2 та ухилявся від участі у провадженні справи про банкрутство і вчинення обов'язків, покладених на нього законодавством у процедурі розпорядження майном та санації, за черговою "схемою" уникнення відповідальності за грошовими зобов'язаннями перед кредиторами за незаконні дії по доведенню до банкрутства, ухилення від сплати податків при здійсненні господарських операцій купівлі-продажу за заниженими цінами, а також - створення нових боргових зобов'язань ТОВ "Міраж-77", який не має власного капіталу, можуть передати комплекс нерухомого майна в іпотеку, податкову заставу, найм, здійснити інше відчуження майна чи майнових прав на це нерухоме майно на користь третіх осіб або продати.

Як зазначає заявник, комплекс нерухомого майна, об'єкт житлової нерухомості, придбаний ТОВ "Міраж-77" у боржника за договором купівлі-продажу, зареєстрований за відповідачем-2 на праві власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується витягом від 19.12.2013 року.

За твердженням ТОВ "Нова Дріп", об'єкт нерухомості відчужено відповідачем-1 відповідачу-2 за ціною 3210300,00 грн., в той час як його ринкова вартість на момент вчинення правочину 19.12.2013 року складала вище 10000000,00 грн. А на цей час об'єкт нерухомості за рахунок девальвації національної валюти на 150% коштує більш ніж 25000000,00 грн. Як зазначає заявник, об'єкт нерухомості, на поверненні якого боржнику від відповідача-2 наполягає ТОВ "Нова Дріп", є найзначнішим, разом з земельними ділянками, наданими боржнику для ведення фермерського господарства, майновим активом - основним засобом боржника, який забезпечував в господарській діяльності боржника виробництво, вирощування, обробку та зберігання сільськогосподарської продукції, техніки, засобів сільгоспвиробництва, вирощування тварин та багато іншого. Земельна ділянка, на якій фактично розташований об'єкт нерухомості, займає декілька гектарів, об'єкт нерухомості включає в себе всю інфраструктуру (виробничі та офісні будівлі, склади, гаражі, мережі водо - та електро - постачання та інше), без яких діяльність та функціонування боржника як сільгоспвиробника неможлива та на час порушення справи про банкрутство перебувала у користуванні фермерського господарства - боржника, на правах оренди, а не у власника майнового комплексу.

На думку заявника, повернення об'єкту нерухомості у власність боржника, у випадку задоволення заяви ТОВ "Нова Дріп", забезпечить можливість санації боржника та права кредиторів ТОВ "Нова Дріп", ТОВ "Петруцалек", ПАТ КБ "Приватбанк" на отримання задоволення грошових та інших вимог.

ТОВ "Нова Дріп" зазначило, що станом на час подання заяви об'єкт нерухомості зареєстрований за ТОВ "Міраж-77", який має можливість вчиняти дії по переоформленню його на іншу юридичну або фізичну особу, отримання кредитів, шляхом відчуження або шляхом передачі в забезпечення виконання зобов'язань у іпотеку або шляхом внесення до статутного капіталу тощо. Будь-яка із перелічених дій, яку може здійснити відповідач-2, зробить розгляд цієї заяви та даного предмету спору неможливим або утруднить його.

Заявник зазначив, що станом на 08.07.2015 року у Державному реєстрі іпотек містяться відомості про передачу відповідачем-2 об'єкту нерухомості, який є предметом спору, у іпотеку Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Преміум" (, 01014 м. Київ, вул. Бастіонна, 1/36) за іпотечним договором №98/КЛ/І, серія та номер р.3174 від 15.06.2015р., який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. Іпотечний договір укладено в забезпечення виконання кредитного договору на відкриття відновлювальної кредитної лінії, серії та номер 98/КЛ/14 від 29.10.2014р., за яким сума основного зобов'язання складає 250000,00 дол. США, що підтверджено Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 08.07.2015 року №40298222.

За наведених обставин, заявник вважає, що, враховуючи наявну можливість відповідача-2 відчужити об'єкт нерухомості під час розгляду справи, з метою забезпечення подальшого виконання рішення у разі задоволення заяви кредитора ТОВ "Нова Дріп", з метою захисту майнових інтересів всіх кредиторів у даній справі, є всі підстави та необхідність вжиття заходів забезпечення заяви та вимог у вигляді накладення заборони на відчуження оспорюваного майна ТОВ "Міраж-77" у будь-який спосіб на користь третіх осіб та заборони здійснення ним та його посадовими особами, органами управління дій по зміні комплексу нерухомого майна - його реконструкції, переоблаштуванню, ліквідації, як окремих об'єктів так і в цілому комплексу, нерухомого майна, передачі в іпотеку, заставу, найм (зміни майнового стану).

Розглянувши дану заяву, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність до закінчення розгляду заяви кредитора заборонити ТОВ "Міраж-77" відчуження у будь-який спосіб, комплексу, нерухомого майна, об'єкту житлової нерухомості (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна ), що знаходиться за адресою: Херсонська область, Каховський район, с. Коробки, вул. Терни, буд. 5, а також заборонити вчиняти будь-які дії по зміні стану спірного комплексу, нерухомого майна, об'єкту житлової нерухомості, передачі цього нерухомого майна та майнових прав на нього чи його частини на користь третіх осіб.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає такі висновки суду першої інстанції законними та обґрунтованими, з таких підстав.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених ст. 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Ст. 67 ГПК України передбачено перелік заходів до забезпечення позову: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Про забезпечення позову судом виноситься ухвала, яка може бути оскаржена.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист якого просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не взято до уваги, що в даному випадку розгляд спору про визнання договору купівлі-продажу недійсним здійснюється на підставі встановлених Законом про банкрутство положень в межах справи про банкрутство, де мораторієм встановлені обмеження прав конкурсних кредиторів щодо задоволення своїх вимог, які визнані судом та надано право кредиторам оскаржити правочини та спростувати майнові дії боржника.

Ст. 20 Закону про банкрутство встановлено спеціальні підстави, за наявності яких можливе визнання правочинів (договорів) недійсними у межах провадження у справі про банкрутство. Тому, звернення арбітражного керуючого або конкурсного кредитора із заявою в порядку ст. 20 Закону про банкрутство, зумовлює необхідність встановлення судом наявності чи відсутності підстав, які передбачені даною статтею.

Виходячи з аналізу ст. 20 Закону про банкрутство, норма вказаної статті регулює відносини, що виникли між боржником, кредитором та іншими особами з приводу дій боржника щодо розпорядження своїм майном, вчинені в період протягом одного року до порушення справи про банкрутство або після порушення справи про банкрутство.

На думку колегії суддів Вищого господарського суду України, судом апеляційної інстанції не враховано, що вказана стаття визначає підстави визнання недійсними правочинів боржника з метою забезпечення зберігання майна в інтересах кредиторів або повернення майна боржника, у разі його вибуття (чи його вартості в грошовому виразі) до ліквідаційної маси.

Зокрема, відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 20 Закону про банкрутство у разі визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника на підставах, передбачених частиною першою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути в ліквідаційну масу майно, яке він отримав від боржника, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення правочину або вчинення майнової дії.

Зважаючи на те, що заява про визнання правочину недійсним розглядається в межах провадження справи про банкрутство, відповідний правочин був укладений протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство - господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для забезпечення заяви.

Саме з метою захисту прав та законних інтересів як кредиторів у даній справі, так і самого боржника, з урахуванням обставин, наведених кредитором ТОВ "Нова Дріп" у заяві про визнання угоди недійсною, яка була подана в межах справи про банкрутство в порядку ст. 20 Закону про банкрутство, судом першої інстанції правомірно вжито заходів до забезпечення заяви.

Таким чином, на думку колегії суддів Вищого господарського суду України, враховуючи, що вказана ухвала про вжиття заходів до забезпечення заяви винесена судом першої інстанції на підставі всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи та у відповідності до вимог матеріального та процесуального права, застосування судом апеляційної інстанції норм ч. 2 ст. 104 ГПК України є невірним і призвело до скасування законного і обґрунтованого рішення.

Відповідно до ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити в силі одне із раніше прийнятих рішень або постанов.

Враховуючи наведене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що постанова Одеського апеляційного господарського від 27.08.2015 року у справі № 923/1503/14 винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню, а ухвала господарського суду Херсонської області від 10.07.2015 року у справі № 923/1503/14 - залишенню в силі як законна та обґрунтована.

Також колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що у відповідності до ст. 49 ГПК України, з огляду на залишення в силі ухвали суду першої інстанції про забезпечення заяви, судові витрати ТОВ "Нова Дріп" в суді касаційної інстанції необхідно покласти на ТОВ "Міраж-77", зокрема, стягнути з ТОВ "Міраж-77" судові витрати на загальну суму 2192,40 грн.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Дріп" задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 27.08.2015 року у справі № 923/1503/14 скасувати.

Ухвалу господарського суду Херсонської області від 10.07.2015 року у справі № 923/1503/14 залишити в силі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міраж-77" (74803, Херсонська область, Каховський район, с. Коробки, вул. Терни, 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Дріп" (74800, Херсонська область, м. Каховка, вул. Мелітопольська, 60 б, ) 2192 грн. (дві тисячі сто дев'яносто дві) грн. 40 (сорок) коп. судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.

Господарському суду Херсонської області видати наказ.

Головуючий: Погребняк В.Я.
Судді: Білошкап О.В.
Жукова Л.В.