УХВАЛА

01.03.2016Справа № 26/327

За заявою Приватного акціонерного товариства "УКРГАЗ-ЕНЕРГО"

про перегляд рішення за нововиявленими обставинами

у справі № 26/327

за позовом Публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК"

до Закритого акціонерного товариства "УКРГАЗ-ЕНЕРГО"

про визнання недійсною додаткової угоди № 3 від 10.03.2009 до договору № 79.1/18-Д-08 від 29.02.2008.

Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Саковець І.В. (дов. № 25 від 26.02.2016 року)
від відповідача Волосна Я.О. (дов. № 01Д-08 від 11.12.2015 року) Литвинов В.В. (дов. № 05Д-08 від 11.12.2015 року)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Публічне акціонерне товариство "РОДОВІД БАНК" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Закритого акціонерного товариства "УКРГАЗ-ЕНЕРГО" про визнання недійсною додаткової угоди № 3 від 10.03.2009 року до договору № 79.1/18-Д-08 від 29.02.2008 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.01.2014 року у справі № 26/327, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.05.2014 року та постановою Вищого господарського суду України від 24.07.2014 року, позов задоволено повністю.

Постановою від 21.10.2014 року Верховний суд України відмовив Приватному акціонерному товариству "УКРГАЗ-ЕНЕРГО" в задоволенні заяви про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 24.07.2014 року.

12.01.2016 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла заява Приватного акціонерного товариства "УКРГАЗ-ЕНЕРГО" про перегляд рішення від 17.01.2014 року у справі № 26/327 за нововиявленими обставинами в якій останній просить суд скасувати рішення від 17.01.2014 року у справі № 26/327.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2015 року суддя Стасюк С.В. прийняв заяву Приватного акціонерного товариства "УКРГАЗ-ЕНЕРГО" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2014 року у справі № 26/327 за нововиявленими обставинами до розгляду, розгляд заяви призначено на 11.02.2016 року.

11.02.2016 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

У судовому засіданні 11.02.2016 року представники сторін подали клопотання про продовження строків розгляду спору.

Розглянувши подане сторонами 11.02.2016 року клопотання про продовження строків розгляду спору, суд приходить до висновку про його задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2016 року розгляд заяви було відкладено на 18.02.2016 року, у зв'язку з необхідністю подання додаткових доказів у справі.

15.02.2016 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на пояснення позивача та клопотання про витребування доказів, а саме, витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Палладій Наталії Вікторівни належним чином засвідченої довіреності від 09.12.2009 року, зареєстровану в реєстрі за № 2206, яка була видана Публічному акціонерному товариству "РОДОВІД БАНК" в особі Тимчасового адміністратора ОСОБА_7 на ім`я заступника Голови правління банку ОСОБА_5

У судовому засіданні 18.02.2016 року, у відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 25.02.2016 року, про що сторони були повідомлені під розписку.

24.02.2016 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

У судовому засіданні 25.02.2016 року, у відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 01.03.2016 року, про що сторони були повідомлені під розписку.

У судовому засіданні 01.03.2016 року від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів у позивача, а саме:

-Квартальної інформації емітента цінних паперів за 4 квартал 2009 року, яка була підписана в.о. тимчасового адміністратора ОСОБА_5 18.02.2010 року.

-Річної інформації емітента цінних паперів за 2009 рік, яка була підписана Заступником Голови Правління Банку ОСОБА_5 29.04.2010 року.

-Квартальної інформації емітента цінних паперів за 1 квартал 2010 року, яка була підписана Заступником Голови Правління Банку ОСОБА_5 29.04.2010 року.

Розглянувши в судовому засіданні 01.03.2016 року клопотання відповідача про витребування доказів від 15.02.2016 року та клопотання про витребування доказів подане у судовому засіданні 01.03.2016 року, суд відмовляє в їх задоволенні, з огляду на наступне.

За приписами частини 1 статті 38 Господарського процесуального кодексу України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, що перешкоджають його наданню; підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; обставини, які може підтвердити цей доказ.

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини. Це міра, що визначає залучення до процесу в конкретній справі тільки потрібних і достатніх доказів. Під належністю доказу розуміється наявність об'єктивного зв'язку між змістом судових доказів (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об'єктом судового пізнання.

Виходячи зі змісту статті 32 Господарського процесуального кодексу України, належними слід визнавати докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.

В пункті 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вказано, що у разі неможливості самостійно подати необхідні для розгляду справи докази сторона, прокурор, третя особа вправі звернутися до господарського суду, в тому числі й апеляційної інстанції, з клопотанням про витребування доказів; при цьому обґрунтування такої неможливості покладається на особу, що заявляє відповідне клопотання.

Проте, як встановлено судом та не спростовано позивачем, останній не звертався до позивача з проханням надати зазначені в клопотанні докази, та, як наслідок, не довів неможливості самостійно надати витребувані докази.

Окрім того, відсутність в матеріалах справи довіреності від 09.12.2009 року, зареєстрованої в реєстрі за № 2206, яка була видана Публічному акціонерному товариству "РОДОВІД БАНК" в особі Тимчасового адміністратора ОСОБА_7 на ім`я заступника Голови правління банку ОСОБА_5 не перешкоджає розгляду заяви Приватного акціонерного товариства "УКРГАЗ-ЕНЕРГО" про перегляд рішення від 17.01.2014 року у справі № 26/327 за нововиявленими обставинами по суті.

У судовому засіданні 01.03.2016 року представник відповідача подав заяву про відвід судді.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2016 року судом відмовлено у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "УКРГАЗ-ЕНЕРГО" про відвід судді.

В судовому засіданні 01.03.2016 року відповідач підтримав подану заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Представник позивача судовому засіданні 01.03.2016 року заперечував проти задоволення поданої Приватним акціонерним товариством "УКРГАЗ-ЕНЕРГО" заяви.

Дослідивши додані до заяви документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, суд дійшов висновку про те, що зазначені заявником обставинами не є нововиявленими, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Згідно з пунктами. 1 - 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 17 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами", статтею 112 Господарського процесуального кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є, одночасна наявність таких трьох умов:

-по-перше, їх існування на час розгляду справи,

-по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи,

-по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 17 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами розділу XIII ГПК господарський суд має винести ухвалу про залишення судового рішення без зміни. В той же час заінтересована сторона не позбавлена права оскаржити судове рішення в апеляційному порядку з дотриманням вимог ГПК, зокрема, статті 101 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту рішення Господарського суду міста Києва у справі № 26/327 позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Закритого акціонерного товариства "УКРГАЗ-ЕНЕРГО" про визнання недійсною Додаткової угоди № 3 від 10.03.2009 року до договору строкового банківського вкладу в національній валюті юридичної особи-резидента № 79.1/18-Д-08 від 29.02.2008.

В обґрунтування вимог позивач, з урахуванням заяви про зміну підстав позову, зазначав, що спірна додаткова угода:

-не відповідає вимогам розумності та справедливості, оскільки визначена в ній процентна ставка в розмірі 48% річних є значно завищеною відносно затвердженої позивачем граничної процентної ставки (17%) та середньої ставки за вкладами в національній валюті станом на 10.03.2009 року по банківській системі України в цілому, зазначеної на сайті НБУ (18 %);

-суперечить статті 78 Закону України "Про банки і банківську діяльність", оскільки фактично була укладена пізніше, ніж 10.03.2009 року, тобто після призначення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк";

-суперечить частинам 1, 3 статті 92, частині 2 статті 203, частині 1 статті 241 Цивільного кодексу України, оскільки підписана від імені Банку не уповноваженою особою - головою правління, який не мав повноважень на укладення угод, що перевищують 25 % статутного капіталу, (в т.ч. і спірної додаткової угоди) без попереднього погодження з Правлінням банку, що відповідно до статей 203, 215 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 207 Господарського кодексу України тягне недійсність вказаної додаткової угоди.

Рішенням Господарського міста Києва від 17.01.2014 року позов задоволено. Визнано недійсною додаткову угоду № 3 до договору № 79.1/18-Д-08 від 29.02.2008 року, укладену між Публічним акціонерним товариством "Родовід Банк" та Закритим акціонерним товариством "УКРГАЗ-ЕНЕРГО".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.05.2014 року апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "УКРГАЗ-ЕНЕРГО" залишено без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 17.01.2014 року - без змін.

Постановою Вищого господарського суду України касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства "УКРГАЗ-ЕНЕРГО" залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.05.2014 року у справі № 26/327 - без змін.

Судові рішення та постанови у справі № 26/327 мотивовані тим, що спірна додаткова угода згідно статей 203, 215 Цивільного кодексу України є недійсною, оскільки суперечить вимогам статей 92, 161, 241, 509, 627 Цивільного кодексу України, а саме: не відповідає принципам розумності та справедливості в частині визначення завищеної процентної ставки в розмірі 48 % річних, укладена особою, яка не мала не те відповідних повноважень та в наступному не була схвалена Публічним акціонерним товариством "Родовід Банк".

Згідно зі статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Звертаючись до суду з заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, Приватне акціонерне товариство "УКРГАЗ-ЕНЕРГО" стверджує, що існує нововиявлена обставина, яка не була відома відповідачеві і яка має істотне значення для справи. Такою обставиною є довіреність від 09.12.2009 року, яка була видана Публічному акціонерному товариству "РОДОВІД БАНК" в особі Тимчасового адміністратора ОСОБА_7 на ім'я заступника Голови правління банку ОСОБА_5

За твердженням заявника, вищевказаною довіреністю від 09.12.2009 року ОСОБА_7, як Тимчасовий адміністратор уповноважив заступника Голови правління Публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" ОСОБА_5 вчиняти дії від імені банку, пов'язані з переказом грошових коштів, в тому числі за депозитними договорами.

Відтак, на думку Приватного акціонерного товариства "УКРГАЗ-ЕНЕРГО", Тимчасовий адміністратор ОСОБА_7. реалізував своє право та в силу пункту 6 абзацу 4 статті 80 Закону України "Про банки і банківську діяльність" в редакції від 24.07.2009 року наділив службову особу Банку ОСОБА_5 повноваженнями, необхідними для переказу грошових коштів контрагентам Банку.

За висновками суду, наведені відповідачем обставини на яких ґрунтується ця заява, не є нововиявленими, оскільки за своєю юридичною суттю не можуть спростовувати ті факти, які було покладено в основу судового рішення у даній справі.

В рамках розгляду справи № 26/327 судом встановлено, що станом на 18.03.2010 року (дата підписання розпорядження про виплату коштів відповідачу), відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 17.06.2009 року № 356, та від 15.03.2010 року № 133 тимчасовим адміністратором Акціонерного товариства ,"Родовід Банк" був ОСОБА_7, та на підставі статті 78 Закону України "Про банки і банківську діяльність" мав одноосібно повноваження усіх органів управління AT ,,Родовід Банк".

Оскільки станом на 18.03.2010 року тимчасовий адміністратор Aкціонерного товариства "Родовід Банк" ОСОБА_7 перебував на лікарняному, на підставі наказу по особовому складу від 11.03.2010 року № 42-11-05 о/с обов'язки тимчасового адміністратора виконував заступник Голови Правління ОСОБА_5

Відповідно до частини 4 статті 75 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (в редакції від 24.07.2009 року, чинній станом на 18.03.2010 року) Національний банк України має право на період тимчасової відсутності тимчасового адміністратора уповноважити на виконання його функцій особу, яка відповідає вимогам, встановленим цим Законом до тимчасового адміністратора.

Відповідно до пункту 4.4 глави 4 розділу V Постанови Національного банку України № 369 від 28.08.2001 року "Про затвердження Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства" (у редакції від 24.09.2009 року, що була чинною станом на 18.03.2010 року) Національний банк має право на період тимчасової відсутності тимчасового адміністратора постановою Правління уповноважити на виконання його функцій іншу особу.

Однак, в матеріалах справи відсутні постанови Правління Національного банку України про уповноваження ОСОБА_5 на виконання обов'язків тимчасового адміністратора Акціонерного товариства "Родовід Банк".

Приймаючи до уваги вищенаведене, суди дійшли висновку, що виплата відповідачу процентів за додатковою угодою № 3 у сумі 283 289 424,65 гри. була здійснена не на підставі розпорядження уповноваженої на те особи - тимчасового адміністратора Акціонерного товариства "Родовід Банк" ОСОБА_7, а на підставі розпорядження в.о. тимчасового адміністратора ОСОБА_5., який не був уповноваженою посадовою особою на виконання функцій тимчасового адміністратора, в тому числі на схвалення оспорюваної додаткової угоди № 3, оскільки його кандидатура не погоджена Правлінням Національного банку України, на виконання функцій тимчасового адміністратора не затверджувалась.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви Приватного акціонерного товариства "УКРГАЗ-ЕНЕРГО" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2014 року у справі № 26/327, у зв'язку з її безпідставністю та недоведеністю відповідачем існування нововиявлених обставин.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 112 - 114 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "УКРГАЗ-ЕНЕРГО" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2014 року у справі № 26/327 - відмовити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2014 року у справі № 26/327 залишити без змін.

Суддя Стасюк С.В.