ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.03.16р. Справа № 904/60/16

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут"

до Комунальне підприємство "ЖИЛСЕРВІС-5" Дніпропетровської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 акціонерне товариство "Дніпрогаз"

про стягнення заборгованості

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, дов. від 01.02.2016 року, представник;

від відповідача: ОСОБА_3, дов. № б/н від 23.02.2016 року, представник;

від третьої особи: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" звернулось до господарського суду з позовом до Комунального підприємства "ЖИЛСЕРВІС-5" Дніпропетровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 акціонерне товариство "Дніпрогаз" про стягнення заборгованості в розмірі 20 947,28 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору на постачання та розподіл природного газу за регульованим тарифом для побутових потреб №2015-ТП-ВЖ-0102849/15383 (для балансоутримувачів гуртожитків) від 01.07.2015 року в частині повного та своєчасного розрахунку.

26.02.2016 року до господарського суду надійшли письмові пояснення позивача з урахуванням яких останній просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 11 947,28 грн., а відтак господарський суд сприймає останні як заяву про зменшення позовних вимог.

Відповідач надав відзив на позов, в задоволенні позовних вимог просить відмовити з посиланням на повне погашення заборгованості.

Третя особа надала письмові пояснення по справі, справу просить розглядати без участі її представника.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

Згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 01.03.2016року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (далі -Позивач, Постачальник), ОСОБА_1 акціонерним товариством «Дніпрогаз» (далі - Газорозподільне підприємство) та Комунальним підприємством «Жилсервіс-5» Дніпропетровської міської ради (далі - Відповідач, Споживач) був укладений договір на постачання та розподіл природного газу за регульованим тарифом для побутових потреб (для балансоутримувачів гуртожитків) № 2015/ТП-ВЖ-О1О2849/15383 від 01.07.2015 р. (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, Постачальник здійснює Споживачу постачання природного газу (далі - газ) для задоволення побутових потреб населення у гуртожитки, балансоутримувачем яких є Споживач, за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. ім. Газети «Правда», буд. 106, 108, в обсягах і порядку, передбачених Договором, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

Згідно п. 1.2. Договору Газорозподільне підприємство, через газові мережі якого постачальник постачає газ Споживачеві, забезпечує розподіл газу до об'єкту призначення з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величини його тиску.

Взаємовідносини між Постачальником та Газорозподільним підприємством у частині поділу газу до об'єкту призначення регулюються окремим договором на розподіл одного газу, укладеним між Постачальником та Газорозподільним підприємством.

Відповідно до п. 2.7. Договору, за підсумками розрахункового періоду Споживач протягом двох робочих днів погоджує з Газорозподільним підприємством акт про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу за розрахунковий період, який є підставою для оформлення приймання-передачі газу між відповідними актів суб'єктами ринку природного газу. Акт про фактичний обсяг спожитого (протнаспортованого) газу оформлюється за даними вузлів обліку.

Відповідно до п. 3.4. Договору, послуги з постачання газу підтверджуються нсаним Постачальником та Споживачем актом приймання-передачі газу, що оформлюється і підставі акту про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу за розрахунковий Період, складеного Споживачем та Газорозподільним підприємством відповідно до пункту 2.7 цілу II Договору.

Постачальник до п'ятого числа місяця, наступного за звітним місяцем, надсилає споживачу два примірника акта приймання-передачі газу за звітний місяць, підписані повноваженим представником Постачальника та скріплені печаткою Постачальника. Споживач протягом двох днів з дати одержання акту приймання-передачі газу зобов'язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі газу, підписаний повноваженим представником та скріплений печаткою (за наявності) Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту приймання-передачі газу (п. п. 3.5-3.6. Договору).

На виконання умов договору позивач постави відповідачу природний газ на загальну суму 62 485,31 грн., що підтверджується актами приймання- передачі природного газу, які містяться в матеріалах справи (а.с. 13-16).

Відповідно до п.4.7 Договору оплата вартості спожитого (протранспортованого) газу, в обсягах визначених до положень п. 3.1 цього Договору, здійснюється до 10-го числа місяця, наступного за звітним. Оплата вважається здійсненою Споживачем з моменту зарахування грошових коштів на рахунок Постачальника.

Згідно п. 4.11 Договору, у разі виникнення у Споживача заборгованості з оплати вартості послуг з постачання газу Сторони за взаємною згодою та у порядку, передбаченому законодавством, укладають графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до (договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості Постачальник має право грошові кошти, отримані від Споживача за газ в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення.

Відповідач, в порушення умов Договору не здійснив повну оплату послуг з постачання газу за Договором, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за період серпень та листопад 2015 р. в розмірі 11947,28 грн. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог).

Як вбачається з матеріалів справи відповідач частково сплатив суму боргу в розмірі 4000грн., що підтверджується банківськими виписками, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет позову. Згідно з п.4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

З огляду на викладене, провадження у справі підлягає припиненню в частині стягнення основного боргу у розмірі 4000грн. на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Нормами статті 530 Цивільного кодексу України, встановлено що, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Стаття 598 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Виходячи з викладеного, оскільки господарським судом встановлено, що Відповідачем допущено порушення строків оплати, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 7947,28грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. В частині стягнення 4000 грн. провадження по справі слід припинити.

Щодо посилань відповідача на повне погашення заборгованості за спірним договором, господарський суд зазначає наступне.

Умовами п. 4.11. договору сторони передбачили, що у разі виникнення у Споживача заборгованості з оплати вартості послуг з постачання газу Сторони за взаємною згодою та у порядку, передбаченому законодавством, укладають графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до (договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. У разі відсутності графіка погашення заборгованості Постачальник має право грошові кошти, отримані від Споживача за газ в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення.

Як вбачається з наданих позивачем пояснень та актів звірки за спірний період за Договором №2015/ТП-ВЖ-0102849/15383 від 01.07.2015 р. надійшло 4 платіжних доручення, вказаних у відзиві Відповідача, а саме: №3482 від 28.12.2015 р. на суму 5000,00 грн., №3499 від 29.12.2015 р. на суму 4000,00 грн., №155 від 27.01.2016 р. на суму 1000,00 грн., та №172 від 29.01.2016 р. на суму 3000,00 грн. Всі інші платіжні доручення, на які посилається відповідач, сплачено в рахунок погашення існуючої заборгованості інших договорів.

Враховуючи викладене позовні вимоги підлягаю задоволенню з присудженням до стягнення з відповідача 7948,28грн. В частині стягнення заборгованості в розмірі 4000 грн. провадження по справі слід припинити.

Відповідно до п. 4.7. постанови Пленуму ВГСУ №7 від 21.02.2013 року частиною другою статті 49 ГПК передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Якщо зменшення позивачем розміру позовних вимог пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині покладається на відповідача.

Таким чином, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в розмірі 1218 грн..

Керуючись ст.ст. 2, 33, 34, 43, 44, 49, п. 1-1 ст. 80, 82-85, 115-116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпропетровської міської ради (49069, м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, 14 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, 2а ) заборгованість в розмірі 7947,28 грн. та судовий збір в розмірі 1218 грн.

В частині стягнення 4000грн. суми основного боргу провадження у справі - припинити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 09.03.2016 року

Суддя ОСОБА_4