КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2016 р. Справа№ 910/30375/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

За участю представників:

Від позивача : Іващук О.В.-представник;

Від відповідача: Чеботарьова І.Г. -представник;

Від третьої особи: Яковлєв О.І. -представник.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду міста Києва від 19 січня 2016р.

у справі № 910/30375/15 (суддя Якименко М.М.)

за позовом Львівського міського комунального підприємства „Львівтеплоенерго"

до Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України"

третя особа, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство енергетики та вугільної промисловості України

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Львівське міське комунальне підприємство „Львівтеплоенерго" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" (надалі - відповідач) про зобов'язання списати:

- 114 369,98 грн. інфляційних втрат, 3% річних у розмірі 101 903,79 грн., пеню у розмірі 515 471,47 грн. та 7% штрафу у розмірі 652 930,10 грн., що підлягають стягненню на підставі Рішення Господарського суду Львівської області від 06.08.2013 року у справі №914/2258/13;

- 12 487 245,56 грн. - пені, 7 582 216,68 грн. - 3% річних, 30 845 432,22 грн. - інфляційних втрат, що підлягають стягненню на підставі Рішення Господарського суду Львівської області від 11.03.2015 року у справі №914/248/15;

- 6 903 572,33 грн. - пені, 1 501 529,30 грн. - 3% річних, 11 019 634,39 грн. - штрафу, що підлягають стягненню на підставі Рішення Господарського суду Львівської області від 18.09.2012 року у справі №5015/3078/12;

- 386 561,39 грн. - пені, 608 498,13 грн. - штрафу, 74 732,48 грн. - 3 % річних, 102 541,53 грн. - інфляційних втрат, що підлягають стягненню на підставі Рішення Господарського суду Львівської області від 19.09.12 року у справі №5015/3077/12;

- 292 900,52 грн. - пені, 92 821,76 грн. - 3% річних, 207 821,74 грн. - інфляційних втрат, що підлягають стягненню на підставі Рішення Господарського суду Львівської області від 19.03.2015 року у справі №914/250/15;

- 1 770 921,55 грн. - пені, 2 387 444,54 грн. - 3% річних, 9 725 244,83 грн. - інфляційних втрат, що підлягають стягненню на підставі Рішення Господарського суду Львівської області від 17.06.2015 р. у справі №914/1307/15.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем безпідставно не виконуються покладені на нього в силу приписів Закону України „Про засади функціонування ринку природно газу" обов'язки щодо списання стягнутих рішеннями господарського суду Львівської області пені, штрафу, 3% річних та індексу інфляції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.01.2016 позов задоволено повністбю.

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство „Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6; ідентифікаційний код 20077720) списати штрафні санкції Львівського міського комунального підприємства „Львівтеплоенерго" (79040, м. Львів, вул. Д. Апостола, 1; ) у розмірі 114 369 (сто чотирнадцять тисяч триста шістдесят дев'ять тисяч) грн. 98 грн. - інфляційних втрат, 3% річних у розмірі 101 903 (сто одна тисяча дев'ятсот три) грн. 79 коп.., пеню у розмірі 515 471 (п'ятсот п'ятнадцять тисяч чотириста сімдесят одна) грн. 47 коп. та 7% штрафу у розмірі 652 930 (шістсот п'ятдесят дві тисячі дев'ятсот тридцять) грн. 10 коп., що підлягають стягненню на підставі Рішення Господарського суду Львівської області від 06.08.2013 року у справі №914/2258/13;

- 12 487 245 (дванадцять мільйонів чотириста вісімдесят сім тисяч двісті сорок п'ять) грн. 56 коп. - пені, 7 582 216 (сім мільйонів п'ятсот вісімдесят дві тисячі двісті шістнадцять) грн. 68 коп. - 3% річних, 30 845 432 (тридцять мільйонів вісімсот сорок п'ять тисяч чотириста тридцять дві) грн. 22 коп. - інфляційних втрат, що підлягають стягненню на підставі Рішення Господарського суду Львівської області від 11.03.2015 року у справі №914/248/15;

- 6 903 572 (шість мільйонів дев'ятсот три тисячі п'ятсот сімдесят дві) грн. 33 коп. - пені, 1 501 529 (один мільйон п'ятсот одна тисяча п'ятсот двадцять дев'ять) грн. 30 коп. - 3% річних, 11 019 634 (одинадцять мільйонів дев'ятнадцять тисяч шістсот тридцять чотири) грн. 39 коп. - штрафу, що підлягають стягненню на підставі Рішення Господарського суду Львівської області від 18.09.2012 року у справі №5015/3078/12;

- 386 561 (триста вісімдесят шість тисяч п'ятсот шістдесят одну) грн. 39 коп. - пені, 608 498 (шістсот вісім тисяч чотириста дев'яносто вісім) грн. 13 коп. - штрафу, 74 732 (сімдесят чотири тисячі сімсот тридцять дві) грн. 48 коп. - 3 % річних, 102 541 (сто дві тисячі п'ятсот сорок одна) грн. 53 коп. - інфляційних втрат, що підлягають стягненню на підставі Рішення Господарського суду Львівської області від 19.09.12 року у справі №5015/3077/12;

- 292 900 (двісті дев'яносто дві тисячі дев'ятсот) грн. 52 коп. - пені, 92 821 (дев'яносто дві тисячі вісімсот двадцять одна) грн. 76 коп. - 3% річних, 207 821 (двісті сім тисяч вісімсот двадцять одна) грн. 74 коп. - інфляційних втрат, що підлягають стягненню на підставі Рішення Господарського суду Львівської області від 19.03.2015 року у справі №914/250/15;

- 1 770 921 (один мільйон сімсот сімдесят тисяч дев'ятсот двадцять одна) грн. 55 коп. - пені, 2 387 444 (два мільйони триста вісімдесят сім тисяч чотириста сорок чотири) грн. 54 коп. - 3% річних, 9 725 244 (дев'ять мільйонів сімсот двадцять п'ять тисяч двісті сорок чотири) грн. 83 коп. - інфляційних втрат, що підлягають стягненню на підставі Рішення Господарського суду Львівської області від 17.06.2015 р. у справі № 914/1307/15.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство „Національна акціонерна компанія„Нафтогаз України" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду скасувати та в частині зобов'язання відповідача списати пеню у розмірі 22 356 672,82 грн., штраф у розмірі 12 281 062,62 грн., 3 % річних у розмірі 11 740 648, 65 грн., інфляційні втрати у розмірі 40 995 410,03 грн. та відмовити в повному обсязі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Публічне акціонерне товариство „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" у справі № 910/30375/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В., суддів Тищенко А.І. та Михальської Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.02.2016 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 01.03.2016.

29.02.2016 через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, який колегією суддів було оглянуто та долучено до матеріалів справи.

01.03.2016 через відділ документального забезпечення суду від представника третьої особи надійшли письмові пояснення по справі, які колегією суддів були оглянуті та долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні 01.03.2016 учасники судового процесу надали свої пояснення по суті спору.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням Господарського суду Львівської області від 06.08.2013 року у справі №914/2258/13 стягнуто з позивача на користь відповідача 114 369,98 грн. інфляційних втрат, три відсотки річних у розмірі 101 903,79 грн., пеню у розмірі 515 471,47 грн. та 7% штрафу у розмірі 652 930,10 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.03.2015 року у справі № 914/248/15 стягнуто з позивача на користь відповідача 12 487 245,56 - пені, 7 582 216,68 грн. - три відсотків річних, 30 845 432,22 грн. - інфляційних втрат

Рішенням Господарського суду Львівської області від 18.09.2012 року у справі № 5015/3078/12 стягнуто з позивача на користь відповідача 386 561,39 грн. пені, 608 498,13 грн. штрафу, 74 732,48 грн. 3 % річних, 102 541,53 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 19.09.12 року у справі № 5015/3077/12 стягнуто з позивача на користь відповідача 386 561,39 грн. пені, 608 498,13 грн. штрафу, 74 732,48 грн. 3 % річних, 102 541,53 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 19.03.2015 року у справі № 914/250/15 стягнуто з позивача на користь відповідача 292 900,52 грн. пені, 92 821,76 грн. - 3% річних, 207 821,74 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 17.06.2015 року у справі № 914/1307/15 стягнуто з позивача на користь відповідача 1 770 921,55 грн. - пені, 2 387 444,54 грн. - 3% річних, 9 725 244,83 грн. - інфляційних втрат.

Листом №05-6086 від 05.02.2015 позивач повідомив відповідача про сплату заборгованості за газ, спожитий до 01.01.2014 та проханням оформити на підтвердження цього факту акт звіряння розрахунків, а також звернувся до відповідача з проханням списати в порядку ч. 13 ст. 18 Закону України „Про засади функціонування ринку природного газу" стягнуті вище вказаними рішеннями Господарського суду Львівської області штрафні та фінансові санкції.

Відповідачем підписано акт звіряння розрахунків від 31.08.2015, з якого вбачається, що не сплаченими залишилися штрафні та фінансові санкції у розмірі 87 686 210, 06 грн. (копія в матеріалах справи).

Спір у справі стосується наявності правових підстав для зобов'язання відповідача списати нараховані позивачу штрафні та фінансові санкції за прострочення по оплаті поставленого згідно договорів купівлі-продажу природного газу.

Згідно з ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Основними видами господарських зобов'язань є майново-господарські зобов'язання та організаційно-господарські зобов'язання.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобов'язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання, придбання або збереження майна суб'єкта або суб'єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; у результаті створення об'єктів інтелектуальної власності та інших дій суб'єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов'язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Частиною 1 статті 13 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Статтею 14 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов'язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

З огляду на викладені норми вбачається, що підставою виникнення зобов'язання та права вимоги його виконання є, зокрема, закон, що встановлює обов'язкові дії для того чи іншого суб'єкта.

Підставою позову позивачем визначено невиконання відповідачем покладеного на нього приписами ч. 13 ст. 18 Закону України „Про засади функціонування ринку природного газу" зобов'язання із списання нарахованої позивачу за прострочення по оплаті поставленого згідно договорів купівлі-продажу природного газу штрафних та фінансових санкцій у загальному розмірі 22 356 672,82 грн. - пені, 12 281 062, 62 грн. - штрафу, 11 740 648, 65 грн. - 3 % річних, 40 995 410, 30 грн. - інфляційних втрат, стягнутих з позивача за рішеннями Господарського суду Львівської області від 06.08.2013 року у справі № 914/2258/13; від 11.03.2015 року у справі № 914/248/15; від 18.09.2012 року у справі № 5015/3078/12; від 19.09.12 року у справі № 5015/3077/12; від 19.03.2015 року у справі № 914/250/15; від 17.06.2015 року у справі № 914/1307/15.

06.06.2015 набрав чинності Закон України від 14.05.2015 № 423-VIII „Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України"(далі - Закон № 423- VIII).

Даним законом було внесено зміни до Закону України „Про засади функціонування ринку природного газу". Зокрема, ст. 18 Закону доповнено частиною 13 такого змісту: „13. Заборгованість теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року до 31 грудня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), не погашена на день набрання чинності Законом України „Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України", підлягає реструктуризації шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості.

Ця реструктуризація здійснюється за умови погашення в трьохмісячний строк з дня набрання чинності Законом України „Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України" теплогенеруючими та/або теплопостачальними організаціями заборгованості за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), що залишилася непогашеною на день набрання чинності Законом України „Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України".

Зазначені пеня, штрафні та фінансові санкції підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу за умови виконання вимог цієї частини."

А тому, в силу приписів наведених норм законодавства України, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, у позивача існувало право, а у відповідача обов'язок щодо списання присудженої до стягнення за рішеннями Господарського суду Львівської області від 06.08.2013 року у справі №914/2258/13; від 11.03.2015 року у справі №914/248/15; від 18.09.2012 року у справі №5015/3078/12; від 19.09.12 року у справі №5015/3077/12; від 19.03.2015 року у справі №914/250/15; від 17.06.2015 року у справі №914/1307/15 штрафних та фінансових санкцій у загальному розмірі 87 686 210,06 грн., нарахованої за прострочення позивачем строків оплати поставленого згідно договорів купівлі-продажу природного газу, стягнутих за умови виконання вимог ч. 13 ст. 18 Закону України „Про засади функціонування ринку природного газу".

Відповідач в своїх поясненнях не заперечує виконання позивачем вимог ч. 13 ст. 18 Закону України „Про засади функціонування ринку природного газу", а саме, погашення заборгованості позивачем перед відповідачем про що суду надано акт звіряння розрахунків від 31.08.2015, укладений між сторонами, з чим приписи наведеної норм пов'язують можливість списання штрафних та фінансових санкцій за прострочення по оплаті газу.

Враховуючи вище викладене вбачається, що в силу приписів ч. 13 ст. 18 Закону України „Про засади функціонування ринку природного газу" зобов'язання позивача перед відповідачем по сплаті штрафних та фінансових санкцій у загальному розмірі 22 356 672,82 грн. - пені, 12 281 062, 62 грн. - штрафу, 11 740 648, 65 грн. - 3 % річних, 40 995 410, 30 грн. - інфляційних втрат, стягнутих з позивача рішеннями Господарського суду Львівської області від 06.08.2013 року у справі №914/2258/13; від 11.03.2015 року у справі №914/248/15; від 18.09.2012 року у справі №5015/3078/12; від 19.09.12 року у справі №5015/3077/12; від 19.03.2015 року у справі №914/250/15; від 17.06.2015 року у справі №914/1307/15, підлягають списанню.

Посилання відповідача на відсутність відповідного договору реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ як на підставу неможливості проведення списання спірних штрафних та фінансових санкцій судом відхиляється, адже в даному випадку відсутність заборгованості по оплаті спожитого згідно договорів купівлі-продажу природного газу, що встановлено в судовому порядку, унеможливлює проведення відповідної реструктуризації, що в свою чергу не звільняє відповідача від виконання покладених на нього в силу ч. 13 ст. 18 Закону України „Про засади функціонування ринку природного газу" обов'язків із списання спірних штрафних санкцій.

Згідно з статтею 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статтей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом першої інстанції встановлено існування в силу приписів ч. 13 ст. 18 Закону України „Про засади функціонування ринку природного газу", чинних на момент звернення позивача з вимогами до відповідача про проведення спірного списання, обов'язку Компанії по списанню зобов'язання Товариства по сплаті штрафних та фінансових санкцій у загальному розмірі 22 356 672,82 грн. - пені, 12 281 062, 62 грн. - штрафу, 11 740 648, 65 грн. - 3 % річних, 40 995 410, 30 грн. - інфляційних втрат, стягнутих з позивача за рішеннями Господарського суду Львівської області від 06.08.2013 року у справі №914/2258/13; від 11.03.2015 року у справі №914/248/15; від 18.09.2012 року у справі №5015/3078/12; від 19.09.12 року у справі №5015/3077/12; від 19.03.2015 року у справі №914/250/15; від 17.06.2015 року у справі №914/1307/15 а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, судовою колегією до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що рішення у даній справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та відповідністю висновків, викладених в рішенні, дійсним обставинам справи, тому рішення є законним та обґрунтованим. Підстав для скасування або зміни вказаного рішення та задоволення апеляційної скарги колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2016 у справі № 910/30375/15 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/30375/15 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська