номер провадження справи 5/165/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2016 Справа № 908/6335/15

За позовом: Запорізької міської ради (69105, Запорізька область, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 206)

До відповідача: Приватного підприємства ВІКОНТ (69024, АДРЕСА_1)

про стягнення 45 010,00 грн.

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 01/02-17/00056 від 05.01.2016

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 01/02/16 від 29.02.2016

ОСОБА_3, протокол № 1 від 29.07.2013 (директор)

СУТНІСТЬ СПОРУ:

30.12.2015 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Запорізької міської ради до Приватного підприємства ВІКОНТ про стягнення 45 010,00грн.

Ухвалою суду від 30.12.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №908/6335/15, справі присвоєно номер провадження 5/165/15, розгляд якої призначено на 03.02.2016. Розгляд справи неодноразово відкладався. У судовому засіданні 29.02.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

За письмовим клопотанням представників сторін розгляд справи відбувався без фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів.

Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Суду надано наступні пояснення: 27.08.2013 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано Декларацію № ЗП 01 про початок виконання будівельних робіт на обєкті будівництва «Реконструкція частини нежитлових приміщень ХХ з антресолями (літера А-1, 3, 5) під магазин та кафетерій за адресою: м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, 13». Замовником будівництва є Приватне підприємство «ВІКОНТ». В порушення вимог ст. 40 ОСОБА_4 України Про регулювання містобудівної діяльності та Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя (який затверджено рішенням Запорізької міської ради № 77 від 24.12.2012) відповідач не звернувся у встановленому порядку щодо укладання Договору про пайову участь. 09.12.2013 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано Декларацію про готовність обєкта до експлуатації №ЗП 31. Внаслідок невиконання встановленого законом обовязку щодо участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, ПП «ВІКОНТ» завдано територіальній громаді м. Запоріжжя збитки в розмірі 45 010,00 грн., які позивач просить стягнути. Просить позов задовольнити.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Суду надано письмовий відзив, відповідно до якого відповідач здійснював лише реконструкцію існуючої будівлі без забудови нової земельної ділянки, а отже не є замовником будівництва як того вимагають приписи ч.ч. 2, 3, 9 ст. 40 ОСОБА_4 України «Про регулювання містобудівної діяльності». Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 27.08.2013 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано Декларацію № ЗП 01 про початок виконання будівельних робіт на обєкті будівництва «Реконструкція частини нежитлових приміщень ХХ з антресолями (літера А-1, 3, 5) під магазин та кафетерій за адресою: м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, 13». Замовником будівництва є Приватне підприємство «ВІКОНТ».

Листом від 02.09.2013 № 120 відповідач надав позивачу копію декларації про початок виконання будівельних робіт (а.с. 30).

Листом від 17.09.2013 № 12873/08-21/03 позивач повідомив відповідача про необхідність укладання Договору про пайову участь відповідно до ст. 40 ОСОБА_4 України «Про регулювання містобудівної діяльності» (а.с. 31). Відповіді позивач не отримав також.

09.12.2013 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано Декларацію про готовність обєкта до експлуатації №ЗП 31, відповідно до якої:

Реконструкція частини нежитлових приміщень ХХ з антресолями літ. А 1, 3, 5 під магазин та кафетерій за адресою: 69006, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, код 1230.9; ІІ категорія складності.

Інформація про замовника: Приватне підприємство «ВІКОНТ», .

Інформація про відповідальну особу інженера з технічного нагляду ОСОБА_5 ТОВ «ІНЖИНІРІНГКОМПАНІ» на підставі договору № 123/1 від 31.07.2013.

Види виконаних робіт: монтаж стінових огороджувальних конструкцій; монтаж плит перекриття та покриття; встановлення віконних та дверних блоків; виконання наружного та внутрішнього оздоблення; виконання зовнішніх оздоблювальних робіт.

Інформація про дозвільні документи: Декларація про початок виконання будівельних робіт зареєстровано інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області 27.08.2013 № ЗП 01.

Інформація про обєкт: місцезнаходження обєкту: 69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, 13; дата початку будівництва: 27.08.2013; дата закінчення будівництва: 23.11.2013: строк введення обєкта в експлуатацію: 4 квартал 2013.

Техніко-економічні показники обєкта.

Опис обєкта: несучі конструкції фундамент бутовий; огороджувальні конструкції цегляні, гіпсокартоні; фасади оштукатурено. Загальна площа будівлі 74,8 кв.м.

Кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією 450,100 тис. грн.., у тому числі витрати на будівельно-монтажні роботи 182,500 тис.грн., витрати на машини, обладнання та інвентар 67,500 тис. грн. (а.с. 18-23).

Матеріали справи містять Доходи бюджету м. Запоріжжя за 2014 2016 роки, в яких закладено графу: Надходження коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту (а.с. 49 - 61).

24.12.2012 Запорізькою міською радою прийнято рішення № 77 «Про порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя», яким затверджено порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя (далі Порядок).

Відповідно до п. 3.3. Порядку замовник, який має намір укласти договір, зобовязаний звернутися з заявою до міського голови.

Позивач направив на адресу відповідача вимогу № 01/02-21/02455 від 29.07.2015 про сплату суми збитків у розмірі 45 010,00 грн. (а.с. 12 - 17). Відповіді позивач не отримав.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, відшкодування збитків є одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частиною 1 ст. 224 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусила зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Згідно із ч. 2 ст. 224, ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобовязання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Із змісту цих норм, а також ст. 610, 611 Цивільного кодексу України слідує, що відшкодування збитків є одним із правових наслідків порушення зобовязання, мірою відповідальності. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Умови відшкодування збитків передбачені ст. 226 Господарського кодексу України, із якої також слідує, що головною умовою відшкодування збитків є господарське правопорушення, яке вчинив учасник господарських відносин.

На кредитора покладений обовязок доведення факту невиконання або неналежного виконання зобовязання, прямого причинного звязку між порушенням зобовязанням і завданими збитками і їх розмір, на боржника - відсутність вини (ст. ст. 614, 623 Цивільного кодексу України).

Право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків, причинного звязку між порушенням права та збитками, наявність винної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною шкоди, коли вона прямо (безпосередньо) повязана зі збитками.

Встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Питання про наявність або відсутність причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

За змістом ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Встановлюючи наявність в діях усіх елементів складу цивільного правопорушення, з яким законодавець повязує застосування до особи цивільної-правової відповідальності, суди попередніх інстанцій не врахували наступного.

Згідно з преамбулою ОСОБА_4 України "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі Закон) цей Закон встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до п.п. 4, 13 ст. 1 ОСОБА_4 замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву; територія - частина земної поверхні з повітряним простором та розташованими під нею надрами у визначених межах (кордонах), що має певне географічне положення, природні та створені в результаті діяльності людей умови і ресурси.

Статтею 2 цього ОСОБА_4 передбачено, що планування і забудова територій - діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема будівництво обєктів, реконструкцію існуючої забудови та території.

Згідно із ч.ч. 2, 3, 9 ст. 40 ОСОБА_4, замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

ОСОБА_4 щодо укладання Договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію є імперативною.

В той час, оскільки ОСОБА_4 не визначено на яку із сторін вказаного договору покладається відповідальність за його не укладення, то обовязок щодо укладання покладається на обидві сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач листом від 17.09.2013 № 12873/08-21/03 позивач повідомив відповідача про необхідність укладання Договору про пайову участь відповідно до ст. 40 ОСОБА_4 України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповіді на вказаний лист позивач не отримав. Доказів вручення листа відповідачу суду не надано.

Відповідач не звернувся до Запорізької міської ради з заявою про укладення договору про пайову участь у встановлений ОСОБА_4 строк, у звязку з чим, якщо позивач вважав, що це є порушенням його прав та законних інтересів, він мав права та був зобовязаний вчинити заходи спрямовані на укладання цього договору, в т.ч у судовому порядку, доказів чого суду не надано.

Крім цього, відповідно до ч.ч. 5 7 ОСОБА_4 величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати: 1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для нежитлових будівель та споруд; 2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для житлових будинків.

Згідно із п.п. 2.1., 3.7. Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, затвердженого рішенням ЗМР № 77 від 24.12.2012, величина пайової участі у розвитку інфраструктури м. Запоріжжя визначається у договорі про участь замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, укладеному з виконавчим комітетом Запорізької міської ради, в особі міського голови, відповідно до встановленого цим Порядком розміру пайової участі, з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва обєкта, визначеної згідно із будівельними нормами, державними стандартами і правилами, та не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури м. Запоріжжя.

При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд, інженерних мереж, влаштування внутрішніх і поза майданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

У разі, якщо загальна кошторисна вартість будівництва обєкта не визначена згідно із будівельними нормами, державними стандартами і правилами вона визначається на основі встановлених нормативів для одиниці створеної потужності.

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури, розрахована на основі нормативів для одиниці створеної потужності може бути уточнена шляхом проведення розрахунку пайової участі з урахуванням фактичної загальної кошторисної вартості будівництва. Внесення змін до розрахунку величини пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста оформлюється шляхом укладання додаткової угоди.

У позовній заяві позивачем визначено вартість збитків на підставі кошторисної вартість будівництва за затвердженою проектною документацією 450,100 тис. грн., зазначеної у Декларації про готовність обєкта до експлуатації №ЗП 31.

Проте, як зазначалось вище, ч. 9 ст. 40 ОСОБА_4 та п. 3.6. Порядку встановлено, що договір про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста укладається до прийняття обєкта в експлуатацію. Крім цього, розмір та порядок оплати пайової участі є істотною умовою договору, яка сторонами визначена не була.

Частина 1 ст. 2 ОСОБА_4 містить 13 пунктів, які входять в поняття планування і забудова території, зокрема прогнозування розвитку території, забезпечення раціонального розселення і визначення напрямів сталого розвитку територій тощо. Керуючись позицією позивача, то всі вказані 13 пунктів є підставою для укладання договору про участь у пайовій участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури. Проте, позивач не надав суду належних та допустимих доказів укладання з субєктами господарювання таких договорів на підставі будь-яких пунктів ч. 1 ст. 2 ОСОБА_4. З огляду на викладене, суд критично оцінює та не приймає посилання позивача на п. 8 ч. 1 ст. 2 ОСОБА_4.

Також, суд зазначає, що ст. 40 ОСОБА_4 стосується саме забудови нової земельної ділянки, коли здійснюється її забудова шляхом створення нових обєктів нерухомості на невпорядкованій території або спеціально визначеній території, або реконструкції існуючої забудови із прилеглою територією.

Враховуючи системний аналіз вказаних норм законодавства, суд дійшов висновку, що дія цього ОСОБА_4 України "Про планування містобудівної діяльності" не поширюється на відповідача, оскільки, матеріалами справи встановлено, що Приватне підприємство «ВІКОНТ» здійснювало лише реконструкцію існуючої будівлі без забудови нової земельної ділянки або прилеглої території, а отже ПП «ВІКОНТ» не є замовником будівництва в розумінні імперативних норм ОСОБА_4 у звязку з чим у відповідача був відсутній обовязок щодо інформування виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок виконання будівельних робіт на обєкті: «Реконструкція частини нежитлових приміщень ХХ з антресолями (літера А-1, 3, 5) під магазин та кафетерій за адресою: м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, 13», а також укладання з виконавчим комітетом Запорізької міської ради Договору про пайову участь та сплати коштів пайової участі.

Аналогічна правова позиція узгоджена з висновками у постановах Вищого господарського суду України у справах від 13.10.2015 № 908/4459/14, від 28.10.2015 №922/74/15, від 27.01.2016 №908/4000/15.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити.

Судові витрати відносяться на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Суддя К.В. Проскуряков

Рішення господарського суду набирає чинності протягом 10 днів із дня його підписання

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано 09.03.2016.