ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2016 р.Справа № 916/3863/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Головея В. М.,

Суддів: Гладишевої Т.Я., Савицького Я.Ф.,

при секретарі судового засідання: Будному О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 (за довіреністю), ОСОБА_2 (за довіреністю),

від відповідача - ОСОБА_3 (за довіреністю),

від ВДВС Котовського МРУЮ в Одеській області не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія»

на ухвалу господарського суду Одеської області від 10.02.2016 про розгляд заяви Відділу державної виконавчої служби Котовського МРУЮ в Одеській області про зміну способу і порядку виконання рішення господарського суду Одеської області від 20.11.2014

у справі № 916/3863/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Чубівський комбінат хлібопродуктів»

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія»

про зобовязання передачі товару у вигляді пшениці 3-го класу 400 тонн на суму 600 000,00 грн.; про стягнення штрафу у розмірі 600 000,00 грн., 84 871,23 грн. пені

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 09.03.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2016 року Відділ державної виконавчої служби Котовського МРУЮ в Одеській області (далі - ВДВС) звернувся до господарського суду Одеської області із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 20.11.2014 у даній справі в порядку статті 121 ГПК України, в якій просить змінити спосіб виконання рішення суду, та зобовязати Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія» (далі СТОВ «Мрія») виконати перерахування грошової суми на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Чубівський комбінат хлібопродуктів» (далі -ТОВ «Чубівський КХП») в рахунок вартості товару в розмірі 600 000,00 грн.

Заява обґрунтована тим, що при проведенні виконавчих дій примусового характеру державним виконавцем вжиті заходи, передбачені статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження», за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії, але майно, що підлягало передачі стягувачу у боржника було відсутнє. При цьому, державним виконавцем отримано заяву боржника - СТОВ «Мрія» від 22.01.2015, в якій той повідомив про можливість сплати коштів в розмірі 600 000,00 грн., та просив звернутися до господарського суду Одеської області із заявою щодо зміни способу та порядку виконання рішення.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.02.2016 в задоволенні заяви ВДВС відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що оскільки право обрання способу захисту відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України належить особі яка звернулася до суду, зміна такого способу без згоди позивача (стягувача) є неможливою.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого суду, СТОВ «Мрія» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, оскільки остання прийнята з порушення норм матеріального та процесуального права, постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву ВДВС.

Більш детальніше доводи викладені в апеляційній скарзі.

03.03.2016 до Одеського апеляційного господарського суду від ТОВ «Чубівський КХП» надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній зазначив, що жодних особливих чи виняткових випадків, які б ускладнювали чи виключали виконання рішення в заяві ВДВС не зазначено, у судовому засіданні таких доказів не надано, отже ухвала господарського суду є законною та обґрунтованою.

Представник ВДВС в судове засідання не зявився, хоча повідомлявся належним чином про день, час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням від 25.02.2016. Про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надав, у звязку з чим колегія суддів, враховуючи вищевказані обставини та скорочений 15-денний строк перегляду ухвал місцевого суду в апеляційному порядку, прийняла рішення про розгляд справи за відсутністю представника ВДВС.

В судовому засіданні 09.03.2016 представник СТОВ «Мрія» надав пояснення, якими підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити останню.

Представники ТОВ «Чубівський КХП» в судовому засіданні 09.03.2016 заперечували стосовно доводів апеляційної скарги та просили ухвалу господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Одеської області від 20.11.2014 позовні вимоги частково задоволено. Зобовязано СТОВ «Мрія» виконати зобовязання щодо передачі ТОВ «Чубівський КХП» товару у вигляді пшениці 3-го класу 400 тонн на суму 600 000,00 грн., а також стягнуто витрати на сплату судового збору у розмірі 12 000,70 грн.

У порядку статті 116 Господарського процесуального кодексу України 09.12.2014 видані накази на примусове виконання вищевказаного рішення.

Постановою ВДВС Котовського МРУЮ в Одеської області від 19.11.2015 відкрито виконавче провадження (ЄДРВП № 48206087) з примусового виконання наказу № 916/3863/14 виданого 09.12.2014 господарським судом Одеської області про зобовязання СТОВ «Мрія» виконати зобовязання щодо передачі ТОВ «Чубівський КХП» товару у вигляді пшениці 3-го класу 400 тонн на суму 600 000,00 грн. Згідно із пунктом 2 вказаної постанови, боржнику запропоновано самостійно виконати та надати докази виконання рішення суду в 7-денний строк.

Після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження (ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження»).

22.01.2016 складено Акт держаного виконавця, у якому державним виконавцем ВДВС Котовського МРУЮ в Одеської області Дороговим О.Б. зафіксовано, що згідно наказу господарського суду Одеської області № 916/3863/14 боржника зобовязано виконати зобовязання щодо передачі пшениці 3-го класу 400 тонн. Пшениця зазначеного класу та кількості в наявності у господарства відсутня. Представник боржника запропонував виконати зобовязання перед ТОВ «Чубівський КХП» грошовими коштами в сумі 600 000,00 грн., шляхом перерахування на розрахунковий рахунок стягувача, згідно наявних документів.

Заявою № 10 від 22.01.2016 СТОВ «Мрія» повідомило ВДВС про відсутність у господарстві в наявності пшениці 3-го класу у кількості 400 тонн, але боржник має сплатити кошти у розмірі 600 000,00 грн. на користь стягувача в рахунок виконання зобовязання. У звязку з наведеним, СТОВ «Мрія» просила державного виконавця звернутись до господарського суду Одеської області щодо зміни способу та порядку виконання рішення відповідно до статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 121 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч.1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

При наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання (ч. 1 ст. 121 ГПК України).

Судом першої інстанції вірно зазначено, що вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (пункт 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012 № 9).

Також господарський суд вірно встановив, що згідно з Довідкою про ціну на товар на внутрішньому ринку України від 15.12.2005 СИО-а № 000883, яка видана Одеською регіональною торгово-промисловою палатою, ціни попиту і пропозиції, у періоді 30.11.2015 - 14.12.2015, визначені в гривнях України за 1 тонну, складають з урахуванням ПДВ на пшеницю 3 класу 3 300,00 4 000,00 грн. на умовах EXW.

Таким чином, зміна порядку та способу виконання рішення суду шляхом зобовязання боржника перерахувати вартість товару в розмірі 600 000,00 грн., тобто за ціною 1 500,00 грн. за 1 тонну (600 000,00 / 400 тонн = 1 500,00), яка більш ніж вдвічі менша ціни, що склалася на ринку, порушує матеріальні інтереси стягувача, зокрема повязані із наявністю інфляційних процесів у економіці держави.

Крім цього, судова колегія вважає, що господарський суд вірно зазначив, що відповідно до підпункту «б» підпункту 1.5.2 пункту 1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 у констатуючій частині акту державного виконавця викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції. Проте, в Акті державного виконавця від 22.01.2016 відсутнє посилання на суть і характер проведених виконавчих дій, зокрема, не зазначено внаслідок вчинення яких дій, було встановлено відсутність у боржника пшениці 3-го класу у кількості 400 тонн.

Верховний Суд України в постанові від 25.12.2015 у справі № 6-1829цс15 зробив висновок про застосування норм права, який відповідно до частини першої статті 360-7 Цивільного процесуального кодексу України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, згідно із яким, поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. Задовольняючи заяву про зміну способу виконання судового рішення з повернення майна (відновлення становища, яке існувало до порушення - п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України) на стягнення його вартості (відшкодування майнової шкоди - п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України) суди фактично змінюють рішення суду по суті та самостійно змінюють спосіб захисту, передбачений статтею 16 ЦК України.

Отже, оскільки право обрання способу захисту відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України належить особі яка звернулася до суду, зміна такого способу без згоди позивача (стягувача) є неможливою.

Приймаючи до уваги вищевикладене, судова колегія вважає, що господарський суд обґрунтовано та правомірно відмовив у задоволенні заяви ВДВС Котовського МРУЮ в Одеській області про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 20.11.2014.

Стосовно доводів апеляційної скарги то судова колегія зазначає наступне.

Так, судова колегія вважає, що посилання апелянта у виконавчому провадженні на неможливість передачі пшениці 3-го класу в кількості 400 тон до кінця 2016 року є лише припущенням, яке ніяким чином не підтверджується належними та допустимими доказами.

Відносини між сторонами виникли ще у 2012 році при підписанні Договору про переведення боргу від 06.12.2012 року. Рішення суду першої інстанції про зобовязання виконати зобовязання щодо передачі товару у вигляді пшениці 3-го класу 400 тон на суму 600 000,00 грн. прийнято 20.11.2014 року.

З вищевказаного вбачається, що боржником вже на протязі майже 3 років не виконуються належним чином господарські зобовязання за Договором. Крім того, за наявності вільних коштів, які відповідач бажає сплатити позивачеві, він здатний придбати товар у вигляді пшениці 3-го класу у кількості 400 тон, який може передати стягувачеві, виконавши тим самим судове рішення.

Зокрема, в матеріалах справи відсутня і відповідачем не надана постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа без виконання з причини відсутності у боржника майна.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія зазначає, що апелянтом не надано належних та допустимих доказів в підтвердження своїх заперечень, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, оскаржувана ухвала є правомірною та обґрунтованою, відтак, апеляційний суд дійшов висновків про відсутність підстав, передбачених ст.106 ГПК України для зміни або скасування оскаржуваної ухвали, у звязку з чим в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 ГПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія» - залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Одеської області від 10.02.2016 без змін.

Постанова, згідно ст. 105 ГПК України, набуває законної сили з дня її оголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Головей В.М.

Суддя Гладишева Т.Я.

Суддя Савицький Я.Ф.