ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2016 р. Справа № 922/5740/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Шепітько І.І., суддя Медуниця О.Є., суддя Черленяк М.І.

при секретарі Довбиш А.Ю.

за участю представників сторін:

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 за дорученням від 26.10.2015 року

1-го відповідача ОСОБА_2 за дорученням від 10.12.2015 року

2-го відповідача не зявився

3-го відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу 1-го відповідача (вх. № 488Х/1-32) на ухвалу господарського суду Харківської області від 05 лютого 2016 року у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод", м. Харків

до 1.Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Сбербанку Росії" в особі відділення "Харківське відділення № 3 "АТ "Сбербанк Росії", м. Харків ,

2.Приватного акціонерного товариства "Термолайф", м.Харків ,

3.Товариства з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд", м.Київ

про визнання поруки припиненою

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05 лютого 2016 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя Аріт К.В., суддя Пономаренко Т.О., суддя Светлічний Ю.В.) задоволено клопотання позивача про зупинення провадження у справі. Провадження по справі №922/5740/15 зупинено до набрання чинності рішення по справи №922/6553/15. Зобов'язано сторін повідомити суд про результати розгляду справи №922/6553/15 (т.2 а.с.152-154).

1-й відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу господарського суду Харківської області від 05 лютого 2016 року скасувати, справу передати на розгляд господарського суду Харківської області. Вказує на те, що у справі № 922/6553/15 не будуть та не можуть бути встановлені обставини, які впливають чи можуть впливати на збирання та оцінку доказі у справі про припинення поруки. Відсутність пов'язаності цих справ як необхідна ознака для зупинення провадження у справі вбачається також з того, що предметом позовних вимог у справі №922/6553/15 не є визнання недійсним Договору поруки. Також зазначає, що в ухвалі суду не обґрунтовано чому обставини, які розглядаються іншим судом та мають значення для справи не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі (т.2 а.с.161-164).

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що оскаржене рішення прийняте при повному та всебічному зясуванні обставин справи, воно є обґрунтованим і відповідає як фактичним обставинам, так і вимогам чинного законодавства, просить рішення господарського суду Харківської області від 14 січня 2016 року залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення. Вказує на те, що місцевий господарський суд обґрунтовано дійшов висновку про пов'язаність справ, яка полягає в тому, що інший суд, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі - дійсність чи недійсність договору про відкриття кредитної лінії №30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 р., які покладено в основу позову по справі №922/5740/15, а також про неможливість розгляду справи №922/5740/15 до вирішення справ №922/6553/15 (т.2 а.с.188-192).

2-й та 3-й відповідач відзив на апеляційну скаргу не надали, у судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили.

Зі зворотнього повідомлення вбачається, що ухвала суду отримана 2-м відповідачем 26.02.2016 року (т.2 а.с.183).

Ухвала Харківського апеляційного господарського суду від 22.02.2016 року, направлена на адресу 3-го відповідача, повернута з відміткою поштового відділення «за зазначеною адресою не знаходиться» (т.2 а.с.184,185).

Відповідно до пункту 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч.1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України. За змістом цієї норми, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців) і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Колегія суддів вважає, що судом виконано процесуальний обовязок щодо повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002 р. за №75.

Враховуючи, що ст.102 Господарського процесуального кодексу України встановлений 15-ти денний строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, вийти за межі якого не передбачено Господарським процесуальним кодексом України, а сторони відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК України не заявляли клопотання про подовження строку розгляду справи, зважаючи на належне повідомлення учасників процесу про час та місце проведення судового засідання, колегія суддів вважає за можливе відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України розглянути апеляційну скаргу за наявними матеріалами справи без участі представників сторін, що не зявилися.

Розглянувши наявні матеріали, перевіривши правильність застосування господарським судом Харківської області норм процесуального права та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши пояснення представників позивача та 1-го відповідача, колегія суддів встановила наступне.

Зупиняючи провадження у справі, господарський суд зазначив, що пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, що розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення, та є істотними для даної справи - дійсність чи недійсність договору про відкриття кредитної ліні №30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 р., який покладено в основу позову по цій справі. Суд не погоджується з твердженням відповідача-1, що тільки визнання недійсним спірного договору поруки може бути підставою для зупинення провадження, оскільки відповідно до ч.5 ст.3, ст.17 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і припиняється, зокрема, у разі припинення основного зобов'язання. Неможливість розгляду однієї справи до вирішення другої справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. З цих підстав господарський суд зупинив провадження у даній справі до вирішення справи №922/6553/15 за позовом Приватного акціонерного товариства "Термолайф" до ПАТ "Сбербанк Росії" (попереднє найменування - ПАТ "ОСОБА_3 Сбербанку Росії" про визнання частково недійсним договору про відкриття кредитної лінії №30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 року (т.2 а.с.152-154).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

З клопотання про зупинення провадження у справі вбачається, що позивач вказує на те, що предметом позовних вимог у справі №92/5740/15 є визнання припиненою поруки за договором поруки від 04.09.2012 р. та визнання припиненими забезпечених ним солідарних зобов'язань позивача за договорами про відкриття кредитної лінії: №28-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 р.; №29-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 р.; №30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 р.; №31-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 р. Предметом позовних вимог у справі №922/6553/15 є визнання частково недійсним договору про відкриття кредитної лінії №30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 року. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК України, недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Таким чином, у випадку встановлення господарським судом в межах справи №922/6553/15 (суддя Макаренко О.В.) недійсності в частині договору про відкриття кредитної лінії №30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р. та припинення кредитних зобов'язань за ним, вказана обставина мас бути врахована судом при вирішенні справи № 922/5740/15. Разом з тим, одночасний розгляд вказаних справ виключається, оскільки, недійсне і зобов'язання не підлягає забезпеченню в силу приписів ч. 2 ст. 548 ЦК України, а тому до вирішення судом питання щодо недійсності договору про відкриття кредитної лінії №3043/12/66/100 від 04.09.2012 року питання про визнання припиненим Договору поруки від "04" вересня 2012 року не може бути розглянуте судом повно та об'єктивно (т. 2 а.с.76-77).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення повязаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

За змістом зазначеної норми такими обставинами є: розгляд іншої справи іншим судом; взаємозв'язок такої справи зі справою, що розглядається; неможливість розгляду такої справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з'ясовувати як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом та чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

В абзаці 3 пункту 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржена ухвала суду не містить обґрунтованого висновку про неможливість розгляду даної справи до вирішення повязаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Предметом спору по справі № 922/5740/15 є визнання припиненою поруки за договором поруки, і до предмету доказування у справі про припинення поруки входять питання чинності зобов'язань за договором поруки, наявності або відсутності умов з якими законодавство пов'язує припинення поруки. При цьому, до предмету доказування в справі про припинення поруки з урахуванням встановленої ст. 204 ЦК України презумпції правомірності правочину не входять питання щодо встановлення ознак з якими законодавство пов'язує недійсність основного договору.

Предметом позову по справі №922/6553/15 є визнання недійсним кредитного договору і до предмету доказування в справі №922/6553/15 входить наявність або відсутність підстав з наявністю яких законодавство пов'язує недійсність договору.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що у справі № 922/6553/15 не будуть та не можуть бути встановлені обставини, які впливають чи можуть впливати на збирання та оцінку доказі у справі про припинення поруки.

Відсутність пов'язаності обох справ як необхідна ознака для зупинення провадження у справі вбачається також з того, що предметом позовних вимог у справі №922/6553/15 не є визнання недійсним договору поруки.

До посилань позивача та господарського суду як на підставу для зупинення провадження у справі на положення ч.2 ст. 548 ЦК України, колегія суддів ставиться критично, оскільки припинення зобов'язань чинне законодавство пов'язує, або з датою набрання законної сили судовим рішення, або з датою зазначеною у судовому рішенні. У разі недійсності правочину згідно ст. 216 ЦК України такий правочин не створює юридичних наслідків.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що вказані справи можуть бути розглянуті окремо без наявності підстав для зупинення розгляду однієї справи до вирішення іншої, у звязку з чим відсутня обов'язкова ознака визначена ст. 79 ГПК України для зупинення провадження - пов'язаність зазначених справ.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.1 ст. 83 ГПК України господарський суд приймаючи рішення, має право визнати недійсним повністю чи у певній частині повязаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.

В оскаржуваній ухвалі господарським судом Харківської області не обґрунтовано чому обставини, які розглядаються іншим судом та мають значення для справи не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі та розглянуте питання відповідності вимогам чинного законодавства Кредитного договору №30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 року.

Посилання в оскаржуваній ухвалі на п. 2.17 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», згідно якого: якщо спір про визнання недійсним правочину (господарського договору) вирішується одночасно з розглядом іншим судом іншої справи, позовні вимоги в якій ґрунтуються на цьому ж правочині (зокрема, про стягнення коштів, витребування майна тощо), то наведене згідно з частиною першою статті 79 ГПК з урахуванням обставин конкретної справи є підставою для зупинення провадження у такій іншій справі до закінчення розгляду справи про визнання правочину (господарського договору) недійсним, колегія суддів вважає помилковим, оскільки предметом позовних вимог у справі №922/5740/15 не є стягнення коштів на підставі правочинів, а позовні вимоги ґрунтуються на умовах договору поруки.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що у господарського суду Харківської області не існувало підстав для зупинення провадження у цій справі до набрання чинності рішення по справи №922/6553/15. .

Згідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Стаття 13 Конвенції зазначає: кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга 1-го відповідача обгрунтована та підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Харківської області від 05 лютого 2016 року прийнята з порушенням норм господарського процесуального права, у звязку з чим, підлягає скасуванню з направленням справи до господарського суду для розгляду.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п.2 ст. 103, п.п.1, 4 ч. 1. ст. 104, ст.ст. 105,106 ГПК України

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 05 лютого 2016 року у справі № 922/5740/15 скасувати.

Справу передати на розгляд господарського суду Харківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили

Повна постанова складена 03.03.2016 року.

Головуючий суддя Шепітько І.І.

Суддя Медуниця О.Є.

Суддя Черленяк М.І.