ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2016 р.Справа № 922/6675/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання Нагірна М.Т.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Слав'янське-5", с. Революційне
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Агротех", м. Харків 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецпрокат", м. Запоріжжя
про стягнення 114 000,00 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, довіреність № 28/12 від 28.12.2015 р.

1-го відповідача - не з'явився

2-го відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Слав'янське-5" (позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Агротех" (1-го відповідача) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецпрокат" (2-го відповідача) про стягнення з 1-го відповідача грошових коштів в розмірі 100,00 грн. за договором поруки б/н від 15.12.2015 р. в межах забезпечення виконання основного зобов'язання за договором поставки №09/12/8 від 09.12.2015 р. без урахування пені, процентів та завданих збитків, а також про стягнення з 2-го відповідача суми передоплати в розмірі 38 000,00 грн. та неустойки в розмірі 75 900,00 грн. за договором поставки №09/12/8 від 09.12.2015 р. Позивач також просить суд стягнути з відповідачів судовий збір пропорційно розміру задоволеним позовним вимогам, а саме: з 1-го відповідача 1,50 грн. судового збору та з 2-го відповідача 1 708,50 грн. судового збору.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Подав до суду письмові пояснення (вх.№7016 від 01.03.2016 р.), які долучено до матеріалів справи.

Представник 1-го відповідача у судове засідання не з'явився. Ухвалою суду від 19.01.2016 р. задоволено клопотання 1-го відповідача про розгляд справи за відсутності його представника. У заяві (вх.№1255 від 18.01.2016 р.) 1-й відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі.

Другий відповідач про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, в судове засідання свого повноважного представника не направив, про причини неявки суду не повідомив, витребуваних судом документів до суду не надав.

Враховуючи те, що судом вжито всіх необхідних заходів щодо повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника 2-го відповідача за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, вислухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані позивачем та 1-м відповідачем докази в їх сукупності, суд встановив таке.

09.12.2015 року між позивачем (покупець) та 2-м відповідачем (постачальником) був укладений договір поставки № 09/12/8 (далі - договір), за умовами п. 1.1. якого постачальник зобов'язався в порядку та на умовах, передбаченим цим договором, передати у власність покупця товар, визначений у п. 1.2. договору (далі - товар), а покупець зобов'язався прийняти цей товар.

Згідно з п. 1.2. договору найменування, одиниці виміру, загальна кількість, товару, що підлягає поставці за цим договором, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), а також вартість товару визначається специфікацією, що є невід'ємною частиною договору.

Згідно з Специфікацією № 1 до договору постачальник зобов'язався поставити покупцю селітру аміачну марки Б (Біларусь) у кількості 300 тон на загальну вартість 2 279 998,80 грн.

Відповідно до з п. 4.1. договору постачальник приймає усні або письмові заявки покупця на поставку товару та відпускає покупцеві товар на умовах СРТ згідно з правилами ІНКОТЕРМС-2010.

Відповідно до п.4.3. договору товар (партія товару) відвантажується зі складу постачальника на адресу покупця за умови 5% передплати партії товару згідно з пред'явленим рахунком-фактурою та надходженням коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

На виконання умов договору 2-й відповідач виставив позивачеві рахунок-фактуру № СФ-9425 від 14.12.2015 р. на оплату селітри аміачної марки Б (Біларусь) ГОСТ 2-85 у кількості 100 тон на загальну вартість 759 999,60 грн. з ПДВ.

Позивач, в свою чергу, на виконання умов договору здійснив передоплату в розмірі 38 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 63 від 15.12.2015 р. на суму 38 000,00 грн.

Згідно з п. 4.5. договору постачальник доставляє товар на адресу покупця на протязі двох календарних днів після здійснення покупцем передплати постачальнику.

Таким чином, за умовами п. 4.5. договору 2-й відповідач повинен був поставити на адресу позивача зазначену партію товару на загальну суму 759 999,60 грн. протягом 16-17 грудня 2015 р.

Позивач надіслав 2-му відповідачеві заявку №279 від 16.12.2015 р., в якій повідомив про здійснення позивачем передоплати за товар на загальну суму 38 000,00 грн. на виконання договору поставки №09/12/8 від 09.12.2015 р. та просив 2-го відповідача поставити товар.

ТОВ "Укрспецпрокат" (2-й відповідач) передоплату в розмірі 38 000,00 грн. від позивача отримав, але в порушення умов договору товар на загальну суму 759999,60грн. позивачеві не поставив, суму попередньої оплати в розмірі 38000,00грн. позивачеві не повернув, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам та фактичним обставинам справи, суд виходить з такого.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 693 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладені обставини і приписи закону, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з 2-го відповідача суми попередньої оплати в розмірі 38 000,00 грн. правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Розглянувши вимоги позивача про стягнення з 2-го відповідача неустойки в розмірі 75 900,00 грн., нарахованої позивачем відповідно до п. 6.2. договору, суд дійшов таких висновків.

Частиною 2 статті 193 ГК України передбачено, що порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4. ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.2. договору поставки передбачено, що постачальник, за порушення строків поставки товару, визначеним цим договором, на вимогу покупця зобов'язаний сплатити останньому неустойку у розмірі 10% від вартості не поставленої у строк частини товару.

З матеріалів справи вбачається, що позивач надіслав 2-му відповідачеві вимогу від 25.02.2016 р. вих.№30, в якій просив 2-го відповідача перерахувати на рахунок позивача на виконання п. 6.2. договору поставки №09/12/8 від 09.12.2015 р. неустойку в розмірі 76 000,00 грн. Однак, 2-й відповідач залишив дану вимогу позивача без відповіді та задоволення.

При цьому 2-й відповідач про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, в судове засідання свого повноважного представника не направив, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву до суду не надав.

Перевіривши правильність нарахованої позивачем 2-му відповідачеві неустойки в розмірі 75 900,00 грн., суд вважає позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача до 2-го відповідача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судом також встановлено, що між позивачем (кредитором) та 1-м відповідачем (поручителем) був укладений договір поруки б/н від 10.12.2015 р., за умовами п. 1.1. якого поручитель зобов'язався нести солідарну відповідальність перед кредитором за виконання всіх зобов'язань TOB "Укрспецпрокат" (боржника) згідно з договором поставки № 09/12/8 від 09.12.2015 р. (основний договір).

Згідно з п.4.1. договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання боржником, згідно основного договору у сумі, що дорівнює 100,00 (сто) грн., а також за відшкодування кредитору збитків та сплату неустойки.

Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Позивач у позові просить суд стягнути з 1-го відповідача грошові кошти в розмірі 100,00 грн. відповідно до п. 4.1. договору поруки.

При цьому 1-й відповідач у заяві (вх.№1255 від 18.01.2016 р.) визнав позовні вимоги в частині стягнення з 1-го відповідача грошових коштів в розмірі 100,00 грн. за договором поруки в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ГПК України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

З огляду на вищевикладені обставини, приписи закону і на те, що 1-й відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення з 1-го відповідача грошових коштів в розмірі 100,00 грн. за договором поруки б/н від 10.12.2015 р. в повному обсязі, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з 1-го відповідача грошових коштів в розмірі 100,00 грн. правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 11, 549, 554, 553,610-612, 629, 655, 693, 712 Цивільного кодексу України, ст. 230 Господарського кодексу України, ст. ст. 1, 4, 4-3, 12, 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Агротех" (61168, м. Харків, вул. Героїв праці, 20/321, к. 221, , р/р 8566/980 в ПАТ КБ "Хрещатик", МФО 300670) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Слав'янське-5" (62535, Харківська область, Вовчанський район, с. Революційне, вул. Перемоги, 36, , п/р № 0098 в ПАТ КБ "Хрещатик", МФО 300670) грошові кошти в розмірі 100,00 грн. за договором поруки від 15.12.2015 р. в межах забезпечення виконання основного зобов'язання за договором поставки № 09/12/8 від 09.12.2015 р. без урахування пені, процентів та завданих збитків та судовий збір в розмірі 1,50 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецпрокат" (69097, м. Запоріжжя, вул. Ентузіастів, 14, , п/р 6510 в ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Слав'янське-5" (62535, Харківська область, Вовчанський район, с. Революційне, вул. Перемоги, 36, , п/р № 0098 в ПАТ КБ "Хрещатик", МФО 300670) передоплату в розмірі 38 000,00 грн., неустойку в розмірі 75 900,00 грн. та судовий збір в розмірі 1 708,50 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 09.03.2016 р.

Суддя ОСОБА_2