КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2016 р. Справа№ 13-11/1947

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

За участю представників:

Від ВДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції: не з'явився;

Від стягувача:Тютюнник С.В.- представник;

Від боржника: Муравський С.П.- представник;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірньої компанії „Газ України" Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України"

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 26.01.2016

у справі № 13-11/1947 (суддя Скиба Г.М.)

за скаргою Дочірньої компанії „Газ України" Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України"

на дії державного виконавця Смілянського міського відділу ДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції

за позовом Дочірньої компанії „Газ України" Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Смілаенергопромтранс"

про стягнення 1 968 079,25 грн. заборгованості та санкцій

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26.01.2016 скаргу Дочірньої компанії „Газ України" Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України" на дії Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції щодо виконання рішення господарського суду Черкаської області суду від 19.05.2011р. у справі №13-11/1947 за наказом від 27.07.2011р. було відхилено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач Дочірня компанія „Газ України" Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України" звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду скасувати та постановити нове рішення, яким визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Смілянського міського відділу ДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції від 08.12.15 ВП №31780965 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 27.07.11 №11/1947.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Дочірньої компанії „Газ України" Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України" у справі № 13-11/1947 передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В, суддів Тищенко А.І. та Михальської Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 25.02.2016.

23.02.2016 через відділ документального забезпечення суду від Товариства з обмеженою відповідальністю „Смілаенергопромтранс" надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому боржник проти доводів апеляційної скарги заперечує та просить залишити ухвалу Господарського суду Черкаської області від 26.01.2016 у справі № 13-11/1947 без змін, а апеляційну скаргу Дочірньої компанії „Газ України" НАК „Нафтогаз України" по даній справі без задоволення.

В судовому засіданні 25.02.2016 учасники судового процесу надали свої пояснення по суті справ.

Представники ВДВС в судове засідання не з'явились, причини неявки суду невідомі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням суду від 19.05.2011р. позовні вимоги дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до товариства з обмеженою відповідальністю "Смілаенергопромтранс" задоволено частково.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.07.2011р. рішення господарського суду Черкаської області від 19.05.2011р. змінено.

На виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 13.07.2011р. було видано наказ.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду України від 06.10.2011р. в описовій, мотивувальній та резолютивній частинах постанови Київського апеляційного господарського суду від 13.07.2011р. виправлено описку та замінено суму інфляційних збитків, зазначено 43 089,61 грн., замість 4 309,61 грн. по всьому тексту постанови. Ухвала набрала законної сили.

Ухвалою суду від 08.05.2012р. внесено виправлення до наказу господарського суду Черкаської області по справі №13-11/1947 від 27.07.2011р. та зазначено суму інфляційних збитків - 43 089,61 грн., що підлягає стягненню з боржника. В решті наказ від 27.07.2011р. залишено без змін.

Суд першої інстанції при розгляді скарги враховує також Постанову Вищого господарського суду України від 16.07.2015р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.05.2015р. у справі №06/5026/2785/2011 у спорі між цими ж сторонами з приводу розрахунків за спожитий природний газ. При цьому Вищий господарський суд України у своїй постанові від 16.07.2015р. зазначив, що висновок апеляційного господарського суду стосовно того, що 17.02.2012р. є датою списання боргу з пені, інфляційних втрат та 3% річних, ґрунтується на досліджених судом обставинах справи та приписах Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий газ та електричну енергію" та Постанови Кабінету Міністрів України від 08.08.2011 №894.

В даній справі суд дійшов висновку про підставне комісійне списання боргу відповідачу (боржнику) за спожитий газ згідно протоколу №2 від 29.12.2011, оскільки борг існував станом на 01.01.2011р. за договором №27/09-10ТЕ.

27.08.2015 Смілянський міський відділ державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції одержав від Товариства з обмеженою відповідальністю "Смілаенергопромтранс" з супровідним листом від 26.08.2015 №760 такі документи:

- акт звірки взаємних розрахунків за 2011 рік між Черкаською філією ДК "Газ України" і ТОВ "Смілаенергопромтранс", згідно з яким заборгованість ТОВ "Смілаенергопромтранс" перед ДК "Газ України" відсутня;

- копію протоколу засідання комісії з питань списання заборгованості за природний газ ТОВ "Смілаенергопромтранс" від 29.12.2011р. №2, згідно з яким списана заборгованість перед ДК "Газ України" у сумі 234988 грн. 68 коп. за договором від 23.09.2009р. №27/09-ТЕ, у тому числі нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних з простроченої суми;

- платіжне доручення від 20.03.2015р. №1228 на перерахування ТОВ "Смілаенергопромтранс" на користь ДК "Газ України" 19917 грн. присудженої за рішенням господарського суду Черкаської області від 19.05.2011р. у справі №11/1947 суми судового збору.

08.12.2015 на підставі вказаних вище документів головний державний виконавець Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції Гребенюк О.В. прийняв оскаржену стягувачем постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №31780965 відповідно до п. 8, п. 14 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку із списанням встановленої рішенням суду заборгованості, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа, та сплатою боржником на користь стягувача судових витрат у сумі 19917 грн., що не підлягають списанню.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі списання згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

Судом першої інстанції були враховані аналогічні обставини щодо списання 17.02.2012 згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий газ та електричну енергію" присуджених до стягнення з боржника на користь стягувача за рішенням господарського суду Черкаської області від 19.01.2012 у справі №06/5026/2785/2011 між цими ж сторонами сум: 17359 грн. 17 коп. пені, 126244 грн. 57 коп. інфляційних нарахувань і 38318 грн. 45 коп. 3% річних, що були встановлені постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.05.2015р. у справі №06/5026/2785/2011, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 16.07.2015р., і тому відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України не підлягають доказуванню при даному розгляді скарги стягувача на дії Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції.

Доводи стягувача, приведені ним в обґрунтування своєї скарги, щодо неможливості списання і фактичного не списання присуджених за рішенням господарського суду Черкаської області від 19.05.2011р. у справі №11/1947 сум пені, інфляційних нарахувань і 3% річних суперечать встановленим постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.05.2015р. у справі №06/5026/2785/2011 (між цими ж сторонами) обставинам проведення такого списання за рішенням комісії та застосування ЗУ "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію", тому відхиляються господарським судом.

Факт сплати боржником на користь стягувача присудженої за рішенням господарського суду Черкаської області від 19.05.2011р. у справі №11/1947 суми судового збору у розмірі 19917 грн. підтверджується платіжним дорученням від 20.03.2015р. №1228.

Доводи стягувача щодо неправильного застосування державним виконавцем у спірних правовідносинах п. 14 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" є помилковими.

Твердження заявника про не укладення між боржником і стягувачем договору про списання вказаних у наказі господарського суду Черкаської області від 27.07.2011р. №11/1947 сум пені, інфляційних нарахувань та 3% річних, їх фактичну несплату боржником і несписання із бухгалтерського обліку стягувача, оскільки обов'язковість укладання такого договору не передбачена чинним законодавством. Боржник скористався механізмом списання заборгованості, що визначений спеціальним законом - ЗУ "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію".

Посилання стягувачем у скарзі на постанову ВСУ від 22.04.2015 у справі №20/88 є помилковими, оскільки дана постанова не містить висновків (правової позиції) щодо застосування норм матеріального права, оскільки вказаною постановою Верховний Суд України відмовив у задоволенні заяви про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 13.01.2014р. у справі №20/88 через те, що встановив відсутність передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України підстави для подання такої заяви, а саме неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

Статтею 1212 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарга на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 9.13 своєї постанови від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" роз'яснив, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що ухвала у даній справі прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та відповідністю висновків, викладених в ухвалі, дійсним обставинам справи, тому ухвала є законною та обґрунтованою. Підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірньої компанії „Газ України" Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 26.01.2016 у справі № 13-11/1947 залишити без змін.

Матеріали справи № 13-11/1947 повернути Господарському суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська