донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

02.03.2016 справа №905/3352/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_4 за довіреністю
від відповідача:Не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь», м. Маріуполь, Донецька область
на ухвалу господарського судуДонецької області
від12.06.2014 року
по справі№ 905/3352/14 (суддя: Бойко І.А.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика рукавних фільтрів», м. Кременчук, Полтавська область
до відповідача:Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь», м. Маріуполь, Донецька область
простягнення 248 544,28 грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фабрика рукавних фільтрів», м. Кременчук, Полтавська область (далі «Позивач») звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь», м. Маріуполь, Донецька область (далі «Відповідач») суми основного боргу у розмірі 239 530,60 грн. за договором № 127 АЕСсн від 18.03.2011 року (далі «Договір») та суми 3% річних у розмірі 9 013,68 грн.

В порядку ст. 60 ГПК України, Відповідач звернулось до господарського суду з зустрічною позовною заявою в межах справі № 905/3352/14 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика рукавних фільтрів», м. Кременчук, Полтавська область про стягнення заборгованості у розмірі 3`939,77 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.06.2014 року у справі № 905/3352/15 зустрічну позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь», м. Маріуполь, Донецька область повернуто без розгляду.

Не погодившись із зазначеною ухвалою господарського суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 12.06.2014 року у справі № 905/3352/15 та передати справу на розгляд до господарського суду Донецької області.

Заявник апеляційної скарги вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з невірним застосуванням норм процесуального права.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Представник Позивача в судовому засіданні підтримав доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу, заперечував проти останньої та звернувся до суду з проханням ухвалу господарського суду Донецької області від 12.06.2014 року у справі № 905/3352/15залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Представник Відповідача в судове засідання не зявився, поважність причин неявки суду не повідомив.

Приймаючи до уваги те, що явка представників сторін (учасників судового процесу) у судове засідання не була визнана обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представника Відповідача.

Відповідно до статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України фіксацію судового процесу було здійснено технічними засобами, складено протокол судового засідання.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 4-3, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає ухвалу господарського суду винесену з дотриманням норм процесуального права, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 60 ГПК України, відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом.

Пунктом 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що початок розгляду справи по суті має місце з того моменту, коли господарський суд після завершення підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК), відкриття судового засідання, роз'яснення (за необхідності) сторонам та іншим учасникам судового процесу їх прав та обов'язків і розгляду інших клопотань і заяв (про відкладення розгляду справи, залучення до участі в ній інших осіб, витребування додаткових доказів тощо) переходить безпосередньо до розгляду позовних вимог, тобто до з'ясування у передбаченому ГПК порядку обставин справи та здійснення їх правової оцінки, про що зазначається в протоколі судового засідання. При цьому неявка у судове засідання сторін або однієї з сторін, за умови, що їх належним чином повідомлено про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК.

Також, відповідно п. 3.15 вказаної постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 право відповідача на подання зустрічного позову для спільного розгляду з первісним позовом також пов'язується з початком розгляду господарським судом справи по суті. У разі подання зустрічного позову після початку розгляду справи по суті суддя відмовляє в його прийнятті на підставі п.1 ч.1 ст.62 ГПК України як такого, що поданий з порушенням припису ч.1 ст.60 ГПК України; при цьому не має значення, з яких причин (поважних чи неповажних) зустрічний позов не було подано до початку такого розгляду. У цьому разі відповідач не позбавлений можливості звернутися з новим позовом у загальному порядку.

Приймаючи оскаржувані ухвалу, суд першої інстанції цілком обґрунтовано виходив з того, що відповідно до ч.2 ст. 60 ГПК України позовна заява за зустрічним позовом подається за загальними правилами подання позовів. Відтак, позов повинен бути поданий з додержанням вимог ст.ст. 54-58 ГПК України щодо форми і змісту позовних заяв.

Якщо позовну заяву за зустрічним позовом надано з порушенням вимог, викладених у ст.ст.54-58 ГПК України, господарський суд повертає позовну заяву на підставі ст.63 ГПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок сплати судового збору та його розмір визначений Законом України "Про судовий збір".

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 2 вказаного Закону України (в редакції чинній на момент звернення з зустрічною позовною заявою) ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 2% ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат; за позовну заяву немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи при поданні зустрічної позовної заяви Відповідачем не було надано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Пунктом 4 частини 1 статті 63 ГПК України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Таким чином, відсутність сплати Приватним акціонерним товариством «Азовелектросталь» судового збору за подання зустрічної позовної заяви у встановленому Законом порядку та розмірі, визнано судом як правова підстава для повернення поданої ним заяви.

В обґрунтування апеляційної скарги, Відповідач посилався на те, що місцевим господарським судом не враховано, що Позивачем вже був сплачений судовий збір, а отже, повторна сплата останнього не потрібна.

При цьому, Відповідач звертався до суду першої інстанції з клопотанням про надання відстрочки оплати судового збору на зустрічну позовну заяву.

Підпунктом 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Однак, апеляційним судом встановлено, що вказане твердження не підтверджується матеріалами справи, оскільки в матеріалах справи відсутнє будь - яке звернення Відповідача до суду стосовно необхідності відстрочення (розстрочення) судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати. Не підтверджує наявність такого окремого клопотання й перелік додатків до зустрічної позовної заяви. Більш того, в апеляційній скарзі Відповідач взагалі, не зазначає про перебування останнього у скрутному матеріальному становищі.

З огляду на зазначене, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірність повернення зустрічної позовної заяви Відповідача.

Оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що під час розгляду справи місцевим господарським судом допущені порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 103, 104 ГПК України як підстави для скасування ухвали, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь», м. Маріуполь, Донецька область залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 12.06.2014 року у справі № 905/3352/15 залишити без змін.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

Надруковано примірників:

1 позивачу;

1 відповідачу;

1 до справи;

1 ГСДО;

1 ДАГС.