ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

02 березня 2016 року Справа № 925/1624/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Прокопанич Г.К.

суддів Палія В.В.

Селіваненка В.П.,

розглянувши касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2016

у справі № 925/1624/15 господарського суду Черкаської області

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 102 212,67 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2016 у справі № 925/1624/15.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до підпунктів 2.20, 2.21, 2.22 пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" чинним законодавством не встановлено спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав, передбачених ГПК України, зокрема, Вищим господарським судом України на підставі пункту 4 частини першої статті 1113 ГПК України. За відсутності у відповідному платіжному документі належних платіжних реквізитів або неправильного їх зазначення заява (скарга) так само повертається господарським судом без розгляду.

У доданій до касаційної скарги квитанції від 05.02.2016 № 89 про сплату судового збору зазначено наступні реквізити у призначенні платежу: "За подання касаційної скарги на ухвалу КАГС апеляційного господарського суду". Таким чином, з поданої квитанції неможливо зрозуміти, по якій саме справі сплачено судовий збір.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Статтею 105 ГПК України передбачено, що постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Відповідно до ч. 3 ст. 50 ГПК України перебіг процесуального строку, обчислюваного роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок.

Згідно з ст. 51 ГПК України строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку.

Оскільки оскаржена ухвала Київського апеляційного господарського суду набрала законної сили 15.01.2016, то, з урахуванням наведених приписів закону строк касаційного оскарження зазначеного судового акта відповідно до частини другої статті 51 ГПК України закінчився 04.02.2016, а вказана касаційна скарга подана до суду 06.02.2016, про що свідчить штамп поштового відділення на конверті, адресованому Київському апеляційному господарському суду. Таким чином, зазначена касаційна скарга подана після закінчення строку, встановленого для її подання.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Клопотання про відновлення пропущеного строку скаржником не заявлено.

За таких обставин колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Після усунення обставин, зазначених в ухвалі Вищого господарського суду України від 02.03.2016 касаційна скарга може бути подана повторно у порядку, встановленому розділом ХІІ1 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4, 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В :

1. Повернути касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2016 у справі № 925/1624/15 (з доданими до неї документами).

2. Справу № 925/1624/15 повернути до господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя Г.К. Прокопанич

Судді В.В. Палій

В.П. Селіваненко