РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2016Справа №910/33079/15

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»
до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія"
про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 36366,49 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Білоконь І.В. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" (далі - позивач) заявлено позов до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (далі - відповідач) про стягнення 36366,49 грн. страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі Договору страхування наземного транспорту №11716Га/14дп від 17.01.2014 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, якою є відповідач у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.12.2015 порушено провадження у справі №910/33079/15, розгляд справи призначено на 01.02.2016; витребувано від Моторного (транспортного) страхового бюро України інформацію щодо полісу №АЕ/3590592.

15.01.2016 від МТСБУ надійшла інформація, витребувана ухвалою суду про порушення провадження у справі.

01.02.2016 відповідач через відділ діловодства суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2016 за клопотанням відповідача розгляд справи відкладено до 29.02.2016.

09.02.2016 позивач через відділ діловодства суду подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Представник позивача в судовому засіданні 29.02.2016 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в засідання господарського суду свого представника не направив повторно, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 29.02.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представника позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

17.01.2014 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування», як страховиком, та ОСОБА_2, як страхувальником, укладено Договір страхування наземного транспорту №11716Га/14дп, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2013 року випуску.

Договором визначено, що до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП, а вигодонабувачем є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк».

Строк дії договору встановлено з 17.01.2014 по 16.01.2019.

26.06.2015 о 18 год. 30 хв. в м. Дніпропетровську в районі електроопори 449 на пр. ім. Газети «Правда» відбулась дорожньо-транспортна пригода, а саме: ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Chevrolet», реєстраційний номер НОМЕР_2, не обрав безпечної швидкості руху та при виникненні перешкоди вчасно не вжив заходів гальмування, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_1, який зупинився попереду, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.07.2015 у справі №200/14406/15-п встановлено порушення ОСОБА_3 вимог п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України та визнано його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також накладено стягнення у вигляді штрафу.

30.06.2015 власник застрахованого автомобіля марки «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_1, звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу, в якій просив виплатити відшкодування.

Як вбачається з ремонтної калькуляції №1.003.15.0 «Audatex» від 14.07.2015, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 66204,38 грн. з ПДВ.

Згідно з рахунком №2070 від 14.07.2015, що складений станцією техобслуговування - Приватне підприємство «АЕЛІТА», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП складає 66204,38 грн., в тому числі ПДВ 11034,06 грн.

Вигодонабувач за Договором страхування наземного транспорту №11716Га/14дп від 17.01.2014 (ПАТ «Універсал Банк») звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» із заявою №462 від 20.07.2015, в якій повідомив, що страхове відшкодування має бути перераховане за бажанням страхувальника, у зв'язку із виконанням ним зобов'язань за кредитним договором перед ПАТ «Універсал Банк».

Позивач, з урахуванням умов договору страхування наземного транспорту, склав страховий акт №1.003.15.09393/VESKO18404 від 26.08.2015, згідно з яким пошкодження транспортного засобу - автомобіля марки «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 36866,49 грн.

На підставі складеного страхового акту №1.003.15.09393/VESKO18404 від 26.08.2015 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» сплатило суму страхового відшкодування в розмірі 36866,49 грн. на рахунок страхувальника ОСОБА_2, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №192 145 від 27.08.2015.

Представник позивача направляв відповідачу (як особі, відповідальній за завдану шкоду) претензії №ЛВ0018882 від 23.11.2015 та №ЛВ0019650 від 28.12.2015, в яких просив відшкодувати 36866,49 грн. Проте, Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія» відповіді на заяву не надало та грошові кошти не сплатило.

За змістом положень ч. 1 ст. 355 Господарського кодексу України об'єкти страхування, види обов'язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються Цивільним кодексом України, цим Кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

Згідно зі ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника.

Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов'язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов'язок із відшкодування шкоди не виконала.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №3-303гс15.

Таким чином, з наведених приписів законодавства вбачається, що позивач - ПрАТ «СК «АХА Страхування» виплативши страхове відшкодування страхувальнику за договором майнового страхування, отримало від останнього права кредитора до особи, відповідальної за завдану шкоду.

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб - автомобіль марки «Chevrolet», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, належить ОСОБА_4 та знаходився під керуванням ОСОБА_3

Доказів того, що ОСОБА_3 не мав права керування транспортним засобом автомобілем марки «Chevrolet», реєстраційний номер НОМЕР_2, та притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП матеріали справи не містять, а тому, враховуючи положення статті 62 Конституції України, які закріплюють принцип презумпції невинуватості особи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 керував вказаним транспортним засобом на законних підставах.

Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

За змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина ОСОБА_3 встановлена у судовому порядку, а тому шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля марки «Chevrolet», реєстраційний номер НОМЕР_2, відшкодовується ним як законним володільцем даного транспортного засобу.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_3 уклав з Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту (поліс) №АЕ/3590592, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Chevrolet», реєстраційний номер НОМЕР_2. Строк дії полісу - з 29.04.2015 по 28.04.2016.

Отже, відповідальність за шкоду, заподіяну майну внаслідок експлуатації автомобіля марки «Chevrolet», реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія».

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

При цьому за умовами п. 12.1 ст. 12 вказаного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом №АЕ/3590592 передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50000,00 грн., франшиза - 500,00 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 66204,38 грн., в тому числі ПДВ 11034,06 грн., а до ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» перейшло право зворотної вимоги в межах виплаченої суми - 36866,49 грн.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до позивача, визначені полісом №АЕ/3590592 розміри лімітів відповідальності та франшизи, суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» витрати в розмірі 36366,49 грн.

Як встановлено в ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

В силу вимог ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, як і не надав доказів часткової або повної сплати заявленої до стягнення суми.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з покладенням судового збору на відповідача, в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (01033, м. Київ, вулиця Саксаганського, будинок 77; ідентифікаційний код 22945712) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вулиця Іллінська, будинок 8; ідентифікаційний код 20474912) страхове відшкодування в розмірі 36366 (тридцять шість тисяч триста шістдесят шість) грн. 49 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 04.03.2016

Суддя О.А. Грєхова