ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.03.16р. Справа № 904/10978/15

За позовом Дніпропетровського обласного териториального відділення Антимонопольного комітету України, м. Дніпропетровськ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Нікополь

про стягнення штрафу та пені

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: Шевченко А.О., дов. № 122 від 23.11.2015 року, представник;

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Дніпропетровське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, м. Дніпропетровськ звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Нікополь про стягнення штрафу в розмірі 139675 грн. та пені в розмірі 139675 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.05.2015 № 24/01-14/05-15 по справі № 05/05-03-2/15 визнано дії Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та інших суб'єктів господарювання які полягають в узгодженні ними своїх дій під час підготовки та участі у відкритих торгах, які проводилися відділом освіти і науки Нікопольської міської ради у 2014 році на закупівлю продуктів харчування, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом першим статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», визначеного пунктом четвертим частини другої статті 6 цього Закону, у вигляді антиконкурентих узгоджених дій суб'єктів господарювання, які стосуються спотворення результатів торгів. Рішенням на Відповідача за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції накладено штраф на загальну суму 139675 гривень, у зв'язку з несплатою якого нараховано пеню в розмірі 139 675 грн.

Відповідач подав клопотання про припинення провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України з посиланням на те, що останній в 2015 року припинив підприємницьку діяльність, а відтак спір не підлягає розгляду в господарському суді.

Ухвалою господарського суду від 09.03.2016 року строк розгляду вирішення спору продовжено до 09.03.2016 року.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

Згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 02.03.2016року оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.05.2015 № 24/01-14/05-15 по справі № 05/05-03-2/15 (далі - Рішення) визнано дії Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - Відповідач) та інших суб'єктів господарювання які полягають в узгодженні ними своїх дій під час підготовки та участі у відкритих торгах, які проводилися відділом освіти і науки Нікопольської міської ради у 2014 році (дата оприлюднення і номер запиту цінових пропозицій 13.01.2014 року «ВДЗ» № 4 (850) № 008374) на закупівлю продуктів харчування, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом першим статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», визначеного пунктом четвертим частини другої статті 6 цього Закону, у вигляді антиконкурентих узгоджених дій суб'єктів господарювання, які стосуються спотворення результатів торгів.

Рішенням на відповідача за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції накладено штраф на загальну суму 139675 гривень.

Дніпропетровське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (далі - Територіальне відділення, позивач) листом від 08.06.2015 №1422/29/05-15 з рекомендованим повідомленням №922 надіслало рішення від 28.05.2015 № 24/01-14/05-15 відповідачу для виконання, за адресою: 53200, АДРЕСА_1.

14.07.2015 року зазначене поштове відправлення було повернуто до Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону, у разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб'єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою; рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур'єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Витяг з рішення було оприлюднено в офіційному друкованому виданні Дніпропетровської обласної ради - газеті Дніпропетровської обласної ради «ЗОРЯ» за 29 липня 2015 року № 57 (21687). Тобто, Рішення вважається таким, що було вручене відповідачу 08.08.2015.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет» розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини другої статті 56 Закону, рішення органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання, а частиною третьою встановлено, що особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України. сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Тобто, строк сплати штрафу, накладеного рішенням на Підприємця закінчився 08.10.2015.

Як вбачається з матеріалів справи, участь в торгах «Продукти молочні, інші» (10.51.5) відповідач приймав разом з Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3.

ФОП ОСОБА_3 відповідно до частини першої статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», оскаржила рішення територіального відділення до господарського суду Дніпропетровської області, згідно статей першої та другої ГПК України в частині захисту своїх прав і охоронюваних законом інтересів.

Господарським судом Дніпропетровської області прийнято рішення від 06.10.2015 по справі № 904/7253/15, яким ФОП ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні позову, дане рішення переглядається Дніпропетровським апеляційним господарським судом. При цьому господарський не вбачає підстав для зупинення провадження по даній справі до перегляду Дніпропетровським апеляційним господарським судом рішення від 06.10.2015 по справі № 904/7253/15, оскільки ФОП ОСОБА_3 оскаржила рішення Адміністративної колегії по справі №05/05/03-2/15 від 28.05.2015 року лише в частині визнання її дій протиправними, накладення на неї штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідач, в свою чергу, рішення, яким на нього накладено штраф, у встановленому Законом порядку не оскаржував.

Відповідно до частини 8 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати, до Територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Відповідачем доказів про сплату штрафу Територіальному відділенню не надано.

Частиною 5 статті 56 Закону встановлено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону, нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Згідно частини сьомої статті 56 Закону, у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Нарахування пені за несплату в строк штрафу з дня наступного після закінчення двомісячного строку для добровільної сплати штрафу до дня подачі позовної заяви, тобто з 09.10.2015 по 14.12.2015 року, що складає 135 607 грн.

Оскільки відповідно до частини 5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України, сума стягнення пені становить 139675 грн.

Статтею 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» передбачено, що з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб'єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв'язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Таким чином, позовні вимоги Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за порушення законодавства про захист економічної конкуренції в сумі 139 675 грн. та пені за прострочення штрафу оплати штрафу в сумі 139 675 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо клопотання відповідача про припинення провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України з посиланням на те, що останній в 2015 року припинив підприємницьку діяльність, а відтак спір не підлягає розгляду в господарському суді слід зазначити наступне.

Позовну заяву №3416/28/0215 від 14.12.2015 року подано до господарського суду 22.12.2015 року. Ухвалою господарського суду від 25.12.2015 року порушено провадження по справі №904/10978/15. Як вбачається з офіційного інтернет- сайту https://usr.minjust.gov.ua Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис №3022095 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем здійснено, 22.01.2016 року стан суб'єкта - припинено. Таким чином, станом на момент порушення провадження по даній справі відповідач був суб'єктом підприємницької діяльності, а відтак відсутні підстави для припинення провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Частиною 4 п. 4.7 постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011 року передбачено, що громадянин, який мав статус суб'єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратив такий статус, не може бути стороною в судовому процесі у господарському суді, якщо немає визначених законом підстав для його участі в такому процесі. Однак у разі коли відповідна зміна статусу відбулася після порушення провадження у справі, вона не тягне за собою наслідків у вигляді зміни підвідомчості такої справи і, відповідно, - припинення провадження у ній, оскільки на час порушення господарським судом такого провадження її розгляд належав до юрисдикції цього суду; наведене стосується й випадку подання відповідним громадянином, що був відповідачем у справі, зустрічного позову в тій же справі. У будь-якому разі у суду немає й правових підстав для застосування при цьому положень статті 25 ГПК та залучення до участі у справі як правонаступника фізичної особи - підприємця тієї ж таки фізичної особи, оскільки правонаступництво передбачає перехід прав та обов'язків від одного суб'єкта до іншого, а не зміну правового статусу однієї й тієї ж самої особи. У разі задоволення позову до фізичної особи, яка в процесі розгляду справи втратила статус суб'єкта підприємницької діяльності, резолютивна частина відповідного судового рішення, крім відомостей, передбачених частинами другою-сьомою статті 84 ГПК, повинна містити дані, визначені в пункті 2 частини другої статті 54 цього Кодексу для фізичної особи (без зазначення її колишнього статусу суб'єкта підприємницької діяльності).

Крім того, норма статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", яка передбачає звернення до суду з позовом до Антимонопольного комітету України та його територіальних органів відносить вказані спори виключно до господарського суду. При цьому відсутня пряма норма закону, яка б передбачала вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З боку суб'єктного складу спору, який підвідомчий господарським судам, з огляду на приписи п. 3 статті 12 ГПК України, статті 21 та ч. 2 статті 1 ГПК України, зазначені справи підвідомчі господарським судам і в тому разі, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Щодо сплати та стягнення судового збору по справі суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", з урахуванням норм частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1 218 грн. 00 коп.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, що діяла на момент звернення із позовом до суду) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1 218 грн. 00 коп.) та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат (182 700 грн. 00 коп.).

Ціна позову становить 279350грн., отже, сума судового збору за подання даного позову мала складати 4190,25грн.

Пунктом 3.4. Постанови пленуму №7 від 21.02.2013року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у разі коли господарським судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який з тих чи інших причин до прийняття рішення зі справи сплачено не було, а останнє прийнято на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у доход державного бюджету України.

Зважаючи на те, що ухвалами господарського суду позивачу було відстрочено сплату судового збору, однак до прийняття рішення зі справи його сплачено не було, рішення прийнято на користь позивача, суму судового збору слід стягнути з відповідача у доход державного бюджету України в розмірі 4190,25грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 1, 4-5, 12, 33, 34, 49, 75, 82 - 85, 115-116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (53200, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в доход загального фонду Державного бюджету України на рахунок Державної казначейської служби України за місцем реєстрації Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 як платника податків за кодом бюджетної класифікації 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції» штраф в сумі 139675 гривень та пеню в сумі 139675 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (53200, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в доход Державного бюджету України в особі управління Державної казначейської Служби України у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області (49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7, код ЄДРПОУ 379 892 69, рахунок 312 142 067 830 05 в Відділенні банку ГУДКУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, КБКД 220 300 01) судовий збір в сумі 4190,25грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 09.03.2016 року.

Суддя С.В. Мартинюк