ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2016 р.Справа № 922/5978/15

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Жиляєв Є.М.

судді: Доленчук Д.О. , Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АН Капіталіст", м. Київ
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, с. Чепіль Харківської області
про стягнення 47854,97 грн.
за участю представників:

позивача - Михайлова Л.В., довіреність від 27.10.2015 року; Свінціцький Ф.О., довіреність від 27.10.2015 року;

відповідача - ОСОБА_1 (особисто)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АН Капіталіст", м. Київ (позивач) 09.11.2015 р. звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, с. Чепіль Харківської області, про стягнення 47854,97 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання з боку відповідача своїх зобов'язань за Договором про надання послуг № 14-03-2015 року від 14.03.2015 року, у зв'язку із чим, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 47854,97 грн. (що складається з: основного боргу з врахуванням індексу інфляції, 3 % річних та неустойки). Також до стягнення заявлені судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12 листопада 2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 922/5978/15 та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 08 грудня 2015 року о 10:20.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08 грудня 2015 року розгляд справи № 922/5978/15 відкладено на 14 грудня 2015 р. о 12:20 год., відповідно до приписів ст. 77 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14 грудня 2015 року задоволено клопотання позивача про продовження строку вирішення спору (вх. № 49969), строк розгляду справи продовжено на п'ятнадцять днів, до 24 січня 2016 року, задоволено клопотання відповідача в частині відкладення розгляду справи (вх. № 49846), відмовлено в задоволенні клопотання відповідача в частині зобов'язання позивача надіслати на фактичну адресу відповідача копії позову з додатками (вх. № 49846) та розгляд справи № 922/5978/15 відкладено на 12 січня 2016 р. о 12:20 год., відповідно до приписів ст. 77 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12 січня 2016 року розгляд справи № 922/5978/15 відкладено на 19 січня 2016 р. о 15:40 год., відповідно до приписів ст. 77 ГПК України.

19.01.2016 року в судовому засіданні оголошено перерву до 21.01.2016 року до 12:20год., відповідно до приписів ст. 77 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.01.2016 року розгляд справи № 922/5978/15 відкладено на 25 січня 2016 р. о 12:00год., відповідно до приписів ст. 77 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25 січня 2016 року призначено колегіальний розгляд справи № 922/5978/15 у складі трьох суддів.

Автоматичним визначенням складу колегії суддів для розгляду справи № 922/5978/15 було призначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Жиляєв Є.М., суддя Доленчук Д.О., суддя Денисюк Т.С., на підставі чого, керівником апарату суду було складено та підписано відповідний Протокол Автоматичного визначення складу колегії суддів від 25.01.2016 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25 січня 2016 року зазначено, що клопотання відповідача про призначення у справі судової експертизи (вх. № 2264 від 25.01.2016 р.) буде розглянуто в наступному судовому засіданні та розгляд справи відкладено на 03 лютого 2016 р. о 10:30год., відповідно до приписів ст. 77 ГПК України.

03.02.2016 року через канцелярію суду, до матеріалів справи від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 3478).

03.02.1016 року через канцелярію суду, до матеріалів справи від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів (вх. № 3413).

03.02.2016 року через канцелярію суду, до матеріалів справи від відповідача надійшла заява про фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу (вх. № 3492).

За заявою відповідача про фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу (вх. № 3492 від 03.02.2016 р.) запис судового засідання 24.02.2016 року здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: КП "Діловодство спеціалізованого суду". Для архівного оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер СІСХ-09345.

Позивач в судове засідання з'явився, заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання з'явився, проти позову заперечив повністю з підстав, викладених у наданому раніше відзиві на позовну заяву. Також, в засіданні підтримав подане раніше клопотання про витребування доказів (вх. № 3413 від 03.02.2015 р.) та про призначення у справі судової експертизи (вх. № 2264 від 25.01.2016 р.).

Розглянувши клопотання відповідача про призначення у справі судової експертизи (вх. № 2264 від 25.01.2016 р.), заслухавши думку позивача з приводу вказаного клопотання, суд зазначає про наступне.

Згідно з ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками судових експертів.

Відповідно до ч.1 ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Як зазначено у п. 2 постанови Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 р. №4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Розглянувши вказане клопотання, проаналізувавши зміст поставлених питань, що пропонуються на вирішення експертизи, суд прийшов до висновку, що вирішення поставлених питань не входить до предмету доказування, а відтак суд відмовляє в задоволенні клопотання про призначення експертизи.

Клопотання відповідача про витребування доказів (вх. № 3413 від 03.02.2015 р.), судом залишається без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 38 ГПК України сторона, прокурор, які порушують клопотання перед господарським судом про витребування доказів, повинні докладно зазначити: який доказ вимагається, підстави, з яких вони вважають, що ці докази має підприємство чи організація, і обставини, які можуть підтвердити ці докази.

Враховуючи вищенаведені приписи та з урахуванням наявних матеріалів справи, а також висловлених в судовому засіданні думок сторін, суд відхиляє клопотання про витребування доказів, як необґрунтоване. Так, в клопотанні заявником клопотання не обґрунтовано, що витребувані ним докази відносяться до предмету доказування і відповідають принципу допустимості доказів (господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи -ст. 34 ГПК України).

Крім того, суд зазначає, що сторони компетентні самостійно вирішити це питання, і самостійно несуть ризик недостатності поданих ними доказів.

Таким чином, за висновками суду, в матеріалах справи №922/5978/15 достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору та є необхідними для прийняття повного і обґрунтованого судового рішення.

Дослідивши матеріали господарської справи № 922/5978/15, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно дослідивши надані докази, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, судом встановлено наступне.

14 березня 2015 року між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "АН Капіталіст" (замовник) та відповідачем - Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (виконавець) було укладено Договір про надання послуг №14-03-2015 (далі - Договір) (т.с. І а.с. 13-15), відповідно до умов пункту 1.1. якого, виконавець зобов'язується за завданням замовника надати послуги, а замовник зобов'язується сплатити виконавцю послуги згідно умов цього Договору.

За вказаним Договором виконавець надає замовнику послуги з розробки Веб-сайту (п. 2.1. Договору).

Згідно з умовами п.2.2. вищевказаного Договору, конкретний перелік та вартість послуг, які надаються, а також строки виконання та строки оплати зазначені у додатку №1 до Договору, який є його невід'ємною частиною.

Відповідно до умов п. 4.1. Договору, виконавець зобов'язаний якісно, своєчасно та в повному обсязі надати замовнику послуги, передбачені ним Договором та Додатками до цього Договору та передати замовнику усі матеріали, які необхідні для обслуговування Веб-сайту в електронному вигляді.

Згідно з п. 4.2. Договору, замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплатити виконавцю надані послуги.

Розмір винагороди виконавця за послуги, надані на користь замовника, зазначений у Додатку до цього Договору (п. 5.1. Договору).

Згідно з умовами п. 6.11. Договору, сплата винагороди виконавцю за цим Договором здійснюється замовником, відповідно до порядку та у розмірі, узгодженому сторонами у Додатку до цього Договору.

Відповідно до п. 6.2. Договору, усі розрахунки за цим Договором здійснюються у гривнях, у безготівковій формі, шляхом перерахування відповідної суми на банківський рахунок виконавця, зазначений у реквізитах цього Договору.

Згідно з п. 7.1. Договору, приймання - передача наданих за цим Договором послуг здійснюється сторонами за Актом приймання - передачі результатів наданих послуг.

Відповідно до п. 7.2. Договору, замовник підписує Акт приймання - передачі послуг на протязі 4 (чотирьох) банківських днів з моменту отримання замовником виконаної, у відповідності до Технічного завдання (далі -ТЗ), роботи, або надає мотивовану відмову від його підписання у вигляді вичерпного списку правок та корективів. Після виконання виконавцем правок та корективів, зазначених у даному списку, якщо такі правки та корективи не суперечать ТЗ, замовник знову перевіряє роботу та, або підписує акт приймання - передачі послуг, або надає мотивовану відмову від його підписання у вигляді другого, остаточного списку правок та корективів. Виконавець зобов'язується виконати правки та корективи, зазначені у другому списку, якщо такі правки та корективи не суперечать ТЗ, у найкоротші строки. Усі правки та корективи, які не попали у перші два списки правок та корективів можуть бути виконані виконавцем за окрему плату, це не відноситься до випадків, коли правка та/або коректировка є явним порушенням ТЗ зі сторони виконавця.

Згідно з п. 7.3. Договору, послуги за цим Договором вважаються виконаними з моменту підписання акту приймання - передачі послуг. У разі, якщо замовник не підпише Акт приймання - передачі послуг у строк, зазначений в п. 7.2. Договору та не надасть мотивовану відмову від його підписання, то такі послуги вважаються такими, що надані та прийняті у повному обсязі без зауважень з моменту складання виконавцем акту приймання - передачі послуг.

14.03.2015 року між позивачем (замовник) та відповідачем (виконавець) було укладено Додаток № 1 до Договору про надання послуг № 14-03-2015 (т.с. І а.с. 16-), відповідно до умов п. 1. якого, виконавець зобов'язався у строк до 29 липня 2015 року розробити Веб-сайт дошки оголошень для Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Рітейл", згідно Технічного завдання (надалі -ТЗ), яке додається до вказаного Додатку.

Відповідно до п. 2. вищевказаного Додатку № 1 до Договору від 14.03.2015 р., послуги вважаються виконаними та прийнятими замовником після підписання сторонами Акту приймання - передачі послуг. Акт підписується сторонами згідно п. 7 Договору № 14-03-2015 про надання послуг від 14.03.2015 року.

Згідно з п. 3. вищевказаного Додатку № 1 до Договору від 14.03.2015 р., винагорода виконавця (вартість послуг за цим Додатком) за надання зазначених у п. 1 цього Додатку послуг складає без врахування ПДВ 86740,00 грн.

Відповідно до умов п. 4. Додатку № 1 до Договору від 14.03.2015 р., винагорода виконавця, за надання зазначених у п. 1 цього Додатку послуг, підлягає сплаті замовником поетапно у наступному порядку:

- до 17.03.2015 р., включно, замовник сплачує 12644,00 грн. за 1-й етап, який включає: деталізація прототипу, деталізація ТЗ, розробка концепту дизайну.

- на протязі 2-х банківських днів після виконання кожного етапу робіт та демонстрації результату виконаної роботи замовнику останній приймає роботу та сплачує даний етап у повному обсязі або надає один вичерпний список корективів поточного етапу. Виконавець зобов'язаний виконати даний список корективів у найкоротші строки, якщо вказані корективи не суперечать ТЗ.

- після виконання списку корективів (якщо такий був) виконавець демонструє результат виконаної роботи замовнику і останній на протязі 2-х банківських днів приймає виконані корективи та оплачує даний етап роботи, або надає лист з чіткими підставами відмови у прийнятті даного етапу роботи. Якщо такого листа в узгоджені строки не надходило на зазначену у реквізитах електронну пошту виконавця, то даний етап вважається виконаним та підлягає оплаті у погоджений період.

Відповідно до п. 5 зазначеного Додатку до Договору про надання послуг від 14.03.2015 р., визначено етапи надання послуг, їх вартість та строки виконання:

1-й етап - деталізація прототипу, деталізація ТЗ, розробка концепту дизайну. Вартість 12644,00 грн. Строк виконання етапу: 3 (три) тижні, починаючи з дня, наступного після сплати авансу.

2-й етап - дизайн. Вартість 17146,00 грн. Строк виконання етапу: 3 (три) тижні, починаючи з дня, наступного після сплати 1 етапу.

3-й етап - верстка сайту. Вартість 17146,00 грн. Строк виконання етапу: 3 (три) тижні, починаючи з дня, наступного після етапу дизайну.

4-й етап - програмування. Вартість 22456,00 грн. Строк виконання етапу: 8 (вісім) тижнів, починаючи з дня. наступного після оплати етапу верстки.

5-й етап - тестування та перенос сайту на домен та хостинг замовника. Вартість 17348,00 грн. Строк виконання етапу: 2 (два) тижні, починаючи з дня, наступного після оплати етапу програмування.

Кожен етап або група етапів окремо (поза всього проекту) можуть мати другу вартість та другий строк виконання.

Позивач звернувся з даним позовом до господарського суду, в якому наголошує, що відповідно до умов вищевказаного Договору, позивач 17.03.2015 року здійснив передплату за перший етап в розмірі 12644,00 грн., про що надав до матеріалів справи копію платіжного дорученням №1026 від 17.03.2015 року (т.с. І а.с. 18). Так, позивачем зазначено, що термін закінчення виконання першого етапу - 08.04.2015 року.

Також, позивачем наголошено, що 14.05.015 року позивач здійснив передплату за другий етап здійснено оплату в розмірі 17146,00 грн., про що позивачем надано до матеріалів справи копію платіжного доручення №1074 від 14.05.2015 року (т.с. І а.с. 19). Термін закінчення виконання другого етапу - 08.04.2015 року.

Позивач стверджує, що у строки, передбачені умовами Договору, відповідач не виконав послуги та погодився повернути позивачу кошти у зв'язку з неможливістю виконати послуги за Договором.

Проте, як зазначає позивач, всупереч вищенаведеному, відповідач 03 вересня 2015 року надіслав на адресу позивача Претензію № б/н, в якій вимагав сплати 17146,00 грн. основного боргу та 8573,00 грн. штрафних санкцій (т.с. І а.с. 20-26) за проведену роботу.

В обґрунтування позовних вимог, позивачем наголошено, що жодних актів прийому-передачі послуг відповідно до умов договору між сторонами не підписано, а докази надсилання Актів прийому-передачі наданих послуг відповідачем не надано, про що було зазначено у відповіді №140915/02 від 14.09.2015 на претензію № б/н від 03.09.2015 р.

Також, позивачем зазначено, що 23.09.2015 року відповідач звернувся з листом до позивача з вимогою розірвання договору № 14-03-2015 від 14.03.2015 року, що свідчить про небажання відповідача повернути грошові кошти.

Таким чином, позивачем зазначено, що станом на 19.10.2015 року відповідач не виконав роботи, передбачені Договором та не повернув позивачу кошти, які були в якості передплати перераховані позивачем.

Окрім того, позивачем на підставі пункту 8.1 Договору №14-03-2015 від 14.03.2015 р., відповідно до якого, за порушення виконавцем строків надання послуг, замовник має право стягнути від виконавця неустойку в розмірі 1% від вартості послуг за кожний день прострочення надання послуг, але не більше 50 відсотків від вартості не наданої в строк послуги пред'явлені до стягнення з відповідача 47854,97 грн., що складається з суми передплати за виконані роботи з врахуванням індексу інфляції, 3 % річних та неустойки.

Відповідач під час розгляду даної справи проти позову заперечував повністю, в обґрунтування своїх заперечень наголошував на тому, що роботи виконані, прийняті замовником без зауважень, що підтверджується електронним листуванням (скайп листуванням).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 2 ГПК України, господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Також, ч. 1 ст.15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положеннями ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, які не є виключними, а саме: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб'єкт захисту, вважаючи, що таким чином буде припинене порушення його прав і законних інтересів.

Тобто, як витікає з положень Господарського процесуального кодексу України, норм Цивільного кодексу та Господарського кодексу, господарський суд розглядає спори на захист порушеного права.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Приписами ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші угоди (правочини), передбачені законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу. інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними. Та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За правовим змістом Договір, укладений між сторонами, є змішаним договором - підряду з окремими елементами договору про надання послуг.

Належних письмових доказів погодження сторонами у письмовому вигляді про дострокове припинення дії Договору, суду не надано.

Згідно з визначенням ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. За частиною 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 853 ЦК України передбачено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Згідно з вимогами частини 1 ст. 854 ЦК України замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи.

Відповідно до частини 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст.ст. 3, 629 Цивільного кодексу України цивільне законодавство ґрунтується на принципах справедливості, добросовісності та розумності та передбачає обов'язковість виконання договірних зобов'язань.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року N 18-рп/2004 поняття "охоронюваний законом інтерес" що вживається в законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Водночас, за приписами ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України саме на позивача покладається тягар доказування обґрунтованості його доводів та вимог.

Згідно з вимогами ст. ст. 36, 43 ГПК України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Так, звертаючись до суду позивач наполягав на тому, що в порушення взятих на себе зобов'язань відповідачем не виконано жодних робіт за договором та не повернено коштів які були сплачені позивачем в якості передплати.

З наведеним колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне. Так, до матеріалів справи відповідачем надано електронне листування з позивачем з приводу виконання, погодження та приймання виконаних робіт.

Крім того, як вбачається з наданих позивачем платіжних доручень, позивачем здійснена оплата 17.03.2015 року у сумі 12644,00 грн. за перший етап та 14.05.2015 року у сумі 17146,00 грн. за другий етап послуг згідно спірного договору №14-03-2015 від 14.03.2015, що відповідає умовам погодженого сторонами договору та свідчить про прийняття виконаної роботи без зауважень (арк.с.18-19, т.1).

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, та вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог.

При розподілі господарських витрат, суд керується приписами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої, витрати зі сплати судового збору за майновий характер спору в даному разі покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 124,129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "АН Капіталіст" відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 29.02.2016 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя Є.М. Жиляєв Д.О. Доленчук Т.С. Денисюк

/справа № 922/5978/15/