ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2016 р. Справа № 911/238/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромінвестгруп»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАГМА ТРЕЙД»

про стягнення 391 466,46 грн

Суддя Горбасенко П.В.

За участю представників:

від позивача не зявилися;

від відповідача не зявилися.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрпромінвестгруп» в особі арбітражного керуючого ОСОБА_1 (далі позивач) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАГМА ТРЕЙД» (далі відповідач) про стягнення 391 466,46 грн заборгованості, з яких: 340 000 грн боргу зі сплати орендної плати за період з вересня 2015 року по грудень 2015 року згідно договору оренди нерухомого майна № 01/08/09 від 01.09.2015, 42 690,71 грн пені, 5 865 грн інфляційних втрат та 2 910,75 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором оренди нерухомого майна № 01/08/09 від 01.09.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.01.2016 порушено провадження у справі № 911/238/16, розгляд справи призначено на 05.02.2016.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.02.2016 розгляд справи відкладено на 26.02.2016.

Заяв чи клопотань про застосування позовної давності до вимог позивача відповідачем не заявлено.

Сторони в судове засідання 26.02.2016 не зявився, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011 передбачено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що неявка сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Київської області від 04.02.2015 у справі № Б3/004-12/13 Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрпромінвестгруп» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.08.2105 у справі № Б3/004-12/13 ліквідатором ТОВ «Укрпромінвестгруп» призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор з дня свого призначення приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження, виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута. З дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута.

01.09.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромінвестгруп» (надалі - Орендодавець), в особі ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_1, яка діє на підставі ухвали господарського суду Київської області від 31.08.2015 у справі № Б3/004-12/13 та свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 375, видане Міністерством юстиції України від 28.02.2013 (надалі - Ліквідатор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВАГМА ТРЕЙД» (надалі - Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна № 01/08/09, згідно якого орендодавець зобовязався передати, а орендар прийняти у строкове платне користування обєкти оренди нежитлові будівлі разом з майном, що знаходиться в них: будівлю водневої станції № 1, загальною площею 2 632,8 кв.м.; склад резервного обладнання, загальною площею 2 238,8 кв.м. Обєкт оренди розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, 22.

Згідно п. 2.1. договору орендодавець передає орендарю обєкти оренди, передбачені в п. 1 договору, для здійснення підприємницької діяльності відповідно до його Статуту.

Датою початку використання обєкту оренди орендарем, згідно договору, є дата підписання сторонами акту приймання-передачі обєкту оренди (далі по тексту Акт № 1), який є невідємною частиною даного договору. Обєкт оренди вважається переданим в оренду з моменту підписання сторонами Акту № 1. Переданий орендодавцем орендарю обєкт оренди залишається у власності орендодавця, орендар користується ним на протязі строку оренди (п.п. 3.1., 3.2., 3.3. договору).

Пунктом 4.1. договору встановлено, що термін оренди та строк дії даного договору визначається завершенням ліквідаційної процедури орендодавця у справі № Б3/004-12/13, а саме до 04.02.2016 року та починається з дати підписання Акту № 1.

Відповідно до п. 5.1. договору розмір місячної орендної плати складає 85 000,00 грн. (вісімдесят пять тисяч гривень 00 копійок) без ПДВ.

Згідно п. 5.2. договору орендна плата сплачується не пізніше 5-го числа кожного місяця за попередній місяць, шляхом перерахування грошових коштів на ліквідаційний рахунок орендодавця. Нарахування орендної плати починається з дати підписання сторонами акту № 1, згідно договору.

На виконання п. 1.1. договору оренди нерухомого майна № 01/08/09 від 01.09.2015 року позивач 01.09.2015 року передав відповідачу у строкове платне користування обєкт оренди, що підтверджується актом приймання обєкту оренди № 1 до договору оренди нерухомого майна № 01/08/09 від 01.09.2015 року (а.с. 35), підписаним та скріпленим печатками обох сторін договору.

Cуд встановив, що позивач за період з вересня 2015 року по грудень 2015 року надав відповідачу послуги з оренди на загальну суму 340 000 грн, що підтверджується матеріалами справи та відсутністю претензій відповідача щодо якості та кількості наданих послуг.

13.10.2015 арбітражний керуючий Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромінвестгруп» звернувся до відповідача з претензією № 13/10-15/01 від 13.10.2015 (а.с. 40-41), згідно якої просив останнього сплатити заборгованість за договором оренди нерухомого майна № 01/08/09 від 01.09.2015, що підтверджується матеріалами справи. Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

07.11.2015 арбітражний керуючий Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромінвестгруп» повторно звернувся до відповідача з претензією № 07/11-15/01 від 07.11.2015 (а.с. 42-43), згідно якої просив останнього сплатити заборгованість за договором оренди № 01/08/09 від 01.09.2015, яка 12.11.2015 отримана представником відповідача Голуб, що підтверджується підписом останнього на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідач, в порушення п. 5.2. договору, за отримані за період з вересня 2015 року по грудень 2015 року послуги з оренди нерухомого майна в сумі 340 000 грн не розрахувався, що підтверджується банківськими виписками (а.с. 49-51), внаслідок чого борг відповідача перед позивачем зі сплати орендної плати за період з вересня 2015 року по грудень 2015 року згідно договору оренди нерухомого майна № 01/08/09 від 01.09.2015 склав 340 000 грн, що підтверджується банківськими виписками (а.с. 49-51) та не спростовано відповідачем.

Предметом позову є вимоги про стягнення 340 000 грн боргу зі сплати орендної плати за період з вересня 2015 року по грудень 2015 року згідно договору оренди нерухомого майна № 01/08/09 від 01.09.2015, 42 690,71 грн пені, 5 865,00 грн інфляційних втрат та 2 910,75 грн 3 % річних.

Суд встановив, що між сторонами виникли орендні правовідносини.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Згідно ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ст. 762 ЦК України).

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що позивач за період з вересня 2015 року по грудень 2015 року надав відповідачу послуги з оренди на загальну суму 340 000 грн, що підтверджується матеріалами справи та відсутністю претензій відповідача щодо якості та кількості наданих послуг; відповідач, в порушення п. 5.2. договору, за отримані за період з вересня 2015 року по грудень 2015 року послуги з оренди нерухомого майна. в сумі 340 000 грн не розрахувався, що підтверджується банківськими виписками (а.с. 49-51), внаслідок чого борг відповідача перед позивачем зі сплати орендної плати за період з вересня 2015 року по грудень 2015 року згідно договору оренди нерухомого майна № 01/08/09 від 01.09.2015 склав 340 000 грн, що підтверджується банківськими виписками (а.с. 49-51) та не спростовано відповідачем.

Враховуючи те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення складає 340 000 грн, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 340 000,00 грн боргу зі сплати орендної плати за період з вересня 2015 року по грудень 2015 року згідно договору оренди нерухомого майна № 01/08/09 від 01.09.2015 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязання за договором оренди нерухомого майна № 01/08/09 від 01.09.2015, позивачем за період з 05.10.2015 по 15.01.2016 нараховано 42 690,71 грн пені, з яких: 10 549,77 грн за період з 05.10.2015 по 15.01.2016 на суму боргу 85 000 грн, 14 746,68 грн за період з 05.11.2015 по 15.01.2016 на суму боргу 170 000 грн, 12 898,09 грн за період з 05.12.2015 по 15.01.2016 на суму боргу 255 000 грн та 4 496,17 грн за період з 05.01.2016 по 15.01.2016 на суму боргу 340 000 грн.

Частинами першою і третьою ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення.

У сфері господарювання згідно ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За прострочення оплати або оплати не в повному обсязі орендна плата підлягає перерахунку, у відповідності з діючим законодавством України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченої орендної плати на дату нарахування пені за кожен день прострочення (п. 8.3. договору).

Суд встановив, що прострочення відповідача по оплаті отриманих у вересні, жовтні, листопаді, грудні 2015 року (з урахуванням положень п. 5.2. договору, де визначено, що орендна плата сплачується не пізніше 5-го числа кожного місяця за попередній місяць, шляхом перерахування грошових коштів на ліквідаційний рахунок орендодавця) виникло 06.10.2015, 06.11.2015, 06.12.2015 та 06.01.2015 відповідно.

Враховуючи положення вищезазначених норм, а також періоди нарахування пені, що вказані позивачем в поданому ним розрахунку пені (а.с. 6), суд дійшов висновку про нарахування пені за прострочення виконання зобовязання за кожним спірним неоплаченим місяцем користування орендованим майном від дня, коли зобовязання мало бути виконано. Відтак, арифметично вірний розмір пені, нарахованої за період з 06.10.2015 по 15.01.2016 складає загалом 22 949,54 грн, з яких: 10 451,51 грн за період з 06.10.2015 по 15.01.2016 на суму боргу 85 000 грн, 7 275,07 грн за період з 06.11.2015 по 15.01.2016 на суму боргу 85 000 грн, 4 201,10 грн за період з 06.12.2015 по 15.01.2016 на суму боргу 85 000 грн та 1 021,86 грн за період з 06.01.2016 по 15.01.2016 на суму боргу 85 000 грн. Відтак, вимога про стягнення 42 690,71 грн пені підлягає частковому задоволенню у розмірі 22 949,54 грн пені.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязання за зобовязання за договором оренди нерухомого майна № 01/08/09 від 01.09.2015, позивачем за період з 05.10.2015 по 15.01.2016 нараховано 5 865 грн інфляційних втрат та 2 910,75 грн 3 % річних.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, а також періоди інфляційних втрат та 3 % річних, що вказані позивачем в поданому розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних (а.с. 6), суд дійшов висновку про нарахування інфляційних втрат та 3 % річних за прострочення виконання зобовязання за кожним спірним неоплаченим місяцем користування орендованим майном від дня, коли зобовязання мало бути виконаною. Відтак, арифметично вірний розмір інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих за період з 06.10.2015 по 15.01.2016 становить загалом 4 080 грн інфляційних втрат та 1 495,07 грн. 3 % річних. Відтак, вимоги про стягнення 5 865 грн інфляційних втрат та 2 910,75 грн 3 % річних підлягаю частковому задоволенню у розмірі 4 080 грн інфляційних втрат та 1 495,07 грн. 3 % річних.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 340 000 грн боргу зі сплати орендної плати за період з вересня 2015 року по грудень 2015 року згідно договору оренди нерухомого майна № 01/08/09 від 01.09.2015, 22 949,54 грн пені, 4 080 грн інфляційних втрат та 1 495,07 грн 3 % річних є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАГМА ТРЕЙД» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Лісова, буд. 22; ідентифікаційний код 35326164) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромінвестгруп» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Лісова, буд. 22, ідентифікаційний код 33212210) 340 000 (триста сорок тисяч гривень) 00 коп. боргу зі сплати орендної плати за період з вересня 2015 року по грудень 2015 року згідно договору оренди нерухомого майна № 01/08/09 від 01.09.2015, 22 949 (двадцять дві тисячі девятсот сорок девять гривень) 54 коп. пені, 4 080 (чотири тисячі вісімдесят гривень) 00 коп. інфляційних втрат, 1 495 (одну тисячу чотириста девяносто пять гривень) 07 коп. 3 % річних та 5 527 (пять тисяч пятсот двадцять сім гривень) 87 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 02.03.2016

Суддя П.В.Горбасенко