ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

09.03.2016р. Справа № 905/3126/15

Суддя господарського суду Донецької області Бойко І.А. при секретарі судового засідання Бояровій К.О.

розглянувши матеріали за заявою: Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа», м. Маріуполь, Донецька область

про: відстрочення виконання рішення господарського суду Донецької області від 23.12.2015р. у справі №905/3126/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Східстройсервіс», м. Київ

до відповідача: Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа», м. Маріуполь, Донецька область

про: стягнення заборгованості у розмірі 2027660,94 грн.

За участю представників сторін:

від позивача (стягувач): ОСОБА_1 за довіреністю від 11.12.2015р.;

від відповідача (заявник): ОСОБА_2 за довіреністю №10/01 від 15.02.2016р.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 23.12.2015р. по справі №905/3126/15 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Східстройсервіс», м. Київ до Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа», м. Маріуполь, Донецька область про стягнення 3% річних у розмірі 74467,60 грн., інфляційні нарахування у розмірі 1348912,09 грн., пені у розмірі 604281,25 грн. задоволені частково.

Після набрання рішенням законної сили був виданий накази про примусове виконання рішення.

24.02.2016р. на адресу суду від відповідача по справі надійшла заява про відстрочку виконання рішення господарського суду Донецької області від 23.12.2015р. у справі №905/3126/15 строком на 2 (два) місяці.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 25.02.2016р. заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 02.03.2016р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 02.03.2016р. відкладено розгляд справи.

Представник відповідача (заявника) у судовому засіданні підтримує заяву у повному обсязі та просить відстрочити виконання рішення господарського суду Донецької області від 23.12.2015р. у справі №905/3126/15 на 2 (два) місяці.

Представник позивача (стягувача) у судовому засіданні заперечує проти задоволення заяви про відстрочення виконання рішення господарського суду Донецької області від 23.12.2015р. у справі №905/3126/15. Через канцелярію суду надав заперечення від 09.03.2016р., в яких просить залишити без задоволення заяву про відстрочення виконання рішення на 2 (два) місяця.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив відсутність підстав для задоволення заяви про надання відстрочення виконання судового рішення, виходячи з наступного.

Згідно з п.1. ст. 121 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, може у виняткових випадках, відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п.7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Отже, виходячи із наведеного, законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, тобто виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Слід мати на увазі, що ГПК не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК.

В обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення заявник посилається виключно на важкий фінансовий стан, накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках підприємства, проведення антитерористичної операції (надалі АТО) у Донецькій області, що впливає на загальну економічну ситуацію в місті, можливість своєчасно виконувати зобовязання перед контрагентами, витрачання коштів на незаплановані випадки (поновлення зруйнованого майна, допомога в проведенні АТО).

Згідно Закону України «Про судоустрій України» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, обєднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України.

Однак наведені боржником підстави для відстрочення судового рішення не є тими виключними обставинами, які б давали підстави для відстрочення виконання судового рішення, оскільки кожна із сторін договору приймає на себе відповідні ризики можливого погіршення економічної ситуації та фінансового стану свого підприємства, підприємств своїх контрагентів та країни в цілому. Учасник договору не повинен відповідати за прорахунки суб'єкта підприємницької діяльності, який уклав з ним договір.

Термін відстрочення виконання рішення строком на 2 (два) місяці, запропонований боржниками, не є обґрунтованим будь-якими певними обставинами, заявник не надав доказів на підтвердження доводів, що впродовж терміну відстрочення поліпшиться їхня господарська діяльність та фінансове становище.

При вирішенні заяви судом також враховується, що спір виник з вини боржника, наявність інфляційних процесів в економіці України негативно впливають на фінансовий стан стягувача який тривалий час не може отримати передбачену договором плату, боржником не подано доказів про відсутність коштів на його рахунках та майна, за рахунок якого можливо виконати судове рішення.

За змістом наведеної норми, розстрочення є правом, а не обов'язком суду, яке, до того ж, реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Приймаючи до уваги викладене вище, а також враховуючи необхідність дотримання балансу інтересів сторін, зокрема, інфляційні процесі в економіці держави із знецінення грошових коштів, що підлягають стягненню на користь стягувача в даній справі впродовж запропонованого боржником значного строку відстрочення, суд відмовляє у задоволенні заяви.

Керуючись положеннями ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа», м. Маріуполь, Донецька область про відстрочення виконання рішення господарського суду Донецької області від 23.12.2015р. у справі №905/3126/15 відмовити.

Суддя І.А. Бойко

Вик. помічник судді Буховець С.А.

т. 050-144-78-99