РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2016Справа №910/23535/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбрелла Девелопмент Інвестмент Корпорейшн"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Екселлент Трейд"

про звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 936/980-Ю0/1 від 06.02.2014 р. шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Суддя Нечай О.В.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Купенко М.С., за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився.

Обставини справи:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Амбрелла Девелопмент Інвестмент Корпорейшн» третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Екселлент Трейд» про звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 936/980-Ю0/1 від 06.02.2014 р. шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.09.2015 позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» і додані до неї документи повернуто позивачу без розгляду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2015 у справі № 910/23535/15 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» на ухвалу господарського суду міста Києва від 07.09.2015 задоволено, ухвалу господарського суду міста Києва від 07.09.2015 у справі № 910/23535/15 скасовано, матеріали справи № 910/23535/15 передано на розгляд до господарського суду міста Києва.

27.11.2015 до господарського суду міста Києва повернулись матеріали апеляційного оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 07.09.2015 у справі № 910/23535/15.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.11.2015 було порушено провадження у справі, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Екселлент Трейд» (далі - третя особа), розгляд справи призначено на 16.12.2015.

14.11.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про ознайомлення із матеріалами справи.

У судове засідання 16.12.2015 представник позивача з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 30.11.2015 про порушення провадження у справі № 910/23535/15 позивач не виконав.

У судове засідання 16.12.2015 представник відповідача не з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 30.11.2015 про порушення провадження у справі № 910/23535/15 відповідач не виконав.

У судове засідання 16.12.2015 представник третьої особи не з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 30.11.2015 про порушення провадження у справі № 910/23535/15 третя особа не виконала.

Враховуючи те, що представник відповідача у судове засідання 16.12.2015 не з'явився, а також у зв'язку невиконанням учасниками судового процесу вимог ухвали господарського суду міста Києва від 30.11.2015 про порушення провадження у справі №910/23535/15, розгляд справи було відкладено на 03.02.2016.

04.01.2016 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано письмові пояснення по справі.

У судове засідання 03.02.2016 представник позивача з'явився та подав клопотання про продовження строку розгляду справи.

У судове засідання 03.02.2016 представник відповідача не з'явився.

У судове засідання 03.02.2016 представник третьої особи не з'явився.

Розглянувши у судовому засіданні 03.02.2016 клопотання представника позивача про продовження строків розгляду справи, враховуючи особливості розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про продовження строків розгляду справи.

Враховуючи те, що представник відповідача у судове засідання 03.02.2016 не з'явився, а також у зв'язку із невиконанням відповідачем та третьою особою вимог ухвали господарського суду міста Києва від 30.11.2015 про порушення провадження у справі № 910/23535/15, розгляд справи було відкладено на 10.02.2016.

09.02.2016 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано заяву про уточнення позовних вимог.

У судове засідання 10.02.2016 представник позивача з'явився, інші учасники судового процесу не з'явились.

Розглянувши у судовому засіданні 10.02.2016 заяву позивача про уточнення позовних вимог, встановив, що зазначена заява за своєю природою є заявою про зміну предмету позову, а тому господарський суд приймає її до розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Таким чином, заява позивача про зміну предмету позову приймається судом до розгляду, так як вона була подана до початку розгляду господарським судом справи по суті.

У судовому засіданні 10.02.2016 представник позивача надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги, з урахуванням поданої заяви про зміну предмету позову, підтримав.

Відповідно до п. 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 р. № 01-8/123 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році» до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі, коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Слід також зазначити, що вищезгаданий інформаційний лист містить посилання на пункт 4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 р. № 01-8/1228 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році» (із змінами від 08.04.2008 р.), в якому зазначається, що примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду її судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз'яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.07.1997 р. № 02-5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13.03.2013 між Публічним акціонерним товариством "Міський комерційний банк" (далі - банк, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Екселлент Трейд" (далі - позичальник, третя особа) було укладено Кредитний договір № 936/980-ЮО (далі - Кредитний договір).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2015 у справі № 904/1177/15 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Екселлент Трейд" на користь Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" 75 821 980,00 грн. - основного боргу, 26 234 248,23 грн. - простроченої заборгованості по відсоткам, 1 796 877,05 грн. - поточної заборгованості по відсоткам, 3 504 400,48 грн. - пені.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2015 у справі № 904/5193/15 було стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Екселлент Трейд" на користь Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" 1 796 877 грн. 08 коп. боргу за процентами та 4 045 747 грн. 49 коп. пені.

Згідно з ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, вищезазначеним рішенням господарського суду міста Києва, яке набрало законної сили, судом встановлено факт порушення третьою особою грошового зобов'язання за Кредитним договором та встановлено розмір заборгованості третьої особи перед позивачем.

Судом встановлено, що позичальником були порушені зобов'язання за Кредитним договором в частині повернення кредитів та сплати відсотків за користування кредитними коштами, внаслідок чого у них виникла заборгованість перед позивачем у вищезазначених розмірах.

Крім основної заборгованості банком також була нарахована позичальнику пеня за несвоєчасне виконання ними своїх зобов'язань за Кредитним договором.

06.02.2014 між позивачем (іпотекодержателем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Амбрелла Девелопмент Інвестмент Корпорейшн" (далі - іпотекодавець, відповідач) було укладено Іпотечний договір № 936/980-ЮО/І, посвідчений приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Ольшевським В.С. та зареєстровано в реєстрі за № 593 (далі - Іпотечний договір).

12.03.2014 між позивач та відповідачем було укладено Договір про внесення змін № 1 до Іпотечного договору.

Цим Договором забезпечується належне виконання позичальником вимог іпотекодержателя, що випливають (та/або випливатимуть) з Кредитного договору № 936/980-ЮО від 13.03.2013, укладеного між позичальником та іпотекодержателем, а також всіх додаткових договорів (угод), що будуть укладені до нього, в тому числі щодо суми зобов'язань, строків їх виконання, розміру процентів, комісій та інших умов, в тому числі щодо:

- повернення позичальником іпотекодержателю коштів. Отриманих у розмірі 76 000 000,00 грн, на строк з 13.03.2013 по 11.06.2014 (включно);

- сплати позичальником процентів за користування кредитом у розмірі 34,6 % та комісій у розмірі, в порядку та строки визначені Кредитним договором;

- виконання позичальником інших зобов'язань, передбачених Кредитним договором, в повному обсязі на умовах і в строки, визначені в Кредитному договорі (у тому числі при зміні строків виконання зобов'язань) в тому числі зобов'язань щодо сплати неустойок (пені, штрафів та відшкодування збитків.

Згідно з п. 1.1 Іпотечного договору іпотекодавець передає в іпотекодержателю нерухоме майно, а саме земельні ділянки:

- земельна ділянка загальною площею 2,0001 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, розташована на території Лишнянської сільської ради Макарівського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_1;

- земельна ділянка загальною площею 1,9994 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, розташована на території Лишнянської сільської ради Макарівського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_2;

- земельна ділянка загальною площею 2,0000 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, розташована на території Лишнянської сільської ради Макарівського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_3;

- земельна ділянка загальною площею 2,0000 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, розташована на території Лишнянської сільської ради Макарівського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_4;

- земельна ділянка загальною площею 2,0000 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, розташована на території Лишнянської сільської ради Макарівського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_5;

- земельна ділянка загальною площею 2,0000 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, розташована на території Лишнянської сільської ради Макарівського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_6;

- земельна ділянка загальною площею 2,0000 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, розташована на території Лишнянської сільської ради Макарівського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_7.

Згідно з п. 1.9 Іпотечного договору загальна заставна вартість предмету іпотеки за домовленістю сторін становить 32 898 825,00 грн.

Відповідно до п. 2.1.6 Іпотечного договору іпотекодержатель має право у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником основного зобов'язання звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, що передбачений розділом 3 цього Договору та задовольнити свої вимоги за рахунок майна в повному обсязі, визначені на момент фактичного задоволення, враховуючи суму заборгованості за кредитом, проценти за користування кредитними коштами, збитків, неустойки, штрафів, пені, комісій, іншої заборгованості та витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язання та звернення стягнення на предмет іпотеки, а також витрат пов'язаних з утриманням і збереженням предмета іпотеки, витрат пов'язаних із вчиненням виконавчого напису тощо.

Пунктом 3.2.1 Іпотечного договору визначено сторонами, що за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до п. 3.2.4.1 Іпотечного договору задоволення вимог іпотекодержателя здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» у випадку задоволення вимог іпотекодержателя шляхом використання процедури, передбачено в цьому підпункті п. 3.2.4 Договору договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення цього застереження, є підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки. При цьому, вважається, що предмет іпотеки набувається у власність іпотекодержателя за вартістю, що буде визначена після прийняття іпотекодержателем рішення про обрання передбаченого цим пунктом Договору способу звернення стягнення на предмет іпотеки, на підставі висновку незалежного експерта-суб'єкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджена сертифікатом оціночної діяльності визначається іпотекодержателем самостійно.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до абз. 2 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Як вбачається з ч. ч. 1 та 2 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з дня вчинення відповідного правочину, на підставі якого виникає іпотека, або з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно з ч. ч. 5 - 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Відповідно до ст. 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено законом чи договором. Заставодержатель набуває право звернення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з ч. ч. 1 та 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Відповідно до Висновку про вартість об'єкту оцінки, складеного ТОВ «ЕК «Професіонал», станом на 25.08.2015 ринкова вартість предмета іпотеки складає 5 820 200,00 грн.

Оскільки судом встановлено, що позичальниками були порушені зобов'язання по за Кредитним договором, виконання якого, в свою чергу, забезпечено Іпотечним договором, укладеним з відповідачем, позивач правомірно звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не було доведено суду належними та допустимими доказами відсутність або наявність у меншому розмірі заборгованості позичальника перед банком за Кредитним договором.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до частини 3 статті 49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 2 частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" з 1 січня 2015 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1 218 грн.

Частиною 22 статті 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Виходячи з ціни позову, оскільки позов підлягає задоволенню, судовий збір повинно бути стягнуто з відповідача в дохід бюджету в розмірі 73 080,00 грн.

Керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. В рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Екселлент Трейд" (49082, Дніпропетровська обл., місто Дніпропетровськ, вулиця Загорська, будинок 24, ідентифікаційний код: 38497198) перед Публічним акціонерним товариством "Міський комерційний банк" (03141, м. Київ, вулиця Солом'янська, будинок 33, ідентифікаційний код: 39037829) за Кредитним договором № 936/980-ЮО від 13.03.2013 у загальному розмірі 113 200 130 (сто тринадцять мільйонів двісті тисяч сто тридцять) грн 33 коп. - звернути стягнення за Договором іпотеки від 06.02.2014, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Міський комерційний банк" (03141, м. Київ, вулиця Солом'янська, будинок 33, ідентифікаційний код: 39037829) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Амбрелла Девелопмент Інвестмент Корпорейшн" (03141, м. Київ, вулиця Солом'янська, будинок 33, ідентифікаційний код: 39037829), посвідченим приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Ольшевським В.С., зареєстрованим за номером 593, а саме на:

- земельну ділянку загальною площею 2,0001 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, розташована на території Лишнянської сільської ради Макарівського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_1;

- земельну ділянку загальною площею 1,9994 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, розташована на території Лишнянської сільської ради Макарівського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_2;

- земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, розташована на території Лишнянської сільської ради Макарівського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_3;

- земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, розташована на території Лишнянської сільської ради Макарівського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_4;

- земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, розташована на території Лишнянської сільської ради Макарівського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_5;

- земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, розташована на території Лишнянської сільської ради Макарівського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_6;

- земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, розташована на території Лишнянської сільської ради Макарівського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_7.

3. Визнати за Публічним акціонерним товариством "Міський комерційний банк" (03141, м. Київ, вулиця Солом'янська, будинок 33, ідентифікаційний код: 39037829) право власності на предмет іпотеки, а саме:

- земельну ділянку загальною площею 2,0001 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, розташована на території Лишнянської сільської ради Макарівського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_1;

- земельну ділянку загальною площею 1,9994 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, розташована на території Лишнянської сільської ради Макарівського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_2;

- земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, розташована на території Лишнянської сільської ради Макарівського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_3;

- земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, розташована на території Лишнянської сільської ради Макарівського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_4;

- земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, розташована на території Лишнянської сільської ради Макарівського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_5;

- земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, розташована на території Лишнянської сільської ради Макарівського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_6;

- земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, розташована на території Лишнянської сільської ради Макарівського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_7, за ціною, визначеною відповідно до висновку про вартість об'єкту оцінки, а саме у розмірі 5 580 200 (п'ять мільйонів п'ятсот вісімдесят тисяч двісті) грн 00 коп..

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбрелла Девелопмент Інвестмент Корпорейшн" (03141, м. Київ, вулиця Солом'янська, будинок 33, ідентифікаційний код: 39037829) в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп.

Повний текст рішення складено 29.02.2016.

Суддя Нечай О.В.