ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2016 р.Справа № 922/6418/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши справу

за позовом публічного акціонерного товариства Харківгаз, 61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1, ;

до товариства з обмеженою відповідальністю Авто-газ, 62300, Харківська область, м. Дергачі, вул. Залізнична, 31, ;

про стягнення 6 613,85 грн.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 (довіреність № 5498 від 30.12.2015 р.);

ОСОБА_2 (довіреність № 954 від 22.02.2016 р.);

відповідача ОСОБА_3 (довіреність № 7 від 29.01.2016 р.)

За відсутності клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство Харківгаз звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Авто-газ про стягнення боргу у розмірі 6 613,85 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань відповідно до умов договору на постачання природного газу за регульованим тарифом № 03П-ПРФ2-2014Д від 03.01.2014 р. В якості правових підстав позивач посилається на Правила обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання, споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України № 618 від 27.12.2005 р., ст. 629 ЦК України, ст. ст. 1, 54-57 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області про порушення провадження у справі від 18.12.2015 р. розгляд справи було призначено на 02.02.2016 р. об 11:20.

У судовому засіданні 02 лютого 2016 року, в порядку ст. 77 ГПК України, було оголошено перерву до 12:00 15.02.2016 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.02.2016 р. строк вирішення спору у справі № 922/6418/15 було продовжено на пятнадцять днів до 02.03.2016 р.

У судовому засіданні 15 лютого 2016 року, в порядку ст. 77 ГПК України, було оголошено перерву до 14:30 23.02.2016 р.

Представник позивача у судовому засіданні 23.02.2016 р. позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні, з підстав вказаних у позовній заяві та додатково наданих поясненнях. Позивач стверджує, що у грудні 2014 року позивачем було здійснено перерахунок об'єму протранспортованого газу відповідачу за період з 01 по 10 грудня 2014 року у обсязі 857,25 куб.м. вартістю 6613,85 грн. Обсяг газу був визначений ПАТ "Харківгаз" розрахунковим шляхом на підставі п. 5.13 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики від 27.12.2005р. № 618 та п. 3.12.2 Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ № 1181 від 13.09.2012р., у зв'язку з визнанням непридатним до подальшого застосування лічильника газу РЛ-64 (заводський номер 185105). Також позивач зазначає, що на виконання умов договору № 03П-ПРФ2-2014Д від 03.01.2014р. ним було складено та надіслано відповідачу разом з актом приймання-передачі природного газу за грудень 2014 року, технічний акт приймання-передачі природного газу № 106 за грудень 2014 року від 31.12.2014 р. на обсяг 857 куб.м. на суму 6613,85 грн., проте зазначений технічний акт приймання-передачі відповідачем підписаний не був та остаточний розрахунок відповідачем не здійснений, що зумовило звернення до суду з цим позовом. Крім того, позивачем надані додаткові пояснення (вх. 6346) щодо актів перевірки вузлів обліку газу № 1671 від 09.12.2014р. та № 1680 від 10.12.2014 р. та періоду розрахунку обсягів газу.

Надані пояснення досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Представник відповідача у судовому засіданні 23.02.2016 р. заперечував проти позовних вимог у повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, зазначивши, що представниками ПАТ "Харківгаз" 09.12.2014 року було проведено, без повідомлення відповідача, позачергову перевірку вузла обліку газу та складено акт № 1671, а 10.12.2014 року представниками ПАТ "Харківгаз" було проведено ще одну позачергову перевірку вузла обліку газу, про що складено акт № 1680, тобто остання перевірка на 10.12.2014 року комерційного вузла обліку газу ТОВ "Авто-газ" проводилась 09.12.2014 року. Перерахування об'єму поданого газу проводиться сторонами у випадках передбачених п.п. 3.3.10.1-3.3.10.11 Технічної угоди, укладеної між сторонами, проте жоден підпункт п. 3.3.10. Технічних умов не був порушений відповідачем, тому технічний перерахунок від 05.01.2015 р., на думку відповідача є незаконним. Також відповідач зазначає, що зі змісту виданої ДП "Харківстандартметрологія" довідки ЗВТ № ХГ/14219 від 16.12.2014 року, встановлено, що було здійснено повірку, а не перевірку лічильника № 185105. Натомість з технічного розрахунку обсягів спожитого газу, здійсненого відповідачем від 05.01.2015 року слідує, що розрахунок обсягів спожитого газу на підставі виявленої непридатності лічильника газу № 185105 здійснено згідно п. 5.12 та 5.13 Правил обліку природного газу № 618, якими передбачено здійснення технічного розрахунку на підставі перевірки, а не повірки лічильника, у зв'язку з чим здійснений позивачем технічний розрахунок обсягів спожитого газу на суму 6613,85 грн. є безпідставним. Крім того, відповідач у додаткових поясненнях, наданих до суду 23.02.2016 року, наголошує, що ТОВ "Авто-газ" на виконання п. 2.7. договору не отримувало, як стверджує позивач, акту прийому-передачі газу № 106 від 31.12.2014 року за грудень 2014 року на загальну суму 6613,85 грн.

Надані відповідачем додаткові пояснення досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

За висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та є необхідними для прийняття повного і обґрунтованого судового рішення, внаслідок чого справа розглядається відповідно до норм ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

03 січня 2014 року між ПАТ "Харківгаз" (позивач, постачальник) та ТОВ Авто-газ" (відповідач, споживач) укладено договір № 03П-ПРФ2-2014Д на постачання природного газу за регульованим тарифом, за умовами якого постачальник протягом 2014 року зобов'язався здійснювати споживачу постачання природного газу в об'ємах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач зобов'язався оплачувати вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором постачання.

Строк дії Договору сторони визначили у п. 10.1., відповідно до якого, договір набуває чинності з дати підписання та, відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України, поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами з 01.01.2014 р. та діє до 31 грудня 2014 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Облік обсягів газу, що постачається на умовах Договору, здійснюється згідно з Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики від 27.12.2005р. № 618 та іншими діючими нормативно-правовими актами, що регулюють порядок обліку природного газу під час його розподілу (п.3.2 Договору постачання).

Відповідно до п. 3.3 договору постачання, кількість реалізованого газу споживачу визначається на межі балансової належності об'єктів споживача за допомогою вузлів обліку, визначених у додатку 1 до Договору.

Послуги з постачання газу документально оформлюються підписаним сторонами актом приймання-передачі газу, що оформлюється згідно з даними вузлів обліку, визначеному у додатку 1 до Договору. (п.2.9 договору).

У пункті 3.5 договору постачання сторони також визначили, що на підставі результатів вимірювання обсягу газу вузлами обліку складаються щомісячні акти приймання-передачі газу.

За умовами пунктів 2.6-2.8 договору, споживач протягом двох робочих днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов'язався повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу. У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку. У випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу або ненадання письмової обґрунтованої відмови від підписання протягом двох днів з дати одержання, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг та вартість послуги з постачання газу встановлюється відповідно до даних постачальника.

Згідно пункту 3.4 договору, постачальник має право перевіряти роботу вузлів обліку, установлених у споживача, у тому числі за допомогою еталонних пересувних вимірювальних комплексів, газопроводи та газоспоживне обладнання, які розташовані на території об'єктів споживача, а також вимагати позачергової перевірки вузлів обліку спеціально уповноваженим органом у сфері метрології.

У додатку № 1 до Договору постачання сторони визначили перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживаючого обладнання (а.с.17), по об'єкту розташованому за адресою: м. Дергачі, вул. Залізнична, 31.

31 березня 2014 року між сторонами укладено технічну угоду № 03ТУ-ПРФ-2-2014Д про порядок організації обліку природного газу при його транспортуванні газорозподільними мережами.

09 грудня 2015 року представниками ПАТ "Харківгаз" в присутності представника ТОВ "Авто-газ" проведено огляд та перевірку технічного стану вузла обліку природного газу, що знаходиться за адресою: м. Дергачі, вул. Залізнична, 31., за результатами якого складено акт № 1671 перевірки ВОГ, в якому зазначено, що "лічильник газу підлягає зняттю на позачергову держповірку. Даний акт підписаний представником відповідача без зауважень та заперечень.

10 грудня 2015 року представниками сторін, без зауважень, підписано акт № 1680 перевірки ВОГ, в якому зафіксовано, що згідно перевірки від 09.12.2014 року було виявлено, що лічильник газу не реагує на слабе горіння. Відповідно до цього акту здійснено демонтаж лічильників газу РЛ G 4 № 185105 та РЛ G 4 № 2176428 для їх направлення на позачергову повірку. На час позачергової повірки лічильників, вхідний кран в закритому положенні перед лічильниками запломбовано пломбою № С17933805.

Згідно довідки про непридатність засобу вимірювальної техніки від 16.12.2014 р. № ХГ/14219 ДП Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації встановлено, що основна відносна похибка лічильника газу побутовий типорозміру G 4 РЛ заводський № 185105 перевищує допустимі межі.

В зв'язку з вказаними обставинами та у відповідності до п.п. 5.12, 5.13. Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом № 618 від 27.12.2005 року Міністерством палива та енергетики України, ПАТ "Харківміськгаз" було виконано технічний розрахунок споживання природного газу за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання з 01.12.2014 р. 00-00 год. по 10.12.2014 р. 09-00 год., згідно з якого обсяг спожитого газу становить 857,25 куб. м. (а.с. 23).

Також, з матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача з супровідним листом № 01-05/6 від 09.01.2015 року було направлено оригінал технічного розрахунку від 05.01.2015 р., акт прийому-передачі газу та технічний акт прийому-передачі природного газу за грудень 2014 року у двох примірниках. Листування було отримане представником ТОВ Авто-газ" 16.01.2015 року, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 25).

Проте, як вказує позивач, складений та направлений відповідачу технічний акт прийому-передачі природного газу за грудень 2014 року № 106, в якому зазначено нарахування обсягу спожитого газу у розмірі 857,25 куб.м. на загальну суму 6613,85 грн., відповідачем підписаний не був, остаточний розрахунок відповідачем за цим актом не здійснений, що зумовило звернення до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005р. №618 затверджено Правила обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання (далі - Правила обліку природного газу), відповідно до п. 5.2 яких для визначення об'єму протранспортованого, поставленого та реалізованого споживачу газу приймаються дані комерційного вузла обліку газу облікової організації; у разі відсутності вузла обліку газу в облікової організації приймаються дані комерційного вузла обліку газу споживача.

Відповідно до п. 5.2 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики від 27.12.2005р. № 618, (надалі - Правила обліку природного газу) для визначення об'єму протранспортованого, поставленого та реалізованого споживачу газу приймаються дані комерційного вузла обліку газу облікової організації. У разі відсутності вузла обліку газу в облікової організації приймаються дані комерційного вузла обліку газу споживача.

Згідно з п. 5.13 Правил обліку природного газу перерахунки об'єму протранспортованого газу проводяться у випадках: - тимчасової відсутності ЗВТ (зняття ЗВТ на періодичну, позачергову, експертну повірки та ремонт); - непридатності до застосування (несправності) ЗВТ за результатами перевірки технічного стану комерційного вузла обліку газу; - наявності аварійних ситуацій, що зареєстровані у роздрукованих звітах обчислювачів та обчислювачів коректорів (несправність ЗВТ).

Правила користування природним газом для юридичних осіб, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 13.09.2012р. №1181, у п. 3.12.2 також передбачають, що перерахунки обсягу споживання/розподілу/транспортування природного газу проводяться у випадках: тимчасової відсутності ЗВТ (зняття ЗВТ на періодичну чи позачергову повірку, ремонт, експертизу); непридатності до застосування (несправності) ЗВТ за результатами експертизи, повірки та/або технічної перевірки вузла обліку; наявності аварійних ситуацій, що зареєстровані у роздрукованих звітах обчислювачів та обчислювачів коректорів, інші несправності ЗВТ, що впливають на облік газу; пропущення строків повірки ЗВТ.

Положеннями пп. 5.13.1 Правил обліку природного газу передбачено, що перерахунки об'єму протранспортованого газу проводяться за період відсутності (несправності) ЗВТ, починаючи з дати проведення останньої перевірки комерційного вузла обліку газу або з дати зняття ЗВТ до моменту встановлення повірених ЗВТ, з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

У разі, якщо такі перевірки не проводились або немає актів про зняття ЗВТ, перерахунки проводяться за період, починаючи з контрактної доби поточного календарного місяця або з моменту пуску газу після планових та інших відключень у поточному місяці, які здійснювались спільно з обліковою організацією. У разі аварійних ситуацій, перелік яких надано у пункті 8.2 цих Правил і які зареєстровані у роздрукованих звітах обчислювачів та обчислювачів коректорів, перерахунки здійснюються згідно з підпунктом 5.13.2 цих Правил, за період з моменту виникнення аварійної ситуації до моменту її усунення. Ця норма кореспондується з положеннями п. 3.12.3 Правил користування природним газом для юридичних осіб.

За приписами пп. 5.13.2 Правил обліку природного газу, якщо власником комерційного вузла обліку газу є споживач, перерахунки об'єму протранспортованого газу за період відсутності (несправності) ЗВТ здійснюються обліковою організацією за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

З наведеного вбачається, що перерахунок обсягів постачання газу здійснюється за наявності встановленого факту непридатності до застосування ЗВТ, що підтверджений документально.

Свої доводи ПАТ "Харківміськгаз" обґрунтовує тим, що підставою для здійснення перерахунку обсягів спожитого газу є непридатність до застосування засобу вимірювальної техніки, а саме лічильника газу G 4 РЛ заводський № 185105. В підтвердження даного факту позивач посилається на акти перевірки ВОГ № 1671 від 09.12.2014 р. та № 1680 від 10.12.2014 р. та довідку ДП Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації про непридатність засобу вимірювальної техніки від 16.12.2014 р. № ХГ/14219.

Судом встановлено, що ПАТ "Харківміськгаз", керуючись положеннями п.5.10 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання та умовами спірного договору, правомірно здійснив перевірку роботи вузлів обліку, встановлених у відповідача. Зокрема, п. 5.2.2 договору № 03П-ПРФ-2-2014Д сторони визначили, що позивач має право безперешкодного доступу до газоспоживного обладнання, газопроводів та вузлів обліку газу на території споживача, а п. 5.10 Правил обліку природного газу унормовує, що сторони договору мають право контролювати правильність експлуатації ЗВТ у будь-який час доби, у зв'язку з чим посилання відповідача на проведення позачергової перевірки без письмового повідомлення, не приймаються судом.

Уповноваженими представника позивача було складено та підписано без зауважень представником відповідача два акти перевірки ВОГ, а саме 09.12.2014 року та 10.12.2016 року.

Як свідчать матеріали справи питання про необхідність здійснення позачергової повірки виникли у позивача при проведенні перевірки технічного стану вузла обліку, про що зазначено в акті № 1671 від 09.12.2014. Проте, даний акт не може бути визнаний судом двостороннім актом про порушення Правил користування природним газом, який, у розумінні п. 3.12.11 Правил, є підставою для проведення перерахунків об*ємів прийнятого-перерданого газу, оскільки в порушення приписів 3.13 Правил, в акті від 09.12.2014 року не зафіксовано зміст виявленого порушення із посиланням на відповідний пункт цих правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення недорахованого обсягу газу та/або суми завданих споживачем збитків, а лише зазначено, що лічильник газу підлягає зняттю на позачергову держповірку, тобто суд визнає його актом огляду.

Проте, суд приходить до висновку, станом на 10.12.2014 відповідач був обізнаним та не мав будь-яких заперечень щодо рішення позивача про проведення позачергової повірки.

Тобто, судом встановлено, що саме 10.12.2014р. представниками позивача у присутності відповідача проведено технічну перевірку вузла обліку ТОВ "Авто-газ", за результатами якої складено акт № 1680 перевірки ВОГ, в якому зафіксовано, що лічильник газу не реагує на слабе горіння. Даний акт підписано відповідачем без зауважень.

Позивач, посилаючись на ч. 2 п. 5.13.1 Правил обліку природного газу № 618 від 27.12.2005, зазначають, що вони у даному разу мають перераховувати обсяг використаного газу починаючи з контрактної доби поточного календарного місяця або з моменту пуску газу, тобто з 01.12.2014 по 10.12.2014 року, проте з даними твердженнями позивача суд не погоджується з огляду на те, що перерахунок обсягу газу відповідно до ч. 1 п. 5.13.1 Правил обліку природного газу № 618 від 27.12.2005 застосовується при наявності двох альтернативних моментів або з дати проведення останньої перевірки, або з дати знаття ЗВТ; тоді як відповідний перерахунок по ч. 2 п. 5.13.1 цих Правил здійснюється у разі якщо такі перевірки не проводились, або не має актів про зняття (тобто фактично ЗВТ не демонтувався).

У даному випадку правовідносини які склались між сторонами не підпадають під ч. 2 п. 5.13.1 Правил обліку природного газу № 618 від 27.12.2005, оскільки позивачем проведено зняття лічильнику газу 10.12.2014 року, про що складено відповідний акт. Тобто, перерахунки об'єму протранспортованого газу можуть бути проведені на підставі ч. 1 п. 5.13.1 Правил обліку природного газу № 618 від 27.12.2005 за період відсутності (несправності) ЗВТ, починаючи з дати зняття ЗВТ, тобто з 10.12.2014 р., до моменту встановлення повірених ЗВТ, з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

Проте, сторони не заперечують, що 10.12.2014 року під час зняття лічильників газу, належних відповідачу, вхідний кран в закритому положенні перед лічильниками було опломбовано пломбою № С17933805, тобто газ в цей час відповідачем не використовувався.

За таких підстав, суд констатує, що позивач безпідставно застосовує ч. 2 п. 5.13.1 Правил обліку природного газу № 618 від 27.12.2005, яким унормовані випадки коли перевірка не проводилась або немає актів про зняття ЗВТ, оскільки позивачем було проведено технічну перевірку вузла обліку газу ТОВ "Авто-газ", що підтверджується відповідним актом перевірки ВОГ № 1680 від 10.12.2014 року.

Щодо наявності попередніх перевірок вузлів обліку газу, то позивачем не доведено, що такі перевірки з часу укладення договору № 03П-ПРФ2-2014Д на постачання природного газу за регульованим тарифом від 03.01.2014 року проводились.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною другою статті 43 ГПК та статтею 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як визначено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи. Суд обґрунтовує своє рішення лише тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Подані докази не можуть бути відхилені судом з тих мотивів, що вони не передбачені процесуальним законом.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зважаючи на положення наведених правових норм, враховуючи правовідносини які склались між сторонами та проведення позивачем технічної перевірки вузла обліку газу та складення акту від 10.12.2014, в якому зафіксовано дату зняття ЗВТ, а саме 10.12.2014 року, та керуючись приписами ч. 1 п. 5.13.1 Правил обліку природного газу № 618 від 27.12.2005 р., яким передбачено, що перерахунки об'єму протранспортованого газу проводяться за період відсутності (несправності) ЗВТ, починаючи з дати проведення останньої перевірки комерційного вузла обліку газу або з дати зняття ЗВТ до моменту встановлення повірених ЗВТ, суд не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача вартість перерахованого об'єму протранспортованого газу відповідачу за період з 01 по 10 грудня 2014 року у обсязі 857,25 куб.м. вартістю 6613,85 грн., тобто за період до дати зняття ЗВТ.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 35, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 29.02.2016 р.

Суддя ОСОБА_4