УХВАЛА

04.03.2016№ 910/11401/14

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., розглянувши матеріали справи № 910/11401/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Метробудкомплект», м. Київ (далі - Товариство),

до Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця», м. Львів (далі - Об'єднання), та

Державної адміністрації залізничного транспорту України «Укрзалізниця», м. Київ (далі - Адміністрація),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - публічне акціонерне товариство «Луганськтепловоз», м. Сєвєродонецьк Луганської області,

про розірвання договору від 12.10.2010 та зобов'язання вчинити дії,

та за зустрічним позовом Об'єднання

до Товариства

про стягнення 10 861 067,46 грн. та зобов'язання вчинити дії,

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Товариство звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про:

- розірвання договору від 12.10.2010 №Л/Т-10585/НЮ про надання послуг з модернізації тепловозів серії 2М62У з використанням нової силової установки, укладеного Товариством та Об'єднанням (далі - Договір).

- зобов'язання Адміністрації видати наказ, яким зобов'язати Об'єднання вчинити дії щодо розірвання Договору.

09.07.2014 Об'єднанням подано зустрічну позовну заяву про:

- стягнення з Товариства: 3 256 752,40 грн. сплаченого авансового платежу за модернізацію двох тепловозів серії 2М62У №0294, №0293; 358 242,76 грн. втрат від інфляції; 2 000 000 грн. вартості сплаченого платежу за роботи з розробки технічної документації модернізації рухомого складу та 3 256 752,40 грн. штрафу за невиконання Товариством умов Договору, а всього 8 871 747,56 грн.;

- зобов'язання Товариства повернути Об'єднанню тепловози серії 2М62У, №0294 та №0293 передані на модернізацію згідно з актами приймання тепловозів форми від 08.02.2011 №ЗРУ-1, від 10.03.2011 №1-А, №1-Б та №2-А, №2-Б включно з усіма вузлами і документами, найменування, стан і кількість яких зазначено у вказаних актах приймання тепловозів;

- зобов'язання Товариства за власний рахунок привести тепловози серії 2М62У, №0294 та №0293 до технічного стану, в якому вони перебували в момент передачі на модернізацію згідно з актами приймання тепловозів форми від 08.02.2011 №ЗРУ-1, від 10.03.2011 №1-А, №1-Б та №2-А, №2-Б.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.07.2014 залучено до участі у справі публічне акціонерне товариство «Луганськтепловоз» (далі - ПАТ «Луганськтепловоз») як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

01.09.2014 Об'єднанням подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої Об'єднання просить суд: стягнути з Товариства 3 256 752,40 грн. сплаченого авансового платежу за модернізацію двох тепловозів серії 2М62У №0294, №0293; 409 341,81 грн. втрат від інфляції; 2 000 000 грн. вартості сплаченого платежу за роботи з розробки технічної документації модернізації рухомого складу та 3 256 752,40 грн. штрафу за невиконання Товариством умов Договору, а всього 8 922 846,61 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 03.09.2014 у справі №910/11401/14 (суддя Митрохіна А.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 (колегія суддів у складі: суддя Кропивна Л.В. - головуючий, судді Руденко М.А. і Смірнова Л.Г.), первісний позов задоволено частково; розірвано Договір; в іншій частині первісного позову - відмовлено; у задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.04.2015 (колегія суддів у складі: суддя Гончарук П.А. - головуючий, судді Кондратова І.Д. і Стратієнко Л.В.) судові рішення попередніх судових інстанцій з даної справи в частині задоволення первісного позову про розірвання Договору та в частині відмови у задоволенні зустрічного позову скасовано; справу №910/11401/14 передано в цій частині на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

15.06.2015 Об'єднанням подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої Об'єднання просило суд: стягнути з Товариства 3 256 752,40 грн. сплаченого авансового платежу за модернізацію двох тепловозів серії 2М62У №0294, №0293; 2 347 562,66 грн. втрат від інфляції; 2 000 000 грн. вартості сплаченого платежу за роботи з розробки технічної документації модернізації рухомого складу та 3 256 752,40 грн. штрафу за невиконання Товариством умов Договору, а всього 10 861 067,46 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.07.2015 (суддя Бондарчук В.В.) у задоволенні первісного позову відмовлено; зустрічний позов задоволено повністю; стягнуто з Товариства 5 605 315,06 грн. авансового платежу з урахуванням індексу інфляції; 2 000 000 грн. платежу за роботи з розробки технічної документації модернізації рухомого складу; 3 256 752,40 грн. штрафу та 75 516 грн. судового збору; зобов'язано Товариство привести тепловози серії 2М62У, №0293 АБ, №0294 АБ, передані на модернізацію згідно з актами приймання тепловозів форми від 08.02.2011 №ЗРУ-1, від 10.03.2011 №1-А, №1-Б та №2-А, №2-Б у первісний стан та повернути Об'єднанню тепловози серії 2М62У, №0294 та №0293 передані на модернізацію згідно з актами приймання тепловозів форми від 08.02.2011 №ЗРУ-1, від 10.03.2011 №1-А, №1-Б та №2-А, №2-Б, включно з усіма вузлами і документами, найменування, стан і кількість яких зазначено у вказаних актах.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2015 (колегія суддів у складі: суддя Зубець Л.П. - головуючий, судді Мартиненко А.І. і Тищенко А.І.) рішення господарського суду міста Києва від 13.07.2015 у справі №910/11401/14 скасовано частково; первісний позов задоволено частково; розірвано Договір; у задоволенні решти позовних вимог первісного позову відмолено; зустрічний позов задоволено частково; зобов'язано Товариство повернути Об'єднанню передані на модернізацію згідно з актами приймання тепловозів форми від 08.02.2011 №ЗРУ-1, від 10.03.2011 №1-А, №1-Б та №2-А, №2-Б включно з усіма вузлами і документами, найменування, стан і кількість яких зазначено у вказаних актах.

Додатковою постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2015 рішення господарського суду міста Києва від 13.07.2015 у справі №910/11401/14 в частині задоволення вимог зустрічного позову про стягнення з Товариства на користь Об'єднання сплаченого авансового платежу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 5 604 315,06 грн. скасовано частково; прийнято нове, яким стягнуто з Товариства на користь Об'єднання 473 169, 67 грн. авансового платежу; у задоволенні вимог про стягнення 5 131 145,39 грн. відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.02.2016 (колегія суддів у складі: суддя Гончарук П.А. - головуючий, судді Кондратова І.Д. і Стратієнко Л.В.) судові рішення попередніх судових інстанцій з даної справи скасовано; справу №910/11401/14 передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Підставами для скасування рішення місцевого і постанови апеляційного господарських судів зі справи стало те, що:

- суд апеляційної інстанції:

дійшовши висновку про розірвання Договору відповідно до пункту 8.1 Договору у зв'язку з настанням з 01.06.2014 форс-мажорних обставин (проведення антитерористичної операції), не надав жодної правової оцінки тим обставинам, що Товариство не повідомляло Об'єднання у порядку, встановленому Договором, про настання форс-мажору та розірвання Договору через неможливість виконання зобов'язань за Договором внаслідок форс-мажору;

не перевірив, чи є причинно-наслідковий зв'язок між настанням такої обставини і несвоєчасним виконанням зобов'язання за Договором, зважаючи на встановлені обставини звернення позивача за первісним позовом до відповідача з листом від 28.02.2014 №28/02/14 про розірвання Договору через зміну курсу долара США, тобто ще до початку проведення антитерористичної операції;

не з'ясував, які заходи вживалися позивачем за первісним позовом для належного виконання зобов'язання за Договором та недопущення порушення; чи міг він при належній турботливості та обачливості достроково передати результати робіт чи завчасно повідомити замовника про порушення зобов'язання, а також визначити, чи є проведення антитерористичної операції «ключовою» причиною невиконання зобов'язання підрядником або чи ще до початку проведення цієї операції виконання підрядником робіт у строк було явно неможливим;

зазначивши в постанові про те, що відповідач-1 за первісним позовом сплатив авансовий платіж кількома платежами 12.11.2012, 17.12.2012 та 18.12.2012, що свідчить про порушення відповідачем-1 за первісним позовом строків сплати авансового платежу, встановлених у підпунктом 4.2.1 пункту 4.2 Договору, а також те, що "офіційний курс долару США по відношенню до гривні становив:- на 12.10.2010р. (дата укладання спірного Договору) вартість одного долару США - 7,9099 грн.;- на 08.02.2011р. (дата підписання Актів №1-А, №1-Б) вартість одного долару США - 7,9450 грн.;- на 10.03.2011р. (дата підписання Актів №2-А, №2-Б) вартість одного долару США - 7,9351 грн.;- на 17.12.2012р. та 18.12.2012p. (дати сплати авансового платежу) вартість одного долару США - 7,9930 грн.;- на 28.02.2014р. (дата письмової пропозиції про припинення дії спірного Договору) вартість одного долару США - 9,9863 грн.", не надав юридичну кваліфікацію цим встановленим обставинам (не зрозуміло, чи були ці обставини (порушення строків внесення авансового платежу та зміна курсу гривні) визнані судом підставами для розірвання договору);

звільнивши Товариство від відповідальності за порушення умов Договору у вигляді сплати штрафу та інфляційних втрат у зв'язку з виникненням форс-мажорної обставини (проведення антитерористичної операції), одночасно, не зважаючи на те, що з цих же підстав сторони погодили також і звільнення від виконання зобов'язань на час дії зазначених обставин, зобов'язав останнього виконати умови Договору щодо повернення сплаченого авансового платежу в сумі 473 169,67 грн., а також повернути тепловози 2М62У №0293 АБ, №0294 АБ, передані на модернізацію, при цьому, вказавши, що «прострочення позивача за первісним позовом на суму 473 169,67 грн. мало місце з незалежних від нього обставин, а саме внаслідок форс-мажорних обставин», а тому висновки в цій частині є суперечливими та взаємовиключними;

не перевірив обставин справи щодо наявності підстав, визначених у частині другій статті 855 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за якими підрядник має право на плату, якщо сталося знищення предмета договору підряду або неможливо закінчити роботу;

не надав жодної правової оцінки тим обставинам, що за умовами підпункту 4.2.4 пункту 4.2 Договору (в редакції додаткової угоди від 25.02.2013 № 1) виконавець зобов'язаний передати замовнику проект модернізації і лише в цьому випадку має право на остаточний розрахунок, оскільки у пункті 6.11 Договору сторони погодили, що у разі невиконання умов Договору виконавець зобов'язаний повернути замовнику авансовий платіж; суд не навів жодної норми чинного законодавства, яка б звільняла виконавця від обов'язку щодо повернення авансового платежу у випадку невиконання умов Договору, зокрема, щодо передачі замовнику проекту модернізації;

- суд першої інстанції:

дійшовши правильного висновку про те, що зміна курсу валюти не є достатньою підставою для розірвання договору відповідно до статті 652 ЦК України, одночасно взагалі не розглядав та не зазначив в рішенні суду мотивів відхилення іншої підстави для розірвання Договору (проведення антитерористичної операції на території Луганської області), що була зазначена позивачем у позовній заяві;

зважаючи на те, що одним із головних і вагомих аргументів Товариства є настання обставин непереборної сили (форс-мажору), і суду першої інстанції були надані докази звернення останнього із заявою до Торгово-промислової палати України, з метою забезпечення всебічного і повного з'ясування обставин справи повинен був відкласти розгляд справи для надання можливості стороні долучити до матеріалів справи відповідний сертифікат.

У постанові Вищий господарський суд України вказує, що у новому розгляді справи суду слід: встановити причини невиконання зобов'язань Товариством за Договором; з'ясувати, які заходи вживалися позивачем за первісним позовом для належного виконання зобов'язання за Договором та недопущення порушення; чи міг він при належній турботливості та обачливості достроково передати результати робіт чи завчасно повідомити замовника про порушення зобов'язання, а також визначити, чи є проведення антитерористичної операції «ключовою» причиною невиконання зобов'язання підрядником або чи ще до початку проведення цієї операції виконання підрядником робіт у строк було явно неможливим; встановити чи було Товариством дотримано визначений Договором порядок повідомлення іншої сторони про виникнення форс-мажору, і у разі встановлення обставин невиконання цього обов'язку, визначити правові наслідки нездійснення цих дій; перевірити, чи існує причинно-наслідковий зв'язок між форс-мажором і неможливістю виконання стороною своїх конкретних зобов'язань (виконання робіт у визначений договором строк, повернення авансу і повернення тепловозів 2М62У №0293 АБ, №0294 АБ, переданих на модернізацію), а також визначити, чи є у даному випадку підстави, визначені законом, на отримання виконавцем плати за роботу та утримання авансу за відсутності доказів передачі замовнику результатів виконаної роботи, і в залежності від встановленого та вимог закону, прийняти законне та обґрунтоване рішення.

За результатами повторного автоматичного розподілу справу №910/11401/14 передано судді Марченко О.В. для розгляду.

З метою всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи, беручи до уваги викладене у постанові Вищого господарського суду України від 24.02.2016 з даної справи та керуючись статтею 86 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Прийняти справу №910/11401/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Метробудкомплект» до Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця», Державної адміністрації залізничного транспорту України «Укрзалізниця» про розірвання договору від 12.10.2010 та зобов'язання вчинити дії, та за зустрічним позовом Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» до товариства з обмеженою відповідальністю «Метробудкомплект» про стягнення 10 861 067,46 грн. та зобов'язання вчинити дії до свого провадження.

2. Призначити розгляд справи на 28.03.2016 о 12 год. 30 хв. Судове засідання відбудеться в приміщенні господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-б, зал судових засідань №12; явку представників сторін у судове засідання визнати обов'язковою.

3. Зобов'язати сторони подати суду письмові пояснення стосовно предмету первісного і зустрічного позовів з урахуванням висновків, викладених у постанові Вищого господарського суду України від 24.02.2016 зі справи №910/11401/14.

Суддя О. Марченко

28.03.16 о 12:30 год.