ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2016 р.Справа № 922/348/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши справу

за позовом Публічне АТ "Харківгаз", м. Харків
до ПП виробничо-торгівельна компанія "Ніка", смт. Савинці
про стягнення коштів у розмірі 20 325,67 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,за дов.№5498 від 30.12.2015р.

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Харківгаз", м. Харків, 11 лютого 2016 року звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Приватного підприємства виробничо - торгівельна компанія "Ніка",смт. Савинці, про стягнення заборгованості -14 122,76 грн.- суму основного боргу., пеню в розмірі - 4 036,16 грн., 3% річних у розмірі - 274,56 грн., інфляційні витрати у розмірі -1 892,20 грн., за договором постачання природного газу за регульованим тарифом №14П-ПРФ-553-2013 від 20.12.2012р.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором на постачання природного газу за регульованим тарифом № 14П-ПРФ-553-2013 від 20.12.2012р.в частині повної та своєчасної сплати заборгованості за договором; в якості правових підстав позову - на положення ст.ст. 525, 526, 610, 612 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.02.2016 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 29.02.2016 року о 10:30 годині.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.02.2016 року розгляд справи було відкладено на 10.03.2016 року о 09:30.

29.02.2016р. від позивача, супровідним листом, надійшли додаткові документи (вх.№6627) а саме, витяг з ЄДРПОУ на відповідача станом на 22.02.2016р.які долучено судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні 10.03.2016 року представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача, який був повідомлений належним чином про дату та час проведення судового засідання, у судове засідання не з'явився, витребуваних документів не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи достатність часу, наданого позивачеві та відповідачеві для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

20.12.2012р. між ПАТ "Харківгаз" та Приватним підприємством виробничо-торгівельна компанія "Ніка" був укладений договір №14П-ПРФ-553-2013 на постачання природного газу за регульованим тарифом та додаткові угоди за від 09.01.2015 року, від 30.01.2015 року, 27.02.2015 року .

Відповідно до предмету договору постачальник зобов'язувався поставити природний газ споживачу в обсягах і порядку, передбачених договором, для забезпечення потреб споживача, а споживач зобов'язався оплатити вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п.2.9., п.3.5. договору на підставі вимірювання обсягу газу вузлами обліку складаються щомісяця акти приймання-передачі газу, які є підставами для остаточних розрахунків споживача з постачальником.

Так, 31.03.2015р. між ПАТ "Харківгаз" та ПП ВТК"Ніка" складено акт приймання-передачі природного газу, відповідно до якого у березні 2015р. ПАТ "Харківгаз" передало, а ПП ВТК "Ніка" прийняла 0,918 тис.м.куб. природного газу, вартість якого складає 10 455,50 грн.

30.04.2015р. між ПАТ "Харківгаз" та ПП ВТК "Ніка" складено акт приймання-передачі природного газу, відповідно до якого, у квітні 2015р., ПАТ "Харківгаз" передало, а ПП ВТК "Ніка" прийняла 0,492 тис.м.куб. природного газу, вартість якого складає 4 776,34 грн.

Відповідно до п.4.6 договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансованими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу обумовлених договором.

Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

У разі переплати за фактично спожитий природний газ сума переплати зараховується постачальником в рахунок оплати поставленого газу в наступному розрахунковому періоді або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу.

У разі збільшення підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду споживач здійснює оплату додатково заявлених обсягів газу в п'ятиденний строк після збільшення цього обсягу в установленому договором порядку.

Відповідно до п. 4.7 договору передбачено, що оплата вартості послуг з постачання газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника.

Позивач згідно вимог договору надав відповідачеві послуги в повному обсязі, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу №63 від 31.03.2015р., та №1489 від 30.04.2015р, копії яких наявні в матеріалах справи та досліджені судом, які підписані сторонами.

Також позивачем надано до суду копію претензії №2234/09 від 26.10.2015р. в якій пропонує відповідачу, в рамках досудового врегулювання господарського спору, що виник між сторонами, добровільно виконати свої зобов'язання шляхом негайної повної сплати боргу, дання претензія була отримана 04.11.2015р. ПП ВТК "Ніка"., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Проте відповідач на теперішній час не оплатив надані послуги в розмірі 14 122,76 грн. що є порушенням п. 5.3.3 договору № 14П-ПРФ-553-2013 від 20.12.2012 р., що й стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема, із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 509 Цивільного Кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу України.

Згідно із частиною 2 пунктом 1 статті 11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до приписів статті 901 Цивільного Кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За своєю правовою природою договір, на підставі якого заявлений позов, є договором про надання послуг.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до пункту 2 статті 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Суд, враховуючи несплату відповідачем боргу приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Сума основної заборгованості, що підлягає задоволенню за договором №14П-ПРФ-553-2013 від 20.12.2012р. складає14 122,76 грн.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню в розмірі - 4 036,16 грн., 3% річних у розмірі - 274,56 грн., інфляційні витрати у розмірі - 1 892,20 грн.

Крім того, позивач просить суд, стягнути з відповідача сплачений за пред'явлення позову судовий збір у розмірі - 1 378,00 грн.

Згідно зі ст. ст. 610 Цивільного кодексу України несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов'язання. А в разі його порушення настають правові наслідки, передбачені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п. 6.2.2 договору в разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

В силу вимог ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши нарахування надані позивачем, 3% річних в розмірі - 274,56 грн., інфляційні витрати в розмірі - 1 892,20 грн., суд приходить до висновку, що даний розрахунок не суперечить вимогам чинного законодавства, нарахований вірно, з урахуванням чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 49 ГПК України, відповідно до якої судовий збір в сумі 1 378,00 грн. покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 509, 525, 526, 530, 625, 629, 901 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 4-3, 12, 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного підприємства виробничо - торгівельна компанія "Ніка" (64270, Харківська область., Балаклійський район, смт.Савинці, вул.20 Гвардійської дивізії, б.32, МФО 351629, рахунок № 260056487 в ПАТ "Мегабанк" ) на користь Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" ( 61109, м. Харків, вул. Безлюдівська 1, рахунок № НОМЕР_1 в АБ "Кліринговий дім" м. Київ, МФО 300647, ) - 14 122,76 грн. основний борг, 4 036,16 грн. - пені., 274,56 грн. - 3% річних., 1 892,20 грн. інфляційні витрати та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378 грн. 00 коп.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.03.2016 р.

Суддя ОСОБА_2