РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2016Справа №910/69/16

За позовом Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукринка»

про стягнення 9 271,23 грн.

Суддя Андреїшина І.О.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Азарова О.А.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позов Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукринка» про стягнення 9 271,23 грн. (з яких: 9 000,00 грн. основний борг та 271,23 грн. штрафу), у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором оренди нежитлового приміщення № 10 від 31.07.2015 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.01.2016 р. порушено провадження у справі № 910/69/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 17.02.2016 р., зобов'язано сторін надати певні документи та пояснення.

Через відділ діловодства суду 16.02.2016 р. від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду, які залучено до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 17.02.2016 р. надав оригінали документів для огляду в судовому засіданні.

Представник відповідача в судове засідання 17.02.2016 р. не з'явився, про поважні причини неявки суду не повідомив, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, вимог ухвали суду не виконав.

Враховуючи наведене, Господарський суд міста Києва з метою з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору у даній справі, у зв'язку з неявкою представника відповідача у призначене судове засідання, не виконанням ним вимог ухвали суду, керуючись ст. 77 ГПК України, ухвалою від 17.02.2016 р. розгляд справи відклав на 09.03.2016 р.; повторно зобов'язав відповідача виконати вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі.

Представник позивача в судовому засіданні 09.03.2016 р. надав суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 09.03.2016 р. не з'явився, про поважні причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, вимог ухвал суду в даній справі не виконав.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві.

Згідно з абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення відповідача про час та місце судового засідання та про наслідки ненадання ним витребуваних судом документів, то за таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами без участі представника вищезазначеного учасника судового процесу.

У судовому засіданні 09.03.2016 р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення у даній справі.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством «Аудиторська фірма «Аналітик» (надалі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цукринка» (надалі - орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 10 від 31.07.2015 р. (надалі - договір), відповідно до умов якого орендодавець передає орендарю у строкове платне користування нежитлове приміщення, яке находиться за адресою: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 44, поверх 3, загальною площею 25,1 кв.м., яка складається з 22,5 кв.м. основної площі та 2,6 кв.м. площі загального користування (згідно з поверховим планом, що є додатком № 1 до договору), а також майно, яке знаходиться вказаному приміщені та призначене для використання орендарем під час строку оренди (надалі - майно), а орендар зобов'язується прийняти це майно, своєчасно сплачувати орендну плату та після припинення цього договору повернути орендоване майно орендодавцеві в належному стані.

Частиною 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до п. 1.5. договору, передача приміщення оформлюється актом прийому передачі (додаток № 2 до договору) із зазначенням технічного стану приміщення, наявного обладнання, інвентарю та іншого майна, що належить орендодавцю і передається разом з приміщенням.

За актом прийому передачі приміщення від 01.08.2015 р. вищевказане приміщення було передане в оренду орендодавцем орендарю (належним чином засвідчена копія міститься в матеріалах справи).

Пунктом 2.1.2. договору визначено, що орендар зобов'язується своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату не пізніше п'ятого числа місяця за поточний місяць оренди.

Пунктом 2.1.3. договору встановлено, що орендар зобов'язується сплачувати у встановлені договором строки платежі за послуги з обслуговування приміщення: водопостачання, електроенергію, опалення, телефонний зв'язок відповідно до виставлених орендодавцем рахунків. Вартість вищезазначених платежів визначається орендодавцем пропорційно орендованій площі.

За умовами п. 3.1.1. договору, розмір орендної плати складає 7 500,00 грн. на місяць (без ПДВ).

Орендна плата сплачується щомісячно до десятого числа поточного місяця шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок орендодавця на підставі рахунку орендодавця (п. 3.2. договору).

Після підписання цього договору орендна плата сплачується за перший та останній місяці оренди приміщення в термін трьох робочих днів з дня підписання цього договору (п. 3.3. договору).

Згідно з пунктами 3.4. та 3.5. договору, орендна плата не включає в себе комунальні платежі, обслуговування та ремонт будівлі; витрати, що включають водопостачання, опалення, електроенергію, телефонний зв'язок сплачуються орендарем окремо, відповідно до виставлених орендодавцем рахунків протягом трьох робочих днів з дня їх виставлення.

Відповідно до п. 4.6. договору, у разі несвоєчасної оплати оренди орендар зобов'язується виплатити штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення.

Договір вступає в силу з 01.08.2015 р. і діє до 01.08.2016 р. (п. 6.1. договору).

Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п. 6.2. договору).

З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що відповідно до умов договору позивач виставив відповідачу наступні рахунки:

- № 3 від 06.11.2015 р. про сплату оренди за листопад 2015 р. на суму 7 500,00 грн.;

- № 8 від 07.12.2015 р. про сплату оренди за грудень 2015 р. на суму 7 500,00 грн.

Однак, відповідач не сплатив вчасно рахунок № 3 від 06.11.2015 р., у зв'язку з чим позивач 04.12.2015 р. надав відповідачу письмову претензію № 481/15 від 03.12.2015 р. під розписку представнику відповідача (копія в матеріалах справи). Після цього ТОВ «Цукринка» оплатило даний рахунок частково в розмірі 6 000,00 грн., у зв'язку з чим залишилась в нього заборгованість за цим рахунком у розмірі 1 500,00 грн. Рахунок № 8 від 07.12.2015 р. відповідачем взагалі не було оплачено.

Таким чином, станом на 30.12.2015 р. заборгованість відповідача з орендної плати за договором складає 9 000,00 грн.

За таких обставин, Приватне акціонерне товариство «Аудиторська фірма «Аналітик» звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукринка» про стягнення 9 271,23 грн. (з яких: 9 000,00 грн. основний борг та 271,23 грн. штрафу), у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором оренди нежитлового приміщення № 10 від 31.07.2015 р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 762 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Частиною 1 ст. 785 Цивільного кодексу України визначено, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання щодо передачі приміщень оренди виконав належним чином, тоді як відповідач свої зобов'язання щодо оплати орендних платежів за договором оренди нежитлового приміщення № 10 від 31.07.2015 р. не здійснив належним чином.

Відповідач жодних заперечень, належних та допустимих доказів у спростування обставин, зазначених у позові суду не надав, розмір вимог не оспорив.

Враховуючи, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення 9 000,00 грн. основного боргу, а відповідач в установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та не довів суду належними і допустимими доказами належного виконання ним своїх зобов'язань, то позов Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукринка» про стягнення 9 000,00 грн. основного боргу, у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за договором оренди нежитлового приміщення № 10 від 31.07.2015 р. визнається судом таким, що підлягає задоволенню.

Приватне акціонерне товариство «Аудиторська фірма «Аналітик» просить суд також стягнути з відповідача 271,23 грн. штрафу за період з 11.11.2015 р. до 30.12.2015 р., у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов'язання за договором оренди нежитлового приміщення № 10 від 31.07.2015 р.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 4.6. договору, у разі несвоєчасної оплати оренди орендар зобов'язується виплатити штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення.

Господарський суд зауважує, що сторонами договору було невірно визначено правову природу відповідальності, передбаченої п. 4.6. договору.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Частиною 2 ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Враховуючи наведене, господарський суд дійшов висновку, що вказаний штраф, який позивач просить стягнути з відповідача, за своєю правовою природою є пенею.

Згідно з Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.1996 р. зі змінами та доповненнями, розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який нараховується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином за розрахунком позивача, перевіреним судом, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 271,23 грн. пені за період з 11.11.2015 р. до 30.12.2015 р., у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов'язання за договором оренди нежитлового приміщення № 10 від 31.07.2015 р.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукринка» підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукринка» (03179, м. Київ, вулиця Уборевича, 29/22, кв. 143, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Аудиторська фірма «Аналітик» (01042, м. Київ, вул. Чигоріна, 57-А, ) 9 000 (дев'ять тисяч) грн. 00 коп. основного боргу, 271 (двісті сімдесят одну) грн. 23 пені та 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення його повного тексту і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено 11.03.2016 р.

Суддя І.О. Андреїшина