ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2016 р. Справа № 914/2064/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Желік М.Б.

суддів Костів Т.С.

Марко Р.І.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "П.Г.С.-Україна"

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 14.07.2015р.

у справі № 914/2064/15

за заявою Приватного підприємства "Торгівельно-логістичний центр", м.Львів; ОСОБА_3; Товариства з обмеженою відповідальністю "Джей і Ел Консалтинг", м.Львів; Дочірнього підприємства "Джей і Ел Консалтинг", м.Львів

до Товариства з обмеженою відповідальністю "П.Г.С.-Україна", м.Львів

про визнання банкрутом

за участю представників сторін:

від скаржника: Худзій Д.М.- представник за довіреністю.

від заявника Приватного підприємства "Торгівельно-логістичний центр" : Цукорник С.Г- представник за довіреністю.

заявник: ОСОБА_3

Арбітражний керуючий: не з'явився.

Сторонам роз'яснено їхні права та обов'язки, передбачені ст. ст. 22, 27 ГПК України. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід складу суду не надходило.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 14.07.2015 року порушено провадження у справі № 914/2064/15 (суддя Цікало А.І.) про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "П.Г.С.-Україна", м. Львів в порядку статті 10, 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», визнано безспірні вимоги Приватного підприємства «Торгівельно-логістичний центр» в розмірі 222483,18 грн., ОСОБА_3 в розмірі 94267,76 грн., Товариства з обмеженою відповідальністю «Джей і Ел Консалтинг» в розмірі 43012,79 грн.; Дочірнього підприємства «Джей і Ел Консалтинг» в розмірі 218990,84 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном, призначено розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Череватого Л.Б.; встановлено арбітражному керуючому оплату послуг (грошову винагороду) за виконання повноважень розпорядника майна у справі в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень шляхом її авансування заявниками (кредиторами) у відповідності до вимог ч.2 ст.115 Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з щомісячною оплатою за рахунок кредиторів, в задоволенні заяви арбітражного керуючого Сиволоба М.М. про призначення розпорядником майна боржника відмовлено тощо.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27.10.2015 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна» - залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Львівської області від 14.07.2015 року у справі № 914/2064/15 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.01.2016 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С. - Україна» задоволено частково, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27.10.2015 року у справі № 914/2064/15 скасовано. Справу № 914/2064/15 передано на новий апеляційний розгляд до Львівського апеляційного господарського суду.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду Львівської області від 14.07.2015 року боржник звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить відновити строк на апеляційне оскарження, прийняти апеляційну скаргу до свого провадження, скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 14.07.2015 року у даній справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на момент винесення оскаржуваної ухвали Товариство з обмеженою відповідальністю «Джей і Ел Консалтинг» та Дочірнє підприємство «Джей і Ел Консалтинг» не були кредиторами боржника, оскільки 13.07.2015 року між вказаними підприємствами та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дану Ассетс» було укладено договори про купівлю права вимоги. Відтак, на думку скаржника, на момент порушення провадження у справі про банкрутство у ініціюючих кредиторів безспірні вимоги становили менше ніж триста мінімальних розмірів заробітної плати, а тому Господарський суд Львівської області дійшов помилкового висновку, що безспірні вимоги кредиторів становлять більше ніж триста мінімальних розмірів заробітних плат.

Окрім того, скаржник звертає увагу на те, що він не мав можливості пред'явити вищевказані докази, оскільки не був присутній на засіданні 14.07.2015 року через те, що не був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання.

Згідно автоматизованого розподілу справ КП "Документообіг господарських судів", 26.01.2016 року справу за № 914/2064/15 розподілено до розгляду судді - доповідачу Желіку М.Б., а членами колегії суддів Костів Т.С., Марко Р.І.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 27.01.2016 року прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "П.Г.С.-Україна" до свого провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 10.02.2016р. о 11год. 00хв.

09.02.2016 року через канцелярію Львівського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника Приватного підприємства «Торгівельно-логістичний центр», в якому просить залишити ухвалу Господарського суду Львівської області від 14.07.2015 року у справі № 914/2064/15 без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "П.Г.С.-Україна" без задоволення.

10.02.2016 року через канцелярію Львівського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Арбітражного керуючого Череватого Л.Б., в якому просить залишити ухвалу Господарського суду Львівської області від 14.07.2015 року у справі № 914/2064/15 без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна» без задоволення.

10.02.2016 року через канцелярію Львівського апеляційного господарського суду надійшли додаткові заперечення на апеляційну скаргу від директора Приватного підприємства «Торгівельно-логістичний центр», в яких просить залишити ухвалу Господарського суду Львівської області від 14.07.2015 року у справі № 914/2064/15 без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна» без задоволення.

23.02.2016 року через канцелярію суду надійшли письмові пояснення від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна», в яких просить ухвалу Господарського суду Львівської області від 14.07.2015 року скасувати, оскільки вона була винесена за відсутності боржника, не повідомленого належним чином про час і місце засіданні суду.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, відтак ухвалу Господарського суду Львівської області від 14.07.2015р. у справі № 914/2064/15 слід залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Згідно з статтею 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний суд за наявними у справі та додатково поданими доказами повторно розглядає справу; апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Із врахуванням зазначеного при розгляді справи слід керуватися положеннями Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діє з 19.01.2013 року.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Як вбачається із матеріалів справи, 25.06.2015 року до Господарського суду Львівської області від Приватного підприємства «Торгівельно-логістичний центр», ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Джей і Ел Консалтинг», Дочірнього підприємства «Джей і Ел Консалтинг» поступила заява про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна» (вул. Ліска, буд. 15, кв. 2А, м. Львів, 79015; ).

Згідно ч. 1 ст. 114 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», кандидатура арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для виконання повноважень розпорядника майна визначається судом самостійно із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

26.06.2015 року суддею Господарського суду Львівської області вчинено електронний запит на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого.

27.06.2015 року до Господарського суду Львівської області в електронному вигляді надійшла довідка щодо автоматизованого відбору арбітражного керуючого, згідно якої автоматизованою системою визначено арбітражного керуючого Бойко Тамілу Дмитрівну.

Господарським судом Львівської області ухвалою від 30.06.2015 року прийнято заяву Приватного підприємства «Торгівельно-логістичний центр», ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Джей і Ел Консалтинг», Дочірнього підприємства «Джей і Ел Консалтинг» про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна» () до розгляду, зобов'язано арбітражного керуючого Бойко Тамілу Дмитрівну надати заяву на участь у справі про банкрутство та підготовче засідання суду призначено на 14.07.2015 року.

Відповідно до вимог ст. 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом. Неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання, у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов'язані з розглядом справи. Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

З матеріалів справи, вбачається, що рішенням Господарського суду Львівської області від 08.04.2014 року у справі № 914/726/14 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна» на користь Приватного підприємства «Торгівельно-логістичний центр» 222483,18 грн. основного боргу та 4449,66 грн. судового збору (копію рішення долучено до матеріалів справи).

На виконання зазначеного рішення, 25.04.2014 року Господарським судом Львівської області був виданий наказ (копію наказу долучено до матеріалів справи).

08.05.2014 року постановою державного виконавця Франківського ВДВС Львівського МУЮ відкрито виконавче провадження з виконання даного наказу (копію постанови долучено до матеріалів справи).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 09.09.2014 року у справі № 914/2646/14 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна» на користь Приватного підприємства «Торгівельно-логістичний центр» 16783,35 грн. пені, 23097,85 грн. інфляційних втрат, 2769,66 грн. 3% річних та 1827,00 грн. судового збору (копію рішення долучено до матеріалів справи).

23.09.2014 року, на виконання зазначеного рішення, Господарським судом Львівської області був виданий наказ (копію наказу долучено до матеріалів справи), а 05.11.2014 року постановою державного виконавця Франківського ВДВС Львівського МУЮ відкрито виконавче провадження з виконання даного наказу (копію постанови долучено до матеріалів справи).

Однак, в матеріалах справи відсутні докази повного або часткового погашення Товариством з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна» заборгованості перед Приватним підприємством «Торгівельно-логістичний центр» згідно вище зазначених рішень господарського суду Львівської області.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 23.05.2014 року у справі № 914/1421/14 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна» на користь Дочірнього підприємства «Джей і Ел Консалтинг» 214696,90 грн. основного боргу та 4293,94 грн. судового збору (копію рішення долучено до матеріалів справи).

На виконання зазначеного рішення, 10.06.2014 року Господарським судом Львівської області був виданий наказ (копію наказу долучено до матеріалів справи).

Постановою державного виконавця Франківського ВДВС Львівського МУЮ від 07.07.2014 року відкрито виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Львівської області від 10.06.2014 року у справі № 914/1421/14 (копію постанови долучено до матеріалів справи).

В матеріалах справи відсутні докази повного або часткового погашення Товариством з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна» заборгованості перед Дочірнім підприємством «Джей і Ел Консалтинг» згідно зазначеного рішення Господарського суду Львівської області.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 04.06.2014 року у справі № 914/1422/14 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Джей і Ел Консалтинг» 41185,79 грн. заборгованості та 1827,00 грн. судового збору (копію рішення долучено до матеріалів справи).

23.06.2014 року, на виконання зазначеного рішення, Господарським судом Львівської області був виданий наказ (копію наказу долучено до матеріалів справи).

Постановою державного виконавця Франківського ВДВС Львівського МУЮ від 11.09.2014 року відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Львівської області від 23.06.2014 року у справі № 914/1422/14 (копію постанови долучено до матеріалів справи).

В матеріалах справи відсутні докази повного або часткового погашення Товариством з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна» заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Джей і Ел Консалтинг» згідно зазначеного рішення господарського суду Львівської області.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 30.12.2014 року у справі № 465/3457/13-ц стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна» на користь ОСОБА_3 93121,62 грн. основного боргу, 9312,16 грн. штрафу, 1146,14 грн. понесених витрат на оплату судового збору, а всього разом 103579,92 грн. (копію рішення долучено до матеріалів справи).

На виконання зазначеного рішення, 27.01.2015 року Франківським районним судом м. Львова був виданий виконавчий лист (копію виконавчого листа долучено до матеріалів справи).

Постановою державного виконавця Франківського ВДВС Львівського МУЮ від 24.02.2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Франківського районного суду м. Львова від 27.01.2015 року № 2/465/212/14 (копію постанови долучено до матеріалів справи).

В матеріалах справи також, відсутні докази повного або часткового погашення Товариством з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна» заборгованості перед ОСОБА_3 згідно зазначеного рішення Франківського районного суду м. Львова.

Згідно ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом. Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

При визначені розміру безспірних вимог кредиторів, відповідно до абзацу другого частини 3 статті 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд не враховує неустойку.

Відтак, безспірні вимоги Приватного підприємства «Торгівельно-логістичний центр» до Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна» становлять 222483 грн. 18 коп.; безспірні вимоги ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна» становлять 94267 грн. 76 коп.; безспірні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Джей і Ел Консалтинг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна» становлять 43012 грн. 79 коп.; безспірні вимоги Дочірнього підприємства «Джей і Ел Консалтинг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна» становлять 218990 грн. 84 коп.

Безспірні вимоги кредиторів становлять більше ніж триста мінімальних розмірів заробітної плати та такі вимоги не були задоволені боржником протягом строку, що перевищує три місяці з моменту відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредиторів.

Розглянувши заяву про порушення справи про банкрутство, перевіривши обґрунтованість вимог заявників, їх безспірність, вжиття заявниками заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження, суд дійшов вірного висновку про наявність достатніх підстав для порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна».

Відповідно до ч. 15 ст. 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з моменту порушення провадження у справі про банкрутство: пред'явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися лише у порядку, передбаченому цим Законом, та в межах провадження у справі про банкрутство; пред'явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися у випадку та порядку, передбачених цим Законом; арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство; корпоративні права засновників (учасників, акціонерів) боржника реалізуються з урахуванням обмежень, встановлених цим Законом; задоволення вимог засновника (учасника) боржника - юридичної особи про виділення частки в майні боржника у зв'язку з виходом із складу його учасників забороняється; рішення про реорганізацію або ліквідацію юридичної особи - боржника приймається в порядку, визначеному цим Законом.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 114 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що кандидатура арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для виконання повноважень розпорядника майна визначається судом самостійно із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Як вже було зазначено, автоматизованою системою визначено арбітражного керуючого Бойко Тамілу Дмитрівну для виконання повноважень розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна».

Бойко Таміла Дмитрівна змінила ім'я на Білоусова Таміла Дмитрівна, що підтверджується свідоцтвом про зміну імені від 30.01.2015 року серії НОМЕР_1 (копію долучено до матеріалів справи).

Згідно абз. 3 ч. 1 ст. 114 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», під час прийняття заяви про порушення справи про банкрутство суд в ухвалі зобов'язує визначеного автоматизованою системою арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надати заяву на участь у даній справі.

13.07.2015 року до суду за вх. № 28991/15 від арбітражного керуючого Білоусової Таміли Дмитрівни поступила заява про згоду на призначення розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна».

14.07.2015 року до суду за вх. № 29069/15 від арбітражного керуючого Білоусової Таміли Дмитрівни поступило клопотання, в якій вона просить суд не розглядати її заяву про згоду на призначення розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна» у зв'язку з тим, що має двохмісячну дитину. До зазначеного клопотання долучено копію медичного свідоцтва про народження від 12.05.2015 року № 659.

Оскільки, від арбітражного керуючого Білоусової Таміли Дмитрівни, визначеного автоматизованою системою, поступило клопотання, в якій вона просить суд не розглядати її заяву про згоду на призначення розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна», суд призначив арбітражного керуючого (розпорядника майна) без застосування автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Частинами 1,2 ст. 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати п'яти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень. Право вимоги грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень розпорядника майна боржника. Сплата грошової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна) здійснюється шляхом її авансування заявником (кредитором або боржником) у розмірі, зазначеному у цій частині. Сума авансового платежу вноситься на депозитний рахунок нотаріуса та виплачується арбітражному керуючому (розпоряднику майна) за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна.

Згідно частини 2 статті 18 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у процедурі розпорядження майном за клопотанням розпорядника майна, сторін або інших учасників справи про банкрутство, що містить підтверджені відомості про перешкоджання керівником боржника виконанню повноважень розпорядника майна, а також про вчинення керівником боржника дій, що порушують права та законні інтереси боржника або кредиторів, господарський суд має право відсторонити керівника боржника від посади та покласти виконання його обов'язків на розпорядника майна.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.07.2015 р. до суду за вх. № 29006/15 від Приватного підприємства «Торгівельно-логістичний центр» поступило клопотання про покладення виконання обов'язків керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна» на розпорядника майна у зв'язку із відсутністю у Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна» керівника. До зазначеного клопотання долучено витяг із ЄДРЮОФОП станом на 13.07.2015 року, оскільки, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ОСОБА_11 був призначений на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна» з 12.11.2014 року на строк до 12.12.2014 року включно. Відтак, станом на час розгляду справи у Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна» відсутній керівник, оскільки повноваження ОСОБА_11, як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна» закінчились.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов вірного висновку, що клопотання Приватного підприємства «Торгівельно-логістичний центр» про покладення виконання обов'язків керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна» на розпорядника майна підлягає задоволенню.

Твердження апелянта про те, що на момент винесення оскаржуваної ухвали Товариство з обмеженою відповідальністю «Джей і Ел Консалтинг» та Дочірнє підприємство «Джей і Ел Консалтинг» не були кредиторами боржника, оскільки 13.01.2015 року між вказаними підприємствами та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дану Ассетс» було укладено договори про купівлю-продаж права вимоги від 13.07.2015 року, що в свою чергу вплинуло на розмір безпірних вимог кредиторів не відповідає дійсності з огляду на наступне.

Згідного договору про уступку права вимоги, який укладений на стадії виконання судового рішення , не відбувається автоматична заміна стягувача на стадії виконавчого провадження, оскільки така може відбуватися лише на підставі та у порядку, передбаченому, ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 25 Господарського процесуального кодексу України, яка регулює питання процесуального правонаступництва.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

При цьому питання зміни сторони її правонаступником, у тому числі і в разі заміни кредитора у зобов'язанні, вирішуються виключно судом у порядку, передбаченому ст.25 Господарського процесуального кодексу України.

Долучені представником Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна» на судовому засіданні, яке відбулося 15.09.2015 року договори про купівлю- продаж права вимоги від 13.02.2015 року, які укладені на стадії виконання судового рішення не відповідають вимогам закону, оскільки уступка права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена, адже заміна кредитора у зобов'язанні, як і саме зобов'язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов'язані з виконанням судового рішення, характеру цивільно-правових не мають.

Також, Львівський господарський суд звертає увагу на те, що договори купівлі-продажу права вимоги від 13.07.2015 року підписані від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Дану Ассетс» головою товариства Кнуд Флемінг Педерсен, а не Бейзик А.Є., що згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців є директором Товариства.

Щодо підписання апеляційної скарги представником Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна» Львівський апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Представництво Худзія Д.М., грунтується на Договорі про надання правової допомоги від 16.06.2015 року, яке від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна» підписане Закалюжним В.М., який діяв на підставі Рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна» від 12.11.2014 року № 12/10-14.

Отже, договір про надання правової допомоги від 16.06.2015 року на представництво Худзія Д.М. виданий уповноваженим представником боржника до моменту порушення справи про банкрутство, а відкликання довіреностей та договорів про представництво Худзія Д.М. здійснені на підставі ухвали суду, яка на даний час оскаржується, а тому Худзій Д.М. мав право на подання апеляційної скарги від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна» і така прийнята до розгляду Львівським апеляційним господарським судом правовірно.

Доводи апелянта, що Господарський суд Львівської області не повідомив його про дату та час розгляду справи спростовуються Львівським апеляційним господарським судом з огляду на наступне.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу суду було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою судом стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено Львівським апеляційним господарським судом, ухвала Господарського суду Львівської області від 30.06.2015 року надіслана учасникам судового процесу, що підтверджується відповідною відміткою суду, тобто, з дотриманням вимог вищезазначеної норми.

Згідно з частини 9 статті 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в ухвалі про порушення провадження у справі про банкрутство зазначається про порушення провадження у справі про банкрутство; визнання вимог кредитора та їх розмір; введення мораторію на задоволення вимог кредиторів; введення процедури розпорядження майном; призначення розпорядника майна, встановлення розміру оплати його послуг та джерела її сплати; вжиття заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави; строк подання розпорядником майна до господарського суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів, який не може перевищувати місяця та двадцяти днів після дати проведення підготовчого засідання суду; дату складення розпорядником майна реєстру вимог кредиторів та подання його на затвердження до господарського суду, яка не може бути пізніше місяця та двадцяти днів після дати проведення підготовчого засідання суду; дату попереднього засідання суду, яке має відбутися не пізніше двох місяців та десяти днів, а в разі великої кількості кредиторів - не пізніше трьох місяців після дати проведення підготовчого засідання суду; строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника, який не може перевищувати двох місяців, а в разі значного обсягу майна - трьох місяців після дати проведення підготовчого засідання суду.

Господарський суд при винесенні оскаржуваної ухвали встановлених законом вимог дотримався.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Оскаржувана ухвала зазначеним вимогам відповідає.

Відтак, беручи до уваги зазначене вище, діючи в межах повноважень передбачених ст. 103 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали Господарського суду Львівської області від 14.07.2015 року у справі № 914/2064/15, відтак в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «П.Г.С.-Україна» відмовити.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 14.07.2015 року у справі № 914/2064/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 26.02.2016 року

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Костів Т.С.

суддя Марко Р.І.