ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.02.2016 Справа №905/19/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.,

при секретарі судового засідання Величко Н.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Краматорськ Донецької області, , в особі Словянського управління по газопостачанню та газифікації Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Словянськ Донецької області, ,

до відповідача, Публічного акціонерного товариства «СЛОВВАЖМАШ», м.Словянськ Донецької області, ,

про стягнення 334633,04 грн.,-

за участю уповноважених представників:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: не зявився, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Краматорськ Донецької області, в особі Словянського управління по газопостачанню та газифікації Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Словянськ Донецької області, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №2219/04 від 22.12.2015р. до Публічного акціонерного товариства «СЛОВВАЖМАШ», м.Словянськ Донецької області, про стягнення 334633,04грн., у тому числі заборгованості у розмірі 205797,41 грн., суми пені 52725,30грн., суми 3% річних 5259,19 грн. та суми інфляційних витрат 70851,14 грн.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/19/16 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 04.01.2016р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/19/16.

В подальшому розгляд справи відкладався відповідно до приписів ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на укладання договору на постачання природного газу за регульованим тарифом №22 від 01.11.2014р. із відповідачем, неналежне виконання останнім своїх зобов'язань з оплати вартості поставленого природного газу протягом листопада 2014р. січня 2015р., внаслідок чого утворилась заборгованість та виникли підстави для нарахування пені, 3% річних, інфляційних втрат.

На підтвердження викладених обставин позивачем надано: розрахунок суми заборгованості, пені, 3% річних та інфляційних втрат; у копіях: договір на постачання природного газу за регульованим тарифом №22 від 01.11.2014р. разом із додатком №1 до нього; постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №426 від 28.11.2014р. «Про встановлення граничного рівня ціни на природний газ для промислових споживачів та інших субєктів господарювання», наказ Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» №348 від 28.11.2014р. «Про формування цін на природний газ», акти прийому-передачі природного газу №9 від 30.11.2014р., №9 від 31.12.2014р., №9 від 31.01.2015р., акт-рахунки №9 від 30.11.2014р., №9 від 31.12.2014р., №9 від 31.01.2015р., банківські виписки за 09.12.2014р. (надруковано 20.11.2015р.), за 11.12.2014р. (надруковано 20.11.2015р.), за 15.12.2014р. (надруковано 20.11.2015р.), за 19.12.2014р. (надруковано 20.11.2015р.), за 23.12.2014р.-24.12.2014р. (надруковано 20.11.2015р.), за 30.12.2014р. (надруковано 20.11.2015р.), за 06.01.2015р. (надруковано 20.11.2015р.), за 13.01.2015р.-15.01.2015р. (надруковано 20.11.2015р.), за 19.01.2015р. (надруковано 20.11.2015р.), за 21.01.2015р. (надруковано 20.11.2015р.), за 23.01.2015р. (надруковано 20.11.2015р.), за 26.01.2015р. (надруковано 20.11.2015р.), за 29.01.2015р. (надруковано 20.11.2015р.), за 02.02.2015р. (надруковано 20.11.2015р.), за 05.02.2015р.-06.02.2015р. (надруковано 20.11.2015р.), за 09.02.2015р. (надруковано 20.11.2015р.), за 11.02.2015р.-13.02.2015р. (надруковано 20.11.2015р.), за 16.02.2015р. (надруковано 20.11.2015р.), за 19.02.2015р.-20.02.2015р. (надруковано 20.11.2015р.), за 23.02.2015р.-24.02.2015р. (надруковано 20.11.2015р.), за 26.02.2015р. (надруковано 23.11.2015р.), за 03.03.2015р.-04.03.2015р. (надруковано 23.11.2015р.), за 06.03.2015р. (надруковано 23.11.2015р.), за 13.03.2015р. (надруковано 23.11.2015р.), за 18.03.2015р.-19.03.2015р. (надруковано 23.11.2015р.), за 23.03.2015р. (надруковано 23.11.2015р.), за 25.03.2015р.-26.03.2015р. (надруковано 23.11.2015р.), за 02.04.2015р. (надруковано 23.11.2015р.), за 06.04.2015р.-07.04.2015р. (надруковано 23.11.2015р.), за 09.04.2015р. (надруковано 23.11.2015р.), за 14.04.2015р. (надруковано 23.11.2015р.), за 16.04.2015р. (надруковано 23.11.2015р.), претензії №283/04 від 12.03.2015р., №1207/04 від 20.07.2015р. та фіскальні чеки №б/н від 12.03.2015р., №б/н від 21.07.2015р.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.625 Цивільного кодексу України та ст.2, 173, 174, 230, 232 Господарського кодексу України.

26.01.2016р. представник позивача представив суду супровідний лист №116/04 від 22.01.2016р., яким до матеріалів справи долучено довідку №115/04 від 22.01.2016р. про відсутність на розгляді іншого суду даних позовних вимог, а також відсутність відносно відповідача провадження по справі про банкрутство; акт звірки розрахунків по постачанню газу від 22.01.2016р.; розгорнутий акт звірки розрахунків по постачанню газу від 22.01.2016р. та копію довіреності на представника.

23.02.2016р. позивачем через канцелярію суду надано клопотання №б/н від 23.02.2016р., яким додано у копіях: супровідний лист №254/04 від 09.02.2016р., фіскальний чек №б/н від 09.02.2016р., акт звірки розрахунків по постачанню газа від 22.01.2016р., розгорнутий акт звірки розрахунків по постачанню газу від 22.01.2016р., уточнений розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат на заборгованість ПАТ «СЛОВВАЖМАШ».

Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначив про відсутність вимоги щодо збільшення заявленої до стягнення суми, просив врахувати наданий уточнений розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат в частині визначення періоду їх нарахування за кожним зобовязанням, окрім того в частині стягнення пені за зобовязанням листопада 2014р. слід вважати період з 11.12.2014р. по 25.12.2014р., за зобовязанням грудня 2014р. - з 11.01.2015р. по 10.02.2015р., за зобовязанням січня 2015р. - з 11.02.2015р. по 11.08.2015р., в частині стягнення 3% річних за зобовязанням грудня 2014р. слід вважати період з 11.01.2015р. по 09.02.2015р., за зобовязанням січня 2015р. - з 11.02.2015р. по 10.12.2015р., в частині стягнення інфляційних витрат за зобовязанням грудня 2014р. нарахування здійснювалось за січень 2015р., за зобовязанням січня 2015р. - за лютий-грудень 2015р.

Керуючись ст.22 Господарського процесуального кодексу України, дане клопотання прийнято судом та справа розглядається з урахуванням наведеного.

Представник відповідача в судове засідання не зявився; причини неявки не повідомив; витребувані документи не надав.

Як зазначено в п.3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч.1 ст.77 ГПК України. При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Так, враховуючи обєктивні обставини складної ситуації у державі, суть спору, загальну тривалість розгляду справи, а також належне забезпечення з боку суду можливості позивача та відповідача для реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі шляхом направлення поштою відповідних доказів до суду, з огляду на таке суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та існуючою можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у цьому судовому засіданні, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідив матеріали справи та оцінив подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

За приписами статей 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

Відповідно до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовими доказами за визначенням статей 32-38 Господарського процесуального кодексу України слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства , але за аналогією породжують цивільні права і обовязки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

01.11.2014р. між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», в особі Словянського управління по газопостачанню та газифікації Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (Постачальник) та Публічним акціонерним товариством «СЛОВВАЖМАШ» (Споживач) укладено договір на постачання природного газу за регульованим тарифом №22, згідно з яким Постачальник постачає природний газ Споживачу в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором (п.1.1 договору).

Передача газу за цим договором здійснюється на межах балансової належності об'єктів Споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (пункти призначення). Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживного обладнання визначається сторонами в додатку 1 до договору (п.1.2 договору).

Відповідно до п.1.3 договору, газ згідно з цим договором може бути використаний виключно для потреб промислових та комунально-побутових підприємств.

За умовами договору Постачальник зобовязався, зокрема, забезпечувати постачання газу до пунктів призначення на умовах та в обсягах, визначених договором (п.5.1.2 договору); забезпечувати постачання газу з дотриманням вимог, установлених державними стандартами, технічними умовами, нормативно-технічними документами щодо його якості і тиску (п.5.1.6 договору); а Споживач, у свою чергу, оплачувати Постачальнику вартість поставленого газу визначену розділом 4 на умовах та в обсягах, визначених договором (п.5.3.3 договору).

Послуги з постачання газу підтверджуються підписаним сторонами актом приймання-передачі газу, що оформлюється за даними вузлів обліку, визначених у додатку 1 до договору. Акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків Споживача з Постачальником (п.2.6, п.2.9 договору).

За змістом п.4.1 договору розрахунки за реалізований Споживачеві газ здійснюються за цінами, що встановлюються національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Згідно з п.4.2 договору ціна за 1000 куб.м. газу становить 5100,00 грн. (з ПДВ 6120,00 грн.) без врахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%;

- тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами 112,00грн., крім того ПДВ 20%;

- тариф на транспортування природного газу розподільними трубопроводами 254,70грн., крім того ПДВ 20%;

- тариф на постачання природного газу 54,60 грн., крім того ПДВ 20%.

До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 5623,30 грн., крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 6747,96 грн.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №426 від 28.11.2014р. «Про встановлення граничного рівня ціни на природний газ для промислових споживачів та інших субєктів господарювання», яка набрала чинності 01.12.2014р., встановлено граничний (максимальний) рівень ціни на природний газ, що реалізується промисловим споживачам та іншим субєктам господарювання, - 5900,00 грн. за 1000м.куб. (без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, який справляється у розмірі 2 відсотків, тарифів на послуги з транспортування, розподілу і постачання природного газу за регульованим тарифом).

Відповідно до наказу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» №348 від 28.11.2014р. «Про формування цін на природний газ» з 01.12.2014р. розрахунки зі споживачами за природний газ, спожитий бюджетними установами та організаціями, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, промисловими споживачами та іншими субєктами господарювання здійснювати за ціною за 1000 м.куб. (грн.) 7727,16 грн. (з ПДВ).

Згідно з п.4.6 договору, оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем авансовими платежами до 25-го числа місяця, що передує місяцю постачання, із розрахунку договірного обсягу постачання газу протягом періоду оплати відповідно до додатку №2 до договору. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Оплата вартості послуг з постачання газу за договором здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника (п.4.7 договору).

У разі виникнення у Споживача заборгованості з оплати вартості послуг з постачання газу сторони за взаємною згодою та у порядку, передбаченому законодавством, укладають графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до договору. У разі відсутності графіка погашення заборгованості Постачальник має право грошові кошти, отримані від Споживача за газ в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення (п.4.8 договору).

Звірка розрахунків здійснюється сторонами на підставі відомостей про фактичну оплату вартості спожитого газу Споживачем та акта приймання-передачі газу протягом 10-ти днів з дати предявлення вимоги однієї із сторін (п.4.9 договору).

Договір набирає чинності з дати підписання та укладається на строк по 31.12.2014р. Договір вважається продовженим на аналогічний період, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому сторони мають переоформити додаток 2 щодо договірних обсягів постачання газу, у якому визначити планові обсяги газу на продовжений термін (п.10.1 договору).

Отже, як вбачається з матеріалів справи, у період, за який виник спір, сторони перебували у договірних відносинах, що ними не заперечується.

Матеріали справи містять акти приймання-передачі природного газу №9 від 30.11.2014р., №9 від 31.12.2014р., №9 від 31.01.2015р., а також акт-рахунки №9 від 30.11.2014р., №9 від 31.12.2014р., №9 від 31.01.2015р. за листопад-грудень 2014р., січень 2015р., що підписані та скріплені печатками підприємств сторін.

Згідно зазначених документів обсяги спожитого відповідачем природного газу наступні:

у листопаді 2014р. 50,549 тис.м.куб. на суму 341 102,64 грн.;

у грудні 2014р. 51,346 тис.м.куб. на суму 396 758,76 грн.;

у січні 2015р. 34,157 тис.м.куб. на суму 263 936,60 грн.

Таким чином, позивачем поставлено, а відповідачем отримано природний газ за період листопад 2014р. - січень 2015р. у загальному обсязі 136,052 тис.куб.м. на суму 1001798,00грн.

Доказів наявності заперечень щодо кількості поставленого природного газу, а також порядку поставки та інших зауважень суду не представлено.

З огляду на приписи ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.525, 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Разом з тим, ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України встановлює, що якщо в зобовязанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Як було зазначено вище, п.4.6 договору визначено, що оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем авансовими платежами до 25-го числа місяця, що передує місяцю постачання, із розрахунку договірного обсягу постачання газу протягом періоду оплати відповідно до додатку №2 до договору. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Доказів зміни строку оплати суду не представлено, з матеріалів справи не вбачається.

Разом з тим, п.2.9 договору передбачена підстава для остаточного розрахунку Споживача із Постачальником, як акт приймання-передачі газу.

Приймаючи до уваги дати поставок природного газу та викладені умови оплати, остаточний розрахунок повинен бути здійснений не пізніше:

за листопад 2014р. 10.12.2014р.;

за грудень 2014р. 10.01.2015р.;

за січень 2015р. 10.02.2015р.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем частково виконано зобовязання з оплати вартості поставленого природного газу протягом наведеного спірного періоду, а саме у загальній сумі 796 000,59 грн.

Отже, в порушення статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, грошове зобовязання Споживача перед Постачальником природного газу поставленого, зокрема, у листопаді-грудні 2014р., січні 2015р. у загальній сумі 205797,41 грн. у встановлені договором строки, як і на час розгляду справи, не виконано.

Дані обставини у порядку встановленому Господарським процесуальним кодексом України не спростовано, протилежного з матеріалів справи не вбачається.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості за поставлений газ протягом листопада-грудня 2014р., січня 2015р. відповідно до договору на постачання природного газу за регульованим тарифом №22 від 01.11.2014р. підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме в сумі 205797,41 грн.

Прострочення відповідачем грошового зобовязання на підставі статті 625 Цивільного кодексу України тягне за собою обовязок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з простроченої суми за весь час несвоєчасного виконання обовязку щодо сплати відповідних сум, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобовязань, позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України, нараховано та предявлено до стягнення загальну суму інфляційних витрат у розмірі 70851,14 грн. (за зобовязанням грудня 2014р. нараховано за січень 2015р., за зобовязанням січня 2015р. - за лютий-грудень 2015р.), 3% річних у загальній сумі 5259,19 грн. (за зобовязанням грудня 2014р. нараховано з 11.01.2015р. по 09.02.2015р., за зобовязанням січня 2015р. - з 11.02.2015р. по 10.12.2015р.).

Дослідив нарахування 3% річних та інфляційних витрат, з огляду на приписи п.1.9, ч.2 п.3.1 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» №14 від 17.12.2013р. (зі змінами та доповненнями) та беручи до уваги, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється нарахування, суд дійшов висновку про дійсний розмір цих вимог у загальній сумі 3% річних 5585,20 грн., інфляційні витрати 62544,01 грн.

Відтак позовні вимоги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Краматорськ Донецької області, в особі Словянського управління по газопостачанню та газифікації Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Словянськ Донецької області, у частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «СЛОВВАЖМАШ», м.Словянськ Донецької області, нарахованих інфляційних витрат підлягають стягненню частково, у сумі встановленій судом, 3% річних - у межах заявлених позовних вимог, оскільки за розрахунком суду їх загальний розмір становить суму, більшу ніж заявлено до стягнення.

Пунктом 6.2.2 договору на постачання природного газу за регульованим тарифом сторони обумовили, що у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, із Споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

За розрахунком позивача загальна сума пені за прострочення основного зобовязання становить 52725,30грн. (першим днем прострочення визначено 11-е число місяця, наступного за місяцем поставки, за зобовязаннями листопада 2014р. з 11.12.2014р. по 25.12.2014р., за зобовязанням грудня 2014р. з 11.01.2015р. по 10.02.2015р., за зобовязанням січня 2015р. з 11.02.2015р. по 11.08.2015р., що не суперечить п.6 ст.232 Господарського кодексу України).

Згідно Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За змістом п.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Перевіривши розрахунок позовних вимог в частині нарахування пені, за допомогою програми «Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН» та врахувавши п.1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» №14 від 17.12.2013р. (зі змінами та доповненнями), суд дійшов висновку, що їх розмір становить суму, більшу ніж заявлено до стягнення.

З огляду на таке, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Краматорськ Донецької області, в особі Словянського управління по газопостачанню та газифікації Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Словянськ Донецької області, у частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «СЛОВВАЖМАШ», м.Словянськ Донецької області, в частині стягнення нарахованої суми пені підлягають задоволенню у розмірі заявленому позивачем.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 49 Господарського процесуального кодексу України та покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги зазначене та керуючись ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 75, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Краматорськ Донецької області, в особі Словянського управління по газопостачанню та газифікації Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Словянськ Донецької області, до Публічного акціонерного товариства «СЛОВВАЖМАШ», м.Словянськ Донецької області, про стягнення 334633,04грн., у тому числі заборгованості у розмірі 205797,41 грн., суми пені 52725,30грн., суми 3% річних 5259,19 грн. та суми інфляційних витрат 70851,14 грн., задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «СЛОВВАЖМАШ» (84102, Донецька область, м.Словянськ, вул.Заводська, 2, , р/р 701 ПАТ «Енергобанк» м.Київ, МФО 300272) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (84313, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Южна, 1, ), в особі Словянського управління по газопостачанню та газифікації Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (84122, Донецька область, м.Словянськ, вул.Чубаря, 28-Б, , р/р3139 філія Донецьке ОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106 (для оплати за газ), п/р 4001 КБ «Приватбанк» м.Краматорськ, МФО 335548) 326325,91грн., у тому числі 205797,41 грн. основного боргу, 52725,30грн. пені, 62544,01грн. інфляційних витрат та 5259,19грн. 3% річних, а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 4894,89грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. В судовому засіданні 23.02.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

6. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

7. Повний текст рішення складено та підписано 29.02.2016р.

Суддя О.В. Кротінова