ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

25.02.2016р. справа № 905/69/16

Господарський суд Донецької області в особі головуючого судді Гринько С.Ю., при секретарі судового засідання Татарині Б.Т., розглянувши матеріали

за позовом - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м. Донецьк

до відповідача - Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України філії Донецького обласного управління м. Донецьк

про стягнення 40810,85 грн. та повернення нерухомого майна

за участю представника відповідача - ОСОБА_2 - довіреність від 1 липня 2015 року,

СУТЬ СПОРУ:

06.01.2016 року позивачем заявлений позов про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 40810,85 грн. за договором оренди та зобов'язання відповідача повернути позивачу приміщення за актом приймання-передачі та ключі від приміщення.

Обґрунтовуючи заявлений позов, позивач посилається на укладений з відповідачем договір оренди, відповідно до якого позивач передає, а відповідач приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення за адресою: пр-т. Дзержинського, 67/69, м. Донецьк за актом приймання-передачі нежитлового приміщення від 01.04.2010 року з метою розміщення відділення банківської установи, договір про внесення змін і доповнень до договору оренди, акти-рахунки та акти приймання передачі робіт.

25.02.2016 року до господарського суду надійшла заява позивача про відмову від позову та просить суд вирішити питання, щодо повернення сум сплаченого судового збору.

Представником відповідача в судовому засіданні надано пояснення, в якому зазначає, що відповідачем добровільно погашена сума заборгованості перед позивачем, в підтвердження чого відповідачем надані меморіальні ордери про сплату всієї суми заборгованості.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, враховуючи заяву про відмову від позову, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Предметом даного позову є стягнення з відповідача заборгованості за орендними зобов'язаннями та зобов'язання повернути приміщення за актом приймання-передачі та ключі від нього.

Підставою для надання відповідачу послуг з водопостачання є договір оренди нерухомого майна від 1 березня 2010 року.

Господарський суд надає правову оцінку взаємовідносинам між сторонами.

Відносини щодо оренди майна здійснюються на договірних засадах відповідно до ст. 283 Господарського кодексу України, відповідно до якого за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживча річ).

При дослідженні матеріалів справи, господарським судом встановлено, що між позивачем та відповідачем підписаний договір оренди нерухомого майна б/н від 1 березня 2016 року.

У відповідності з п. 1.1 договору позивач передає, а відповідач приймає в строкове платне користування прибудоване приміщення магазину літ. А'-1, загальною площею 48,9 кв. м, розташоване за адресою: місто Донецьк, проспект Дзержинського, б. 67/69 (об'єкт оренди).

Відповідно до пункту 7.1.1, позивач зобов'язаний передати відповідачу в оренду об'єкт оренди не пізніше ніж через п'ять днів з моменту укладання цього договору. ( до 07.03.2010 року).

Об'єкт оренди передається в орендне користування строком на п'ять років з підписання акту приймання-передачі об'єкта оренди в орендне користування, але не більше строку дії договору (пункт 2.1). Відповідно до розділу 3 договору, відповідач вступає у строкове платне користування об'єктом оренди у термін вказаний у договору, але не раніше підписання сторонами акта приймання-передачі об'єкта оренди (п. 3.1). Передача об'єкта оренди в оренду не тягне за собою виникнення у відповідача права власності на об'єкт оренди. Власниками об'єкту оренди залишаються ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а відповідач користується ним протягом строку оренди (п. 3.2).

За пунктом 3.4 договору, у разі припинення цього договору об'єкт оренди повертається відповідачем позивачу. Відповідач повертає об'єкт оренди позивачу аналогічно порядку, встановленому при передачі об'єкта оренди відповідачу цим договором. Об'єкт оренди вважається поверненим позивачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі.

Обов'язок по складанню акта приймання-передачі покладається на сторону, яка передає об'єкт оренди іншій стороні договору.

Відповідно до пункту 4.1 договору з урахуванням внесених змін до нього договором про внесення змін і доповнень від 01.03.2010 року, орендна плата встановлюється за домовленістю сторін і складає 7000,00 грн. шляхом корегування розміру щомісячної плати ні індекс інфляціх за поточний місяць. Орендна плата перераховується на рахунок позивача щомісячно не пізніше п'яти днів з дня отримання рахунку-фактури від позивача. (пункт 4.3 договору з урахуванням внесених змін до нього договором про внесення змін і доповнень від 01.03.2010 року)

Договір укладено строком на п'ять років і діє з 1 березня 2010 року до 1 березня 201 року включно (пункт 12.1)

Враховуючи вищезазначене, договір, на який посилається позивач, вважається судом укладеним, так як в ньому сторонами передбачені всі істотні умови.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону і укладеного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач з липня 2014 року по січень 2015 року орендна плата не сплачувалась, приміщення у визначений договором строк не поверталось.

Розмір заборгованості відповідача з орендної плати перед позивачем за період липня 2014 року по листопад 2014 року складав на час звернення з позовом 40810,85 грн., за що застосовані індекс інфляції за весь період виникнення боргу.

Відповідачем сплачена заборгованість в повному обсязі, що підтверджують меморіальні ордери:

- № 222572633 від 19 лютого 2016 року на суму 7863,87 грн.;

- № 222573077 від 19 лютого 2016 року на суму 7926,78 грн.;

- № 222573263 від 19 лютого 2016 року на суму 8156,66 грн.;

- № 222573284 від 19 лютого 2016 року на суму 8352,42 грн.;

- № 222573321 від 19 лютого 2016 року на суму 8511,12 грн., тобто після звернення позивача з позовом до господарського суду.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по суті відмовитись від позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач скористувався своїм законним правом на відмову від позову у зв'язку з відсутністю спору на час вирішення, тому господарський суд приймає відмову позивача від позову, вважаючи доведеними підстави і те, що відмова від позову не суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних інтересів інших осіб.

Відповідно до ст.78 Господарського процесуального кодексу України при прийнятті відмови позивача від позову, господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі на підставі п.4ст.80 цього ж кодексу.

Відповідно до пункту 5 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі припинення провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Враховуючи вищевикладене, господарський суд покладає судові витрати на відповідача в розмірі, сплаченому позивачем.

На підставі ст. ст. 22, 78, п. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, пункту 5 статті 7 Закону України «Про судовий збір», господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Припинити провадження у справі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», , м. Київ - 01021, вул. Госпітальна, 12г на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, код картки платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_1 судові витрати в розмірі 1378,00 грн.

Суддя С.Ю. Гринько