РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2016Справа №910/32852/15

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/32852/15

За позовом публічного акціонерного товариства «Юніон Стандард Банк» від імені якого діє

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію

ПАТ «ЮСБ БАНК» Біла І.В.;

до товариства з обмеженою відповідальністю «Кепітал Стайл»;

про стягнення 547 808,22 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Назаркевич С.П., довіреність б/н від 24.02.2016р.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Юніон Стандард Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЮСБ БАНК» Білої Ірини Володимирівни звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Кепітал Стайл» про стягнення 547 808,22 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконав умови Кредитного договору № 64/08-15 від 25.08.2015 року щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.12.2015р. порушено провадження у справі № 910/32852/15 та призначено до розгляду в судовому засіданні на 11.02.2016р.

08.02.2016р. на адресу господарського суду від позивача надійшли витребувані докази.

Присутній у судовому засіданні 11.02.2016р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, проте витребувані судом оригінали документів, на яких ґрунтуються позовні вимоги суду, не подав.

Представник відповідача подав клопотання про долучення до справи витребуваних документів та клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документів, оскільки, за твердженнями представника, відповідач кредитний договір не підписував та кошти за ним не отримував.

Представник позивача заперечив щодо задоволення клопотання представника відповідача про призначення у справі почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документів, зазначивши про те, що відповідач навмисно намагається затягнути вирішення спору по суті.

Суд, розглянувши клопотання представника відповідача про призначення у справі почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документів, відмовив у його задоволенні, оскільки відповідачем не надано належних доказів, в порядку ст.ст. 33, 34 ГПК України, на спростування позовних вимог, зокрема, на спростування факту щодо отримання коштів за кредитним договором № 64/08-15 від 25.08.2015р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2016р. розгляд справи було відкладено на 25.02.2016р., у зв'язку з неподанням витребуваних судом документів.

У судове засідання 25.02.2016р. представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, наведених у відзиві, зазначаючи про те, що відповідач кредитний договір не підписував та кошти за ним не отримував.

Також представник відповідача звернувся до суду з клопотаннями про витребування доказів на підставі ст. 38 ГПК України та направлення повідомлення прокурору або органу досудового розслідування в порядку ст. 90 ГПК України.

Відповідно до статті 38 Господарського процесуального кодексу, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

У клопотанні повинно бути зазначено, який доказ витребовується; обставини, що перешкоджають його наданню; підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; обставини, які може підтвердити цей доказ.

Судом відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів, оскільки визначені цим клопотанням документи не спростовують факту щодо отримання коштів за кредитним договором № 64/08-15 від 25.08.2015р.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання представника позивача суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від позивача не надходило, тому суд вважає, що, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника позивача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем і відповідачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.08.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Юніон Стандард Банк» (за договором - Банк) та відповідачем (за договором - Позичальник) було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 64/08-15, згідно п.п. 1.1, 1.2, 1.3 якого Банк зобов'язався відкрити Позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію у розмірі 50 000 000,00 грн. з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 30% річних та зі строком користування кредитом з 25.08.2015р. по 23.08.2016р., а Позичальник зобов'язався повернути Банку кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, що передбачені договором.

Згідно п.2.6 договору, Позичальник зобов'язується повернути одержаний кредит у строки, передбачені п.1.2 цього договору, але не пізніше 23.08.2016р., сплатити відсотки та комісії за цим договором зі своїх поточних рахунків, шляхом перерахування грошових коштів на позичковий рахунок та рахунки нарахованих відсотків та комісій відповідно до встановлених строків.

Умовами п. п. 2.10, 2.10.1 договору, при укладенні договору сторонами було погоджено обов'язок Позичальника протягом наступного місяця за звітним сплатити відсотки за користування кредитом шляхом перерахування грошових коштів на рахунок в ПАТ «ЮСБ БАНК», МФО 305987; остаточний розрахунок за відсотками проводиться одночасно з поверненням кредиту у строки, що зазначені у цьому кредитному договорі. При розрахунку відсотків враховується кількість днів в місяці за фактичну кількість днів у році 365/366 днів.

На виконання умов договору, на підставі заявки відповідача вих № 2 від 25.08.2015р. про надання траншу, 25.08.2015р. Банком було перераховано Позичальнику суму кредитних коштів у розмірі 43 000 000,00 грн., що вбачається з залученої до матеріалів справи виписки з банківського рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Кепітал Стайл» за період з 25.08.2015р. по 20.12.2015р.

Як вбачається з позовної заяви та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, відповідачем належним чином не виконано прийняті на себе зобов'язання за умовами спірного договору по сплаті відсотків за користування кредитом, у зв'язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість за процентами в розмірі 2 201 287,67 грн. - сума простроченої заборгованості за процентами, з яких 547 808,22 грн. - 50% від суми простроченої заборгованості за процентами, які нараховані за період з 01.10.2015р. по 31.10.2015р., що становить предмет спору у даній справі.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 р. № 665/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ЮНІОН СТАНДАРД БАНК», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02 жовтня 2015 року було прийнято рішення № 182 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ЮНІОН СТАНДАРД БАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно з яким було розпочато процедуру виведення ПАТ «ЮНІОН СТАНДАРД БАНК» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на три місяці з 03.10.2015р. по 02.01.2016р. (включно) та призначено тимчасовим адміністратором Білу І.В. строком з 03 жовтня 2015 р. до 02 січня 2016 р. включно.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

У відповідності зі ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частинами 1 і 3 статтями 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 10561 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як встановлено судом, відповідачем було допущено неналежне виконання положень договору по сплаті відсотків за користування кредитом № 64/08-15 від 25.08.2015р., у зв'язку з чим за відповідачем рахується непогашена заборгованість за період з 01.10.2015р. по 31.10.2015р. в сумі 547 808,22 грн.

Матеріали справи станом на день розгляду справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження сплати відповідачем публічному акціонерному товариству «Юніон Стандард Банк» процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором № 64/08-15 від 25.08.2015 року.

Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами в сумі 547 808,22 грн. є правомірними та такими, що підлягають задоволенню, з тих підстав, що факт надання кредиту на підставі кредитного договору і його неповернення, а також несплати процентів належним чином доведено, документально підтверджено, і в той же час відповідачем жодними доказами не спростовано.

Заперечення відповідача проти позовних вимог судом відхиляються з огляду на їх необґрунтованість, оскільки матеріалами справи підтверджується отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 43 000 000,00 грн., а також часткова сплата останнім процентів на користь позивача за користування такими кредитними коштами.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Кепітал Стайл» (01024, м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, 14; ) на користь публічного акціонерного товариства «Юніон Стандард Банк» (65012, м. Одеса, вул. Гімназична, 21; ) прострочену заборгованість за процентами в сумі 547 808 грн. 22 коп. та 8217 грн. 12 коп. - витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 09.03.2016р.

Суддя А.І. Привалов