ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.02.16р. Справа № 904/5685/15
За позовом Прокурора Центрально-Міського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України в особі Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК "Дніпрообленерго" в особі Відокремленої структурної одиниці Криворізьких міських електричних мереж, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 1 440 029, 11 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від прокуратури ОСОБА_1, посв. №023761 від 20.12.13р.;

від позивача ОСОБА_2, довіреність №30/01 від 04.01.16р.;

від відповідача - ОСОБА_3, довір. № 343/1001 від 01.09.15р.

Суть спору:

Прокурор Центрально-Міського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України в особі в особі Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" (надалі позивач) з позовом, у якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 27.08.15р., просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК "Дніпрообленерго" в особі Відокремленої структурної одиниці Криворізьких міських електричних мереж (надалі відповідач) суму 903 369, 03 грн. основного боргу, 202 275, 71 грн. пені, 18 399, 84 грн. 3% річних, 315 984, 53 грн. інфляційних, а всього 1 440 029, 11 грн. заборгованості за порушення виконання грошових зобовязань по договору № 16 купівлі-продажу теплової енергії від 01.01.14р.

Прокурор та позивач наполягають на задоволенні позовних вимог.

Відповідач проти позову заперечує, у відзиві посилається на необґрунтованість вимог позивача. Разом з тим, відповідач просить суд визнати договір №16 купівлі-продажу теплової енергії від 01.01.14р. недійсним.

Клопотанням від 16.02.2016 року відповідач просить суд призначити судову економічну експертизу по справі, на вирішення якої поставити наступні запитання:

1)Який обсяг теплової енергії та на яку суму (вказати помісячно) поставив позивач відповідачу згідно договору купівлі-продажу теплової енергії №16 від 01.01.2014 року в період з 01.02.2014 року по 01.04.2015 року по об'єктам, які розташовані відповідно Додатку № 3 договору по: вул. Товстоновського,1а, вул. Електрична, 86, Електрозаводська, 24/2, вул.Лісового,25/40, вул.Співдружності, 8/2, мкр. Горняцький, 8/1?

2) Чи відповідає розрахований позивачем загальний обсяг спожитої теплової енергії та її вартість за період з 01.02.2014 року по 01.04.2015 року, обсягу спожитої заданим договором купівлі-продажу теплової енергії №16 від 01.01.2014 року? Який обсяг та сума за розрахунком експерта?

3) Чи вірно позивачем були розраховані та застосовані щомісячні розрахункові коефіцієнти при обчисленні обсягів та вартості спожитої теплової енергії для потреб опалення, вентиляцію та гаряче водопостачання за період з 01.02.2014 року по 01.04.2015р?

4) Чи вірно застосовані тарифи на теплопостачання, які використовує позивач при нарахуванні коштів за використану теплову енергію та гаряче водопостачання в спірний період, а саме з 01.02.2014 року по 01.04.2015 року?

5) Яка загальна сума заборгованості ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» за період з 01.02.2014 року по 01.04.2015 року за договором купівлі-продажу теплової енергії №16 від 01.01.2014 року?

6) Чи вірно позивачем була нарахована за спірний період пеня, 3% річних та індекс інфляції з урахування вищезазначених питань?

В порядку ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, дослідивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

Встановив:

01.01.2014 року між позивачем (теплопостачальною організацією) та відповідачем (споживачем-покупець) був укладений договір №16 купівлі-продажу теплової енергії (далі - Договір), за умовами якого теплопостачальна організація продавець бере на себе зобов'язання постачати споживачеві покупцю теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач покупець зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (п.1.1 Договору).

Відповідно до положень ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві, який зобовязаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Сторони зобов'язуються керуватись цим договором, чинним законодавством України та наступними правовими нормативно-технічними документами: Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про теплопостачання", "Правилами технічної експлуатації електричних станцій і мереж" ГКД 34-20.507-2003, "Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж" № 71 від 14.02.2007, "Правилами користування тепловою енергією", затвердженими постановою КМУ №1198 від 03.10.1997 року, Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 року (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору теплова енергія постачається споживачу-покупцю в обсягах згідно з додатком 1 до Договору в гарячій воді на такі потреби: опалення та вентиляцію в період опалювального періоду; гаряче водопостачання протягом року.

Цей договір набуває чинності з моменту фактичного надання послуг з теплопостачання та діє до 31.12.2014 року. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення дії договору не буде письмово заявлено однією із сторін (п.п. 10.1, 10.3 Договору).

Облік обсягу споживання теплової енергії і параметрів теплоносія проводиться за комерційними приладами обліку на межі балансової належності теплових мереж теплопостачальної організації продавця та споживача покупця або за домовленістю сторін в іншому місці (п. 5.2. Договору).

Відповідно до п. 6.2. Договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Оплата за фактично спожиту теплову енергію здійснюється споживачем покупцем виключно грошовими коштами, або взаємозаліком відповідно до встановлених тарифів, остаточний розрахунок за фактично спожиту споживачем покупцем теплову енергію здійснюється до 20-го числа місяця, наступного за місяцем споживання теплової енергії. (п. 6.3 Договору).

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд зазначає, що на виконання умов Договору згідно актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) (а.с.14-29) позивачем було поставлено на обєкти відповідача теплову енергію, за яку останній розрахувався частково, у звязку з чим у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 903 369, 03 грн.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми заборгованості.

Згідно положень ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтями 610, 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодекс України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).

Згідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі п.7.3 Договору, в редакції Протоколу розбіжностей до Договору, та ч.2 ст. 625 ЦК України позивач нарахував відповідачу до сплати пеню за період з 21.03.14р по 12.08.15р. у розмірі 202 275,71 грн., 3% річних за період з 21.03.14р по 12.08.15р. у розмірі 18 399, 84 грн., інфляційні за період з квітня 2014 року по червень 2015 року у розмірі 315 984, 53 грн.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування, суд визнає їх обґрунтованими, вірно розрахованими, а отже такими, що підлягають задоволенню.

З приводу клопотання відповідача щодо призначення судової економічної експертизи по справі, суд зазначає наступне.

Положеннями частини 1 статті 41 ГПК України передбачено призначення судової експертизи для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань.

З огляду на те, що поставлені позивачем запитання на вирішення судової експертизи є такими, що не потребують спеціальних знань, а в матеріалах справи наявні підписані без зауважень та заперечень з боку відповідача акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) та детальні розрахунки заявленої до стягнення заборгованості, у суду відсутні підстави для призначення судової економічної експертизи у даній справі.

Стосовно вимог відповідача щодо визнання договору №16 купівлі-продажу теплової енергії від 01.01.14р. недійсним, суд зазначає, що вказана вимога була викладена відповідачем в окремому позові, який було повернуто ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.15р. на підставі приписів п.п. 4, 6 ч.1 ст. 63 ГПК України. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.08.15 р. ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.15р. змінено в частині виключення з неї посилання на положення пункту 6 частини1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, в решті ухвалу залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 03.11.15 р. постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.08.15 р. залишено без змін. В подальшому відповідач не звертався до суду з вказаним позовом.

Разом з тим, якщо, вирішуючи господарський спір, суд встановить, що зміст договору, повязаного з предметом спору, суперечить законодавству, чинному на момент укладання договору, він, керуючись п.1.ч.1. ст. 83 ГПК України вправі за власною ініціативою визнати цей договір недійсним повністю або у певній частині, із застосуванням за необхідності й наслідків визнання недійсним нікчемного правочину.

Суд, проаналізувавши положення договору не вбачає суперечності відносин сторін за спірним договором звичайним умовам, та, з огляду на встановлені обставини справи, підстав визнання спірного договору недійсним повністю або у певній частині в порядку ст. 83 ГПК України, та зазначає, що вразі незгоди відповідача з окремими положеннями спірного договору, останній непозбавлений права звернутися до позивача з пропозицією про внесення відповідних змін в договір в порядку та на умовах, передбачених статтею 188 ГК України.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається крім випадків, передбачених законом.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України сплата судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК "Дніпрообленерго" в особі Відокремленої структурної одиниці Криворізьких міських електричних мереж (50000, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. К. Маркса, 41; ) на користь Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1, ) суму 903 369,03 грн. (девятсот три тисячі триста шістдесят девять грн. 03 коп.) основного боргу, 202 275,71 грн. (двісті дві тисячі двісті сімдесят п'ять грн. 71 коп.) пені, 18 399, 84 грн. (вісімнадцять тисяч триста девяносто девять грн. 84 коп.) 3 % річних, 315 984, 53 грн. (триста п'ятнадцять тисяч девятсот вісімдесят чотири грн. 53 коп.) інфляційних.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК "Дніпрообленерго" в особі Відокремленої структурної одиниці Криворізьких міських електричних мереж (50000, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, пр. К. Маркса, 41; ) в дохід Державного бюджету України в особі управління Державного казначейства у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області (49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7, рахунок 3005 (Державна судова адміністрація України, 050) в у відділенні банку ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, , МФО 805012, КБКД 22030001) суму 28 800,59 грн. (двадцять вісім тисяч вісімсот грн. 59 коп.) судового збору

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя А.В. Суховаров

Повний текст підписаний 14.03.2016р.