ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2016 р. Справа № 914/1932/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі суддів:

головуючий суддя Бонк Т. Б.

судді Бойко С.М.

ОСОБА_1

при секретарі Федорович І.В.

за участі представників сторін:

від прокуратури ОСОБА_2 (посвідчення № 006924)

від позивача ОСОБА_3М.( представник за довіреністю)

від відповідача не зявилися

від третьої особи 1 на стороні позивача - ОСОБА_4 (посвідчення ВН №108)

від третьої особи 2 на стороні позивача не зявився

від третіх осіб 1,2,3 на стороні відповідача не зявився

ОСОБА_5- вільний слухач

розглянувши апеляційну скаргу прокуратури Львівської області від 27.11.2015 року № 05/2-1624 вих. 15

на рішення господарського суду Львівської області від 16.11.2015р. (головуючий суддя Березяк Н.Є, судді Крупник Р.В., Синчук М.М.)

у справі № 914/1932/15

за позовом: Першого заступника прокурора м.Львова в інтересах держави в особі Винниківської міської ради, м.Винники

До відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Гал-Дім, м.Винники

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 1: Громадське формування Народна самооборона, м.Львів

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 2: Громадська організація Комітет по боротьбі з організованою злочинністю та корупцією, м.Одеса

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1: ОСОБА_6, м.Винники

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2: ОСОБА_7, м.Львів-Винники

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 3: Товариство з обмеженою відповідальністю Мегатек, м.Хмельницький

про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки та відшкодування шкоди в розмірі 895 650, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Львівської області від 16.11.2015 року у справі за № 914/1932/15 в задоволенні позовних вимог Першого заступника прокурора м.Львова в інтересах держави в особі Винниківської міської ради, м.Винники, про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки та відшкодування шкоди в розмірі 895 650, 00 грн. - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що звертаючись з позовом про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.12.2005 року, укладеного між Винниківською міською радою (Продавець) та ТзОВ Гал-Дім (Покупець), з підстав невиконання покупцем умов договору в частині побудови передбачених п.1.1 обєктів, прокурор жодним чином не обґрунтував, яким чином розірвання договору захистить інтереси держави та громади м. Винник, яку представляє Винниківська міська рада. Сам факт розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки не передбачає повернення земельної ділянки (кошти за яку сплачені і право власності на яку оформлене) в комунальну власність територіальної громади. Розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки не тільки жодним чином не захистить інтереси держави та громади, оскільки не передбачає повернення земельної ділянки в комунальну власність, а навпаки, розірвання договору припинить зобовязання сторін і унеможливить вплинути на зобовязану сторону виконати передбачені умовами договору зобовязання у визначений законом спосіб. Розірвання договору не породжує наслідків для власника земельної ділянки, право власності або володіння якого земельною ділянкою ґрунтується на правовстановлюючих документах, а обраний прокурором спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту.

В апеляційній скарзі прокуратура Львівської області просила скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задоволити повністю, мотивуючи це тим, що в рішенні суду першої інстанції не відображено підстав відмови в задоволенні позову про стягнення шкоди. Також, судом першої інстанції не враховано, що за змістом істотних умов договору такий договір є складним господарським договором, у я кому поєднуються елементи двох договорів купівлі-продажу та інвестиційних зобовязань. У разі порушення зобовязання настають наслідки, зокрема, у формі розірвання договору. Зобовязання, взяті на себе відповідачем, не виконані, відповідач не має наміру виконувати ці зобовязання, оскільки він відчужив земельну ділянку. Суд першої інстанції прийшов до хибного висновку про те, що розірвання договору не захистить інтереси держави та громади міста Винник, не давши належної оцінки позовній вимозі прокурора про стягнення шкоди, заподіяної невиконанням зобовязань по договору.

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Відповідач в судове засідання не забезпечив явку уповноваженого представника, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи процесуальні строки розгляду апеляційної скарги, те, що явка представників сторін не визнавалася апеляційним судом обовязковою, участь представників сторін в судовому засіданні є правом, а не обовязком, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, заслухавши думку присутніх представників прокуратури, скаржника, третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що з Протоколу № 1/05 засідання комісії з продажу земельної ділянки по вул. Винна Гора у м.Винники, від 21.12.2005 року вбачається, що переможцем конкурсу з продажу земельної ділянки стало ТОВ «Гал-Дім».

28.12.2005 року між Винниківською міською радою (Продавець) та ТзОВ Гал-Дім (Покупець) на підставі рішення 34-ї сесії Винниківської міської ради від 16.12.2005 року за № 1107 Про продаж земельних ділянок на вул. Винна-Гора шляхом земельного конкурсу у м.Винники та Протоколу №1/05 засідання комісії з продажу земельної ділянки по вулиці Винна Гора у м.Винники від 21.12.2005 року було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 2.5590 га, кадастровий номер земельної ділянки :06:001:0004, що знаходиться за адресою: м. Львів-Винники, вул. Винна Гора. Відповідно до п.2.2 Договору ціна продажу земельної ділянки складає 895 650,00 грн.

За умовами п.1.1. Договору Продавець зобовязувався передати у власність Покупця ТОВ «Гал-Дім» земельну ділянку, площею 25590 кв.м., а ТзОВ Гал-Дім згідно Протоколу № 1/05 засідання комісії з продажу земельної ділянки по вул. Винна Гора у м. Винники, від 21.12.2005 року зобовязувався збудувати на зазначеній земельній ділянці по вул. Винна Гора: дитячий садочок на 70 місць; гімназію на 150-200 місць; 2 спортивних зали; басейн для дитячого садочка та гімназії; актовий зал; житлову забудову; спортивний та дитячий майданчики, сплатити 895 650,0 грн. та провести благоустрій кварталу.

Отже, зазначений обовязок покупця збудувати вказані обєкти нерухомості та інфраструктури був конкурсною переможною пропозицією покупця (відповідача), та був сторонами перенесений у договір купівлі продажу земельної ділянки, який укладено за результатами конкурсу.

Як вбачається з матеріалів справи, умовами договору купівлі-продажу визначено строк та порядок оплати вартості придбаної ділянки і порядок переходу права власності на придбану земельну ділянку.

Як вбачається з Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.12.2005 року, в ньому міститься ряд застережень, що стосуються відчуження земельної ділянки, а саме:

- заборона передавати права на земельну ділянку третім особам без згоди Продавця до повної сплати вартості земельної ділянки (п.4.3);

- заборона розпоряджатися земельною ділянкою до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання ОСОБА_8 на право приватної власності на землю (п.9.2).

Матеріалами справи підтверджено, що ТзОВ Гал-Дім оплатило повну вартість придбаної земельної ділянки (а.с.111-112 Т,1) у встановлений договором строк, прийняло зазначену в договорі земельну ділянку та оформило ОСОБА_8 на право власності на земельну ділянку від 18.02.2008 року (а.с.23 Т.1).

07.11.2011 року між ТОВ «Гал-Дім» та ОСОБА_6, ОСОБА_7І, було укладено Договір купівлі продажу земельної ділянки, площею 2,5590 га, що розташована за адресою: Львівська обл., м.Винники, вул. Винна Гора, належна продавцю на праві власності, кадастровий номер :06:001:0004, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9Г, зареєстровано в реєстрі за № 1187. Цільове призначення земельної ділянки розміщення кварталу 5-ти поверхової житлової забудови та загальноосвітнього закладу.

Надалі, між громадянками ОСОБА_6, ОСОБА_7 з однієї сторони та ТОВ «Мегатек» було укладено Договір про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) від 01.12.2014 року.

Як стверджує прокурор, ТОВ Гал-Дім умови договору купівлі-продажу земельної ділянки не були виконані в частині побудови на земельній ділянці обєктів, передбачених п.1.1 Договору, що на його думку, є істотним порушенням умов договору і підставою розірвання договору в порядку, передбаченому ст.651 ЦК України та відшкодування збитків в розмірі 895 650,00 грн. (вартості земельної ділянки).

Предметом позову є розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.12.2005 року та стягнення з ТОВ «Гал-Дім» 895 650,0 грн. збитків. Підставою розірвання договору позивач зазначає ст. 651 ЦК України, а нормативною підставою стягнення збитків ч.5 ст. 653 ЦК України, а також п.6.2. договору.

Згідно п.6.2. договору у разі невиконання покупцем цього договору продавець має право у встановленому порядку на розірвання договору та стягнення завданих збитків у цінах, діючих на момент розірвання договору.

Згідно ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ч.5 ст.653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Прокурор в апеляційній скарзі зазначає, що у даному випадку має місце складний договір з елементами зобовязання купівлі продажу та інвестиційного зобовязання.

Закон України «Про інвестиційну діяльність» визначає загальні правові, економічні та соціальні умови інвестиційної діяльності на території України. Згідно ст. 2 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій. Інвестиційна діяльність забезпечується шляхом реалізації інвестиційних проектів і проведення операцій з корпоративними правами та іншими видами майнових та інтелектуальних цінностей. Згідно ст. 7 цього Закону інвестор самостійно визначає цілі, напрями, види й обсяги інвестицій, залучає для їх реалізації на договірній основі будь-яких учасників інвестиційної діяльності, у тому числі шляхом організації конкурсів і торгів.

Проте, апеляційний суд, враховуючи матеріали та обставини справи, вважає, що в даному випадку зобовязання відповідача збудувати передбачені обєкти нерухомості та інфраструктури виникло в силу його участі та перемоги в конкурсі з продажу земельної ділянки, зафіксовано в Протоколі № 1/05 засідання комісії з продажу земельної ділянки по вул. Винна Гора у м. Винники, від 21.12.2005 року та перенесено в Договір купівлі продажу земельної ділянки без встановлення строків, етапності та порядку виконання такого зобовязання, в силу чого договір купівлі продажу було обтяжено цим зобовязанням відповідача. Зазначене зобовязання в договорі сторонами не визначено як інвестиційне.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 655,656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Аналогічне положення містить ст.193 ЦК України, де зазначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У даному випадку встановлено, що продавцем було передано, а покупцем оплачено спірну земельну ділянку у м. Винники, тобто зобовязання за договором купівлі продажу в частині передачі продавцем майна у власність та оплати покупцем вартості переданого у власність майна були виконані сторонами, а отже, договір купівлі продажу в цій частині припинився, вичерпав свою дію.

Предмет договору купівлі продажу, а саме земельна ділянка по вулиці Винна Гора у м.Винники площею 2.5590 га, кадастровий номер - :06:001:0004, без виконання зобовязання покупцем збудувати зазначені обєкти нерухомості та інфраструктури був відчужений покупцем (власником) третім особам, що не було заборонено чи обмежено умовами договору купівлі продажу від 28.12.2005 року.

В даному випадку, відчуживши 07.11.2011 року обєкт права власності та втративши повноваження власника, відповідач не міг після цього вчиняти жодних дій щодо цього майна.

Таким чином, договір купівлі продажу припинив своє існування, а предмет договору (земельну ділянку) покупцем було відчужено до моменту звернення позивача до суду з даним позовом. В той час, припинений договір не може бути розірваний.

Подібний правовий висновок був зроблений Верховним Судом України у Постанові від 23.12.2015 року у справі № 3-1143гс15.

Зважаючи на вищенаведене, апеляційний суд вважає, що на момент звернення позивача до суду був відсутній предмет спору у даній справі, що є підставою для відмови у позові.

Оскільки у позові про розірвання договору відмовлено, то позовна вимога про стягнення збитків також не підлягає до задоволення. Крім того, ні позивачем, ні прокурором не обґрунтовано заявлений до стягнення розмір збитків.

Судом першої інстанції у позові було відмовлено з тих підстав, що обраний прокурором спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту, зокрема, розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки не тільки жодним чином не захистить інтереси держави та громади, оскільки не передбачає повернення земельної ділянки в комунальну власність, а навпаки, розірвання договору припинить зобовязання сторін і унеможливить вплинути на зобовязану сторону виконати передбачені умовами договору зобовязання у визначений законом спосіб; розірвання договору не породжує наслідків для власника земельної ділянки, право власності або володіння якого земельною ділянкою ґрунтується на правовстановлюючих документах.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Слід зазначити, що з матеріалів справи та пояснення прокурора вбачається, що договір суперфіцію від 01.12.2014 року було змінено сторонами та п.1.3. викладено в наступній редакції: «Метою надання в користування земельної ділянки є здійснення землекористувачем будівництва багатоквартирних житлових будинків, інших господарських будівель і споруд необхідних для їх обслуговування згідно затвердженого проекту будівництва з дотриманням цільового призначення наданої в користування земельної ділянки. Сторони домовились, що орієнтовна площа забудови становить 100 000,0 кв.м.; здійснення землекористувачем будівництва дитячого садочка (на 70 місць), гімназії (на 150-200 місць), актового залу, двох спортивних залів, басейну для дитячого садочка та гімназії».

Стосовно поданої відповідачем заяви про застосування строку позовної давності до даних правовідносин, то слід зазначити наступне.

Відповідно до положень п.2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів №10 від 29.05.2013 року ( із змінами і доповненнями) перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Звертаючись з позовом про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.12.2005 року, укладеного між Винниківською міською радою (Продавець) та ТзОВ Гал-Дім (Покупець), з підстав невиконання покупцем умов договору в частині побудови передбачених п.1.1 обєктів, прокурор жодним чином не обґрунтував, яким чином розірвання договору захистить інтереси держави та громади м. Винник, яку представляє Винниківська міська рада.

Позивач отримав кошти за продану спірну земельну ділянку, а при укладенні спірного договору позивачем не було визначено строків та порядку виконання відповідачем зобовязання з побудови обєктів нерухомості та інфраструктури. А тому апеляційний суд вважає, що позивачем не доведено порушення його прав, отже, позовна давність до даних правовідносин не застосовується.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте з урахуванням усіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Згідно ст.49 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Апеляційний господарський суд, враховуючи вищенаведене, беручи до уваги обставини справи, вважає за необхідне судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 19131,0 грн. (за вимогу майнового та немайнового характеру згідно редакції Закону України «Про судовий збір у редакції до 01.09.2015 року) та в суді апеляційної інстанції в розмірі 21044,1 грн. (110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги), всього - 40 175,1 грн., покласти на відповідача - ТОВ «Гал-Дім».

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення господарського суду Львівської області від 16.11.2015 року у справі за № 914/1932/15 - залишити без змін, апеляційну скаргу прокуратури Львівської області від 27.11.2015 року № 05/2-1624 вих. 15 без задоволення.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Гал-Дім, м.Винники (ідентифікаційний код -32800891) судовий збір в розмірі 40 175 грн.(сорок тисяч сто сімдесят пять гривень) 10 коп. в доход Державного бюджету України за розгляд справи в господарських судах першої та апеляційної інстанцій.

3. Місцевому господарському суду видати відповідний наказ.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

5. Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлений 22.02.2016 р.

Головуючий суддя Бонк Т.Б.

Судді Бойко С.М.

ОСОБА_1