ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

09 березня 2016 року Справа № 924/738/14

Вищий господарський суд України в складі колегії

суддів:Чернова Є.В. - головуючого, Ємельянова А.С. Овечкіна В.Е
розглянув касаційну скаргуВиробничого підприємства "Зеніт"
на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 25.01.2016р.
у справі№ 924/738/14 господарського суду Хмельницької області
за позовомМіського комунального підприємства "Хмельницькводоканал"
до про Виробничого підприємства "Зеніт" стягнення 207258,96грн.
В С Т А Н О В И В:

Касаційна скарга від 05.02.2016 №03-ю (вх. ВГСУ №3226/2016 від 02.03.2016), що надіслана до апеляційного господарського суду 05.02.2016, не відповідає вимогам процесуального закону та підлягає поверненню з таких підстав.

Відповідно до приписів частин 4 ст. 111 ГПК України, до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп.5 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції від 01.09.2015р.) при поданні до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, за змістом пп.5 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", розмір судового збору у випадку подання касаційних скарг у справах, в яких судовий збір за подання позову було сплачено до 01.09.2015р., розраховується виходячи з суми судового збору, підлягаючого до сплати при поданні позову.

На момент звернення з позовною заявою, (тобто станом на травень 2014р.) за вимогами п.п.1, 2, 4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України „Про судовий збір", ставки судового збору встановлювалися у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Предметом спору є вимоги майнового характеру про стягнення 207258,96грн. плати за безоблікове водокористування.

Враховуючи наведене, скаржник під час звернення зі скаргою повинен сплатити судовий збір у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, з огляду на заявлену суму позову: 207258,96грн.х2%х120%=4974грн.22коп.

Натомість, до касаційної скарги додано докази про сплату судового збору в сумі 3731грн.00коп. (квитанція №114 від 05.02.16), що не відповідає наведеним нормам законодавства.

Відповідно до п. 4 частини першої ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини третьої ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України після усунення зазначеної обставини скаржник має право повторно подати скаргу в загальному порядку.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 44, 86, 107, 108, п. 4 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Виробничого підприємства "Зеніт" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 25.01.2016р. у справі №924/738/14 господарського суду Хмельницької області не приймати до розгляду і повернути.

Головуючий, суддя Є.Чернов

судді А.Ємельянов

В.Овечкін