ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2016 р. Справа № 921/1149/15-г/6

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючий суддя Дубник О.П.

Суддів Скрипчук О.С.

ОСОБА_1

при секретарі: Фака С.П.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Тернопільський кар'єр" без номера та дати (вх. № 01-05/590/15 від 03.02.2016 року)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 14.01.2016 р.

у справі № 921/1149/15-г/6 (суддя Шумський І.П.)

за позовом Державного підприємства "Одеська залізниця", м. Одеса

до Публічного акціонерного товариства "Тернопільський кар'єр", с. Максимівка, Збаразького району, Одеської області

про cтягнення 194 561,72 грн. штрафу

за участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 представгик (довіреність в матеріалах справи);

Від відповідача: представник не з'явився (належно повідомлений)

Судом роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22, 28 Господарського процесуального кодексу України (надалі -ГПК України).

Відводів складу суду в порядку ст.20 ГПК України не заявлялось. Заяв про технічну фіксацію судового процесу від учасників судового процесу не надходило, у зв'язку із чим хід судового засідання фіксується у протоколі судового засідання.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи рекомендованим повідомленням, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення від 05.02.2016р. (а.с.60)

Суд розпочав розгляд справи по суті.

Позивач не скористався правом щодо подання письмового відзиву на апеляційну скаргу.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 14 січня 2016 року в справі 921/1149/15-г/6 (суддя Шумський І.П.) позов ДП «Одеська Залізниця» до ПАТ «Тернопільський карєр» про стягнення штрафу та додаткових витрат в розмірі 194 561,72грн. задоволено.

Судове рішення мотивовано ст.ст. 509, 526, 549, 551, 610, 611, 614, 624, 908, 909, ч.1 ст.916, ст.920 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст.ст.230 та 237 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст.24, 37, 118, 122, 129, 137 Статуту Залізниць від 06 грудня 1998 № 457 (далі - Статут) оскільки ПАТ «Тернопільській карєр» в накладній №37962065 від 19.08.15р. невірно зазначило масу вантажу, то як відправник, повинен сплатити пятикратну провізну плату (штраф) і додаткові витрати, зазначені в акті загальної форми №38 від 28.08.15р.

Відповідач із рішенням місцевого господарського суду не згідний і подав апеляційну скаргу. Апелянт стверджує, що судом не взято до уваги положення ст.231 ГК України про те, що сторони не мають права змінювати встановлений законом розмір штрафних санкцій для окремих видів зобовязань, і у разі якщо розмір санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі передбаченому договором, а у накладній не вказано розміру штрафних санкцій. Апелянт просить скасувати рішення місцевого господарського суду і прийняти нове рішення, яким відмовити в позові.

Позивач правом передбаченим ст.96 ГПК України, не скористався і відзив на апеляційну скаргу не подав.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду, керуючись нормами ст. 101 ГПК України щодо меж перегляду справи в апеляційній інстанції, вважає, що є можливим прийняти за наслідками розгляду апеляційної скарги постанову в даному судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою, оцінивши зібрані по справі докази, та дослідивши фактичні обставини у справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, при цьому, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду встановила наступні обставини та керувалася такими мотивами.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, і не заперечується сторонами по справі, по накладній №37962065 (надалі накладна) від 19 серпня 2015 року зі станції Максимівка Львівської залізниці до станції призначення Запоріжжя ОСОБА_3 залізниці, вантажовідправником ПАТ "Тернопільський карєр" (відповідачем у справі) завантажено у вагони насипом вапняк для флюсування.

Згідно зі змістом накладної (графи 24,26) саме вантажовідправником вказано у відомості вагонів, що маса вантажу становить: у вагоні №58805904 - 61000кг., тара 23000кг., у вагоні №58827049 - 63800 кг., тара 23000 кг., у вагоні №58837873 - 63000 кг., тара 23000 кг., у вагоні №58817933- 63800 кг., тара 23000 кг.

Зважування здійснювалось на вагонних вагах працівником ПАТ "Тернопільський карєр" (150т., графа 26 накладної).

Правильність внесення в накладну відповідних відомостей підтвердив представник вантажовідправника (графа 55 накладної та п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції 24 листопада 2000 року за №863/5084. Максимальна вантажопідйомність кожного з перелічених вагонів складала по 65 тон.

З врахуванням ваги вантажу, провізну плату визначено: для вагону №58805904 у розмірі 8920грн., для вагону №58827049 у розмірі 9033 грн., для вагону №58837873 у розмірі 9033 грн., для вагону №58817933 у розмірі 9033 грн.

Під час перевезення вантажу, на станції Котовськ Одеської залізниці її працівниками проведено контрольне зважування на справних вагонних електромеханічних вагах ВВ150Е, про що 21 серпня 2015 року складено комерційні акти серії АЄ №№859229/36, 859231/38, 859232/39, 859230/37, а також звіт про зважування. При цьому перевізник встановив, що фактична маса вантажу у вагонах більша, ніж зазначена у провізному документі.

Так, зі змісту акту серії АЄ №859229/36 видно, що у вагоні №58805904 вага вантажу становить 69500 кг, що на 8500 кг більше, ніж зазначено в провізному документі, та на 4500 кг більше вантажопідйомності вагону.

У відповідності з актом серії АЄ №859231/38, у вагоні №58827049 вага вантажу становить 71800 кг, що на 8000 кг більше, ніж зазначено в провізному документі, та на 6800 кг більше вантажопідйомності вагону.

В акті №859232/39 встановлено, що у вагоні №58837873 вага вантажу становить 70500 кг, що на 7500 кг більше, ніж зазначено в провізному документі, та на 5500 кг більше вантажопідйомності вагону.

Відповідно до акта №859230/37, у вагоні №58817933 вага вантажу становить 70950кг, що на 7950 кг більше ніж зазначено в провізному документі та на 5950 кг більше вантажопідйомності вагону.

Вагони технічно справні, просипання вантажу відсутнє Заперечень щодо недотримання порядку складання і оформлення комерційних актів не заявлено.

23 серпня 2015 року на станцію Котовськ прибував представник відправника ПАТ "Тернопільський карєр", який від усунення комерційної несправності відмовився. 28 серпня 2015 року на станції Котовськ складено акт про комісійне відвантаження надлишку вантажу з вагонів №№58805904, 58827049, 58837873, 58817933 (відправка №37962065) та відбулось усунення комерційної несправності за допомогою грейферного крана ТЧ-2 Котовськ. Надлишок вантажу завантажено в порожній напіввагон №65381527.

У звязку з усуненням комерційної несправності, по акту загальної форми №38 від 28 серпня 2015 року, залізницею додатково нараховано 14466,72 грн., з яких: 17,04 грн. плати за користування вагоном №65381527, 2811,84 грн. збору за маневрену роботу, 361,44 грн. збору за зважування вагонів, 11276,40 грн. провізної плати (1035 км Максимівка-Тернопільська-Запоріжжя-ліве). Комерційні акт на акт загальної форми складені відповідно до Правил складення актів (ст.129 Статут), затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.02р. №334 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.07.02р. за №567/6855).

Вантаж доставлено вантажоотримувачу (ПАТ "Дніпроспецсталь").

Судом встановлено, що мають місце відносини з перевезення вантажу залізничним транспортом, які регулюються положенням ЦК України, ГК України та Статутом Залізниць.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ст. 908 ЦК України, загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них (ч.2 ст. 908 ЦК України).

В силу ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу, згідно з ч.2 ст. 909 ЦК України, укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу, у відповідності до ч. 3 ст. 909 ЦК України, підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

За ст. 920 ЦК України, у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, визначено Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06 квітня 1998 року (зі змінами).

Згідно п.8 ст.6 розділу 1 Статуту, накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем.

Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача і супроводжує вантаж до станції призначення.

Пунктом 2.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України 08.06.2011 №138) зі змінами(зареєстровані в Міністерстві Юстиції України 24.11.00р. за №863/5084) (далі - Правил) передбачено, що відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил. Відповідно до ст.37 Статуту , п.2.1 Правил, під час здавання вантажів для перевезення саме відправником має бути зазначена у накладній їх маса (графа накладної №24). Вантажі, що перевозяться насипом та наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах, спосіб визначення зазначається у накладній (графа 26). В графу 20 вноситься відмітки «навалом», «насипом» або «наливом».

Статтею 24 Статуту визначено, що на вантажовідправника покладено відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно ст.122 Статуту та п.5.5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі пункту 118 Статуту. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Стаття 118 Статуту передбачає, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Згідно ст.129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт зокрема складається для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Таким чином, підставою для покладення на відправника передбаченої ст.24 Статуту відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей в перевізних документах є акт загальної форми чи комерційний акт.

При цьому додаткові витрати залізниці через допущені відправником порушення, визначені ст.ст. 118, 122 Статуту, підлягають до стягнення незалежно від сплати штрафу.

З врахуванням встановлених обставин справи та вищеперелічених норм права, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, відтак оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

Відповідно до вимог ст.49 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 103, 105 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Тернопільської області від 14.01.16 року у цій справі без змін.

2. Судові витрати покласти на ПАТ «Тернопільський карєр».

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-І Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 09.03.16р.

Головуючий суддя Дубник О.П.

Судді Матущак О.І.

ОСОБА_4