ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

03.03.2016 Справа № 904/3915/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Паруснікова Ю.Б. (доповідач);

суддів: Білецької Л.М., Коваль Л.А..

розглянувши апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1» на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2015 по справі № 904/3915/14 (головуючий суддя Кеся Н.Б., судді: Рудь І.А., Мартинюк С.В.)

за позовом: Першого заступника прокурора м. Дніпропетровська, в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровська, в особі Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1», м. Дніпропетровськ

про стягнення 344624,84 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2015 позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСББ «Каверіна-1» на користь КП «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради 64043,17 грн. - основного боргу, 483,23 грн. - 3 % річних, 2094,00 грн. - пені, 47194,56 грн. - збитків від інфляції та 3965,29 грн. - судових витрат по справі.

Стягнуто з ОСББ «Каверіна-1» в дохід Державного бюджету в особі управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська - судовий збір у розмірі 2276,30 грн.

В частині позовних вимог про стягнення суми основного боргу в розмірі 223049,62 грн., пені в розмірі 9796,62 грн., 3 % річних в розмірі 1858,89 грн., збитків від інфляції в розмірі 153651,68 - відмовлено.

Не погодившись з рішенням, відповідач 17.12.2015 звернувся з апеляційною скаргою (в порядку ч. 2 ст. 91 ГПК) до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.12.2015 апеляційну скаргу повернуто відповідачу на підставі п. 3) ч. 1 ст. 97 ГПК України.

24.02.2016 відповідач повторно (в порядку ч. 2 ст. 91 ГПК) звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Ознайомившись з матеріалами апеляційної скарги, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду, вважає за необхідне повернути її скаржнику без розгляду з огляду на наступне.

В силу ч. 3. ст. 94 ГПК України до скарги, зокрема, додаються докази сплати судового збору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

За змістом положень ст. 8 Закону України «Про судовий збір» питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом (п. 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 № 01-06/2093/15).

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом.

Отже, особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідачем в додаток до апеляційної скарги долучено клопотання про зменшення судового збору та відстрочення його сплати.

Клопотання мотивоване неприбутковістю ОСББ «Каверіна-1», відсутністю у мешканців будинку достатніх коштів для доплати судового збору у сумі 7676,57 грн. Сплата в рахунок судового збору такої значної для мешканців будинку грошової суми, унеможливить в подальшому виконання відповідачем своїх обов'язків, як балансоутримувача будинку, призведе до неналежного його утримання, несплати інших рахунків, негативного вплине на санітарно-епідеміологічний стан будинку і призведе до соціальної напруженості серед мешканців ОСББ.

В підтвердження свого скрутного матеріального становища апелянтом долучено до апеляційної скарги довідку відділення № 175/03 ПАТ АБ «Укргазбанк» про те, що станом на 05.02.2016 на поточному рахунку ОСББ «Каверіна-1» рахується залишок грошових коштів у сумі 605,06 грн.

При цьому, апелянтом не надано доказів відсутності коштів на поточному рахунку в період з моменту отримання рішення суду до 05.02.2016.

Між тим, колегія суддів вважає недостатнім доказом подану апелянтом довідку по рахунку відкритому у відділенні № 175/03 ПАТ АБ «Укргазбанк», оскільки апелянтом не надано доказів в підтвердження відсутності інших рахунків, відкритих відповідачем в інших банківських установах України, а також відсутності на них грошових коштів.

На думку колегії суддів, відсутність коштів на рахунку відповідача може свідчити про те, що у разі надання судом відстрочки судового збору апелянтом протягом визначеного процесуального строку не буде сплачено судовий збір.

Також, колегія суддів вважає, що за наявності на поточному рахунку відповідача залишку грошових коштів у сумі 605,06 грн. він мав можливість перерахувати їх в рахунок часткової оплати судового збору, але цього не зроблено.

Крім того, відповідно до ст. 93 ГПК України, апеляційна скарга, подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 цього Кодексу.

Вступна та резолютивна частини рішення суду першої інстанції прийнята 02.12.2015, а його повний текст оформлено 07.12.2015, тобто в межах строку на виготовлення повного тексту рішення.

Таким чином, останнім днем для оскарження рішення суду було 17.12.2015.

Вперше, апелянт звернувся до господарського суду з апеляційною скаргою в межах визначених процесуальним законодавством строків, але як зазначалося вище, апеляційну скаргу з підстав порушення відповідачем п. 3) ч. 1 ст. 97 ГПК України повернуто скаржнику без розгляду.

Повторно, відповідач звернувся з апеляційною скаргою лише 24.02.2016, тобто з пропуском визначеного ч. 1 ст. 93 ГПК України десятиденного строку на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду.

Загальний порядок відновлення процесуальних строків врегульований ст. 53 ГПК України, відповідно до якої за заявою сторони, господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

До апеляційної скарги відповідачем долучено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення.

Вказане клопотання відповідач обґрунтував усуненням недоліків визначених в ухвалі Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.12.2015 про повернення апеляційної скарги, шляхом подання клопотання про відстрочення сплати судового збору, а також отриманням вказаної ухвали об'єднанням лише 04.02.2016, що підтверджується копією листа Дніпропетровського апеляційного господарського суду, з відміткою про отримання відповідачем поштового повернення з ухвалою суду.

Водночас, якщо навіть припустити початок обчислення процесуального строку на оскарження рішення з моменту одержання ухвали про поваернення апеляційної скарги 04.02.2016, то і в такому разі у відповідача було цілком достатньо часу для невідкладного (одразу після одержання відповідної ухвали) усунення недоліків, які стали причиною для повернення апеляційної скарги. Як зазначалося вище, апелянт звернувся з повторною апеляційною скаргою лише 24.02.2016, тобто лише через 20 днів.

При цьому, колегія суддів зауважує, що недоліки визначені в ухвалі Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.12.2015, які стали підставою для повернення апеляційної скарги відповідачем залишилися так і не усунутими (судовий збір у встановленому порядку та розмірі не сплачено).

Відтак, можливість вчасного подання повторної апеляційної скарги на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2015 залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер.

Отже, заявник не довів, що був позбавлений реальної можливості подати належно оформлену апеляційну скаргу в межах встановленого процесуального строку.

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку, що в даному випадку не вбачається через відсутність обставин, які об'єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання належним чином оформленої повторної апеляційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну.

Таким чином, не можуть вважатися поважними в розумінні ст. 53 ГПК України викладені у клопотанні причини пропуску процесуального строку, оскільки пропуск строку стався внаслідок зволікання апелянта зі своєчасним виконанням норм процесуального закону, дотримання яких є обов'язковим для всіх учасників господарського процесу і залежить виключно від їх добросовісності.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Згідно ч. 2 ст. 93 ГПК України, апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що лише факт подання стороною клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов'язком суду відновити цей строк, оскільки поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку.

За таких обставин, клопотання про відновлення пропущеного строку підлягає відхиленню, а подана апеляційна скарга - поверненню заявнику у зв'язку з відсутністю підстав (поважних причин) для поновлення строку.

Керуючись ст. ст. 53, 86, 93, п. п. 3) 4) ч. 1 ст. 97, ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1» про зменшення розміру судового збору та відстрочення його сплати відхилити.

Клопотання Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1» в поновленні процесуального строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2015 по справі № 904/3915/14 відхилити.

Апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1» повернути, а справу скерувати до господарського суду Дніпропетровської області.

Додаток: апеляційна скарга на 18 аркушах, у тому числі оригінал платіжного доручення про сплату судового збору від 16.12.2015 № 187 на суму 2504,70 грн.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Л.М. Білецька

Л.А. Коваль