КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2016 р. Справа№ 910/15892/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Зубець Л.П.

Алданової С.О.

при секретарі Драчук Р.А.

за участю представників:

від позивача не з'явились

від відповідача Богатих Д.С. - дов. б/н від 28.07.2015 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Іноземного підприємства «Памір-Інвест»

на рішення господарського суду міста Києва

від 16.09.2015 р. (головуючий суддя Головатюк Л.Д.,

судді Демидов В.О., Князьков В.В.)

у справі №910/15892/15

за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку

«Ювілейний-750» (далі - ОСББ «Ювілейний-750»)

до Іноземного підприємства «Памір-Інвест»

(далі - ІП «Памір-Інвест»)

про стягнення 44 172,58 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 16.09.2015 р. у справі №910/15892/15 позовні вимоги задоволено в повному обсязі, стягнуто з ІП «Памір-Інвест» на користь ОСББ «Ювілейний-750» 25 310,46 грн. основної заборгованості, 1 732,19 грн. три проценти річних, 17 129,93 грн. інфляційних нарахувань та 1 827,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що оскаржене рішення прийнято при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Так, за твердженнями апелянта, місцевим судом не взято до уваги, що: відносини у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, відтак єдиною підставою для надання позивачем відповідачу послуг з утримання будинку та прибудинкової території та сплати внесків за це є укладений в письмовій формі договір, а такий договір між сторонами не укладався; відмова відповідача від укладення договору не підтверджена матеріалами справи, а платежі на утримання відповідачем ніколи не здійснювалися, тому факт припинення їх сплати не може бути встановлений; розрахунок заборгованості та період, за який позивачем його здійснено, безпідставні, зокрема в частині стягнення заборгованості за період, в якому відповідач не був власником приміщень; відповідач не є членом ОСББ «Ювілейний-750», відтак рішення його зборів не є обов'язковими для відповідача тощо.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями, справу №910/15892/15 за апеляційною скаргою ІП «Памір-Інвест» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Тищенко О.В., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 р. апеляційну скаргу ІП «Памір-Інвест» на рішення господарського суду міста Києва від 16.09.2015 р. у справі №910/15892/15 прийнято до провадження у визначеному складі суду та призначено до розгляду на 17.11.2015 р., проте, 17.11.2015 р. розгляд справи не відбувся у зв'язку з перебуванням головуючого судді Іоннікової І.А. на лікарняному.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2015 р. розгляд справи №910/15892/15 призначено на 08.12.2015 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2015 р. розгляд справи №910/15892/15 відкладено на 23.12.2015 року.

У зв'язку з перебуванням головуючого судді Іоннікової І.А. на лікарняному, на підставі розпорядження виконуючого обов'язки керівника апарату від 23.12.2015 р. №09-52/1490/15 проведено повторний автоматизований розподіл справи №910/15892/15, за наслідками якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Алданова С.О., Коршун Н.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.12.2015 р. апеляційну скаргу ІП «Памір-Інвест» на рішення господарського суду міста Києва від 16.09.2015 р. у справі №910/15892/15 прийнято до провадження у визначеному складі суду та призначено до розгляду на 02.02.2016 року.

В судовому засіданні 02.02.2016 р. на підставі ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 23.02.2016 року.

У зв'язку з перебуванням судді Коршун Н.М. на лікарняному, 23.02.2016 р. системою автоматичного розподілу проведено заміну судді Коршун Н.М. й згідно протоколу автоматичної зміни складу суду визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Зубець Л.П., Алданова С.О.

На підставі ч. 1 ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду розглядається у двомісячний строк з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

У разі зміни складу суду апеляційної інстанції розгляд ним справи починається заново, а отже, спочатку починається й визначений ст. 102 ГПК строк розгляду апеляційної скарги (п. 9-2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011 р. «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України»).

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2016 р. апеляційну скаргу ІП «Памір-Інвест» на рішення господарського суду міста Києва від 16.09.2015 р. у справі №910/15892/15 прийнято до провадження у визначеному складі суду, й з огляду на неявку в судове засідання представника позивача, зміни у складі суду апеляційної інстанції, з метою повного, всебічного та об'єктивного вирішення спору розгляд справи на підставі ст. 77 ГПК України відкладено на 03.03.2016 року.

В судове засідання з'явився представник відповідача, представник позивача повторно не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належно, про причини неявки апеляційний господарський суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав. Присутній в судовому засіданні представник відповідача проти розгляду справи за відсутності представника позивача не заперечував.

Оскільки в матеріалах справи наявні докази належного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи, неявка його представника не перешкоджає вирішенню апеляційної скарги по суті, апеляційний господарський суд вважав за необхідне скаргу розглянути за відсутності цього представника за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача (апелянта) в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, оскаржене рішення за наведених в скарзі підстав скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

На підставі ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Так, ОСББ «Ювілейний-750» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до ІП «Памір-Інвест» про стягнення основної заборгованості в сумі 25 310,46 грн., інфляційних втрат в сумі 17 129,93 грн. та три проценти річних в сумі 1 732,19 грн., яка виникла у зв'язку з невиконанням відповідачем вимог Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» щодо сплати обов'язкових платежів на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.04.2010 р. по 30.04.2015 року. Позивач раніше звертався до господарського суду міста Києва з відповідним позовом про стягнення такої заборгованості за період з 01.04.2010 р. по 18.02.2013 р., який ухвалою від 25.06.2014 р. (справа №910/4235/13) був залишений судом без розгляду, що не перешкоджає згідно ст. 81 ГПК України повторному зверненню з таким позовом до господарського суду в загальному порядку.

Позовні вимоги обґрунтовано відмовою відповідача, як власника окремих приміщень в багатоквартирному будинку, співвласниками якого зареєстроване ОСББ «Ювілейний-750» (позивач), яке забезпечує управління житловим комплексом, укласти з позивачем на підставі ст. 22 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» договір щодо утримання будинку та прибудинкової території, а також несплатою відповідачем внесків на таке утримання тощо.

За текстом позовної заяви підставою позову визначено положення ст. 1212 ЦК України й зазначено, що відповідач, ухиляючись від сплати боргу по обов'язкових платежах зберіг майно (грошові кошти) у себе за рахунок іншої особи (позивача) без достатньої правової підстави, проте, в ході розгляду справи в суді першої інстанції позивач подав заяву про зміну підстав позову, яку прийнято судом, згідно якої позивач вважав правовими підставами позову не ст. 1212 ЦК України, а Закон України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», п. 11.3 статуту ОСББ «Ювілейний-750», п. 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. №572 «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Суд першої інстанції, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, відтак прийняв рішення про задоволення позову.

Так, задовольняючи позов, місцевий суд встановив, що власником окремих приміщень багатоквартирного будинку - квартир №3, №19, №55 в будинку №20 по вулиці Мечникова в м.Львові з 2010 року по липень 2012 року було Підприємство із 100% іноземною інвестицією «Монблан», а з 03.07.2012 р. і на момент прийняття рішення у даній справі - відповідач, який є правонаступником прав та обов'язків Підприємства із 100% іноземною інвестицією «Монблан». Судом встановлено, що позивач самостійно здійснює управління житловим комплексом за рахунок внесків власників квартир. Проте, оскільки відповідач не є членом ОСББ «Ювілейний-750», позивач звертався з пропозиціями про укладення договорів на утримання вищезгаданих квартир як до Підприємства із 100% іноземною інвестицією «Монблан», так і до відповідача, однак такі пропозиції не було отримано цими особами й повернуто позивачу. Крім цього, місцевим судом встановлено, що Підприємством із 100% іноземною інвестицією «Монблан» здійснено платежі за утримання згаданого будинку за квітень, травень та частково червень 2010 року, про що свідчать копії прибуткових касових ордерів. Оскільки останнє заперечувало здійснення цих платежів й інших доказів здійснення внесків на утримання вказаного будинку в період з 01.04.2010 р. по 30.04.2015 р. матеріали справи не містять, місцевий суд дійшов висновку, що власник згаданих квартир ухиляється і від укладення договорів з ОСББ «Ювілейний-750» на утримання, і від сплати внесків.

Судом першої інстанції також встановлено, що позивач в період з 01.04.2010 р. по 30.04.2015 р. здійснював функції управителя будинку, утримання будинкової та прибудинкової території без укладення договору, за рахунок внесків власників квартир, встановлених рішеннями об'єднання на 1 кв.м., що для відповідача та юридичної особи, правонаступником якої він є, становить за цей період 25 310,46 грн. Вважаючи наведене підтвердженим матеріалами справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території у згаданому вище розмірі. Крім цього, посилаючись на вимоги ст. 625 ЦК України суд вважав такими, що заявлені правомірно, й вимоги про стягнення трьох процентів річних та інфляційних нарахувань, визнав їх розрахунок вірним тощо.

Апеляційний господарський суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, матеріалами справи встановлено, що 03.07.2009 р. Управлінням державної реєстрації Львівської міської ради зареєстровано статут ОСББ «Ювілейний-750», згідно п. 1.1 якого його створено власниками квартир та/або приміщень багатоквартирного будинку №20 по вулиці Мечникова у місті Львові на підставі Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Власники квартир, житлових і нежитлових приміщень зобов'язані виконувати вимоги чинного законодавства та статуту об'єднання (п. 1.3 статуту ОСББ «Ювілейний-750»).

Члени об'єднання згідно п.п. 3.2.2, 3.3.4 статуту ОСББ «Ювілейний-750» приймають рішення про управління неподільним майном будинку. Частка в загальному обсязі обов'язкових платежів на утримання і ремонт неподільного майна будинку встановлюється пропорційно до загальної площі житлових та нежитлових приміщень, які перебувають у власності фізичних та юридичних осіб.

Вищим органом управління об'єднання є загальні збори. До виключної компетенції загальних зборів, зокрема, належить визначення розмірів внесків та платежів членів об'єднання (п.п. 4.2, 4.5 статуту ОСББ «Ювілейний-750»).

Положеннями ст. 8 статуту ОСББ «Ювілейний-750» визначено порядок та умови укладення договорів між об'єднанням та кожним власником квартири, приміщення. Так, на підставі п. 8.1 статуту у разі прийняття на власний баланс об'єднання всього житлового комплексу та вибору форми управління неподільним та загальним майном через статутні органи об'єднання між об'єднанням та кожним власником житлового чи нежитлового приміщення укладається договір на основі Типового договору, затвердженого спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. У разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов'язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об'єднання, об»єднання має право звернутися до суду для стягнення нарахованих платежів в судовому порядку. Право на звернення до суду виникає у об'єднання через шістдесят днів з дня припинення платежів або відмови в укладенні договору (п.п. 8.2, 8.3 статуту ОСББ «Ювілейний-750»).

Власники житлових чи нежитлових приміщень, розташованих в межах одного житлового комплексу, які не є членами об'єднання, та орендарі можуть укладати з об'єднанням договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території та надання послуг (п. 10.5 статуту ОСББ «Ювілейний-750»).

Член об'єднання зобов'язаний, зокрема, додержуватися Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 №572 «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі, виконувати згідно укладеного з об'єднанням договору власні договірні зобов'язання перед об'єднанням (п. 11.3 статуту ОСББ «Ювілейний-750»).

Як встановлено місцевим судом та підтверджено матеріалами справи (копія адресованого відповідачу листа Департаменту житлового господарства та інфраструктури від 20.12.2013 вих. №25-881, а.с. 151), житловий комплекс за адресою: м. Львів, вул. Мечникова, 20 перебуває на балансі ОСББ «Ювілейний-750», яке самостійно здійснює його управління, утримання та обслуговування. Крім цього, згідно цього листа при затвердженні виконавчим комітетом Львівської міської ради тарифів на утримання будинку та прибудинкових територій для населення у м. Львові, гранично допустимої величини тарифу - не встановлено.

Матеріалами справи встановлено та не заперечується відповідачем, що власником квартир №19 та №55 в будинку №20 по вулиці Мечникова в місті Львові з вересня 2009 року, а квартири №3 - з грудня 2009 року було Підприємство із 100% іноземною інвестицією «Монблан». Починаючи з липня 2012 року названі квартири не належать згаданому Підприємству, право власності на них перейшло до ІП «Памір-Інвест», що підтверджується копіями свідоцтв про право власності на згадані квартири від 26.06.2012 р. (а.с. 125-127), інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, наявними в матеріалах справи (а.с. 60-62).

Так, основним законом, який регулює діяльність об'єднання співвласників багатоквартирних будинків є Закон України від 29 листопада 2001 року №2866-ІІІ «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», згідно ст. 4 якого (в редакції, що діяла на момент утворення ОСББ «Ювілейний-750» та реєстрації його статуту) об'єднання є юридичною особою, основна діяльність якого полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов'язок споживача, зокрема, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

На підставі положень ч.ч. 7-9 ст. 22 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (в редакції, що діяла на момент утворення ОСББ «Ювілейний-750» та реєстрації його статуту) власники квартир, приміщень, що не обладнані приладами обліку, зобов'язані укласти договір про обслуговування та оплату комунальних послуг з управителем незалежно від членства в об'єднанні. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об'єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідних рахунках у примусовому порядку. Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів на рахунок управителя незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено договором.

У відповідності до ч.ч. 1, 5-7 ст. 13 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (в наведеній вище редакції) відносини власників приміщень і управителя регулюються договором між ними, який укладається на основі Типового договору, форму якого затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Укладення договору між власником окремого приміщення у житловому комплексі та управителем є обов'язковим і не залежить від членства в об'єднанні, за винятком випадку, коли власник і управитель є однією особою. У разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов'язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об'єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку. Право на звернення до суду виникає у об'єднання через шістдесят днів з дня припинення платежів або відмови в укладенні договору.

Обгрунтовуючи оскаржене рішення місцевий суд посилався на матеріали справи №910/4235/13 й зокрема, на те, що позивач 20.04.2013 р. звертався до відповідача з пропозицією про укладання договорів з ОСББ «Ювілейний-750» на квартири №3, №19 та №55 в будинку № 20 по вулиці Мечникова в м. Львові. До пропозиції надавалися відповідачу на підписання проекти відповідних договорів. Пропозиція надсилалася позивачем цінним листом з описом та повідомленням про вручення за адресою відповідача : м. Київ, вул. Пушкінська, 25-А, однак була повернута відправнику за закінченням встановленого строку зберігання.

Крім цього, за висновками суду першої інстанції підтвердженим матеріалами справи №910/4235/13 є факт звернення позивача в 2012 році до Підприємства із 100% іноземною інвестицією «Монблан» з пропозиціями щодо укладання договорів, які позивачем надсилалися за адресами: м. Київ, вул. М. Вовчка, 18-а та м. Київ, вул. Прорізна, буд. 23-Б. При цьому, лист з пропозицією про укладання договорів, направлений в лютому 2012 році був повернутий відправнику за закінченням терміну зберігання, а надісланий в листопаді 2012 був отриманий за місцем направлення 21.11.2012 року. Таким чином, місцевий суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від укладання договорів з позивачем та від сплати внесків.

Проте, такі висновки суду є передчасними, адже справу №910/4235/13 не розглянуто по суті, позов залишено без розгляду, відтак посилання суду на цю справу в порядку ч. 3 ст. 35 ГПК України при оцінюванні доказів є неправомірним.

В зв»язку з цим безпідставними є посилання суду першої інстанції на матеріали справи №910/4235/13, де містяться копії прибуткових касових ордерів №1, №2, №3 від 07.06.2010 р. про начебто здійснення Підприємством із 100% іноземною інвестицією «Монблан» платежів за утримання спірного будинку за квітень, травень та частково червень 2010 р.

Крім цього, матеріалами даної справи жодним чином не підтверджено ухиляння (ігнорування) Підприємства із 100% іноземною інвестицією «Монблан» та відповідача від пропозиції позивача укласти договір, тобто немає доказів, які би свідчили про відмову відповідача від укладення будь-яких договорів з ОСББ «Ювілейний-750», відсутні докази й надсилання позивачем рахунків на оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території відповідачу.

Як вище згадувалось, право на звернення до суду з підстав відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов'язкові платежі згідно ст. 13 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» виникає у об'єднання через шістдесят днів з дня припинення платежів або відмови в укладенні договору.

На підставі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, оцінивши сукупність встановлених в судовому засіданні обставин справи та зібраних на їх підтвердження доказів, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту відмови відповідача, як власника приміщень багатоквартирного будинку №20 по вулиці Мечникова у місті Львові - квартир №3, №19, №55, укласти з позивачем договір на обслуговування та оплату комунальних послуг з управителем, або відмову сплачувати обов'язкові платежі, як і не доведено факту припинення відповідачем таких платежів.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 104 ГПК України недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду.

Недоведеність обставин, які мають значення для справи, що їх місцевий господарський суд визнав встановленими, має місце в тих випадках, коли істотні для справи обставини не підтверджено визначеними законом доказами або підтверджено недопустимими чи недостовірними, суперечливими доказами, а також доказами, отриманими судом із порушенням норм процесуального права. Причиною недоведеності обставин, що мають значення для справи, є порушення судом правил дослідження й оцінки доказів. Порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права означає, що рішення місцевого господарського суду є незаконним.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

На підставі ст. 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

За таких обставин, апеляційний господарський суд не погоджується із висновками місцевого суду про задоволення позову, оскаржене рішення вважає незаконним й таким, що підлягає скасуванню з прийняттям нового - про відмову в задоволенні позову. Тому доводи апелянта по суті апеляційної скарги заслуговують на увагу, а його скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.

З огляду на задоволення апеляційної скарги витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги на підставі ст. 49 ГПК України належить покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Іноземного підприємства «Памір-Інвест» задовольнити, рішення господарського суду міста Києва від 16.09.2015 р. у справі №910/15892/15 скасувати та прийняти нове рішення:

В задоволенні позову Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ювілейний-750» до Іноземного підприємства «Памір-Інвест» про стягнення 44 172,58 грн. відмовити.

Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ювілейний-750» (79017, Львівська область, м. Львів, вул. Мечникова, буд. 20; ідентифікаційний код 36545527) на користь Іноземного підприємства «Памір-Інвест» (01004, м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 25 літера А; ідентифікаційний код 38204216) 2 009 (дві тисячі дев'ять) грн. 70 коп. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказу доручити господарському суду міста Києва.

Матеріали справи №910/15892/15 повернути за належністю до господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Л.П. Зубець

С.О. Алданова