ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

23.02.2016 Справа № 905/37/15

Господарський суд Донецької області, у складі судді Огороднік Д.М., розглянувши матеріали

за заявою Публічного акціонерного товариства "Красногорівський вогнетривкий завод"
провідстрочку виконання судового рішення
у справі№905/37/15
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю Метмашустаткування
до Публічного акціонерного товариства "Красногорівський вогнетривкий завод"
про 110675,60грн.
Представники сторін: від позивача: не з'явився;
від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 16.07.2015 з Публічного акціонерного товариства "Красногорівський вогнетривкий завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Метмашустаткування стягнуто суму основного боргу у розмірі 67600,00грн., пеню у розмірі 11044,80грн., інфляційні нарахування у розмірі 17576,30грн. та судовий збір у розмірі 2024,42грн.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду по справі №905/37/15 від 25.08.2015 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Красногорівський вогнетривкий завод" на рішення господарського суду Донецької області від 16.07.2015 повернуто без розгляду.

На виконання рішення суду по справи №905/37/15 судом 03.08.2015 виданий наказ.

12.02.2016 до господарського суду Донецької області надійшла заява від Публічного акціонерного товариства "Красногорівський вогнетривкий завод" по справі №905/37/15 про відстрочку виконання судового рішення від 16.07.2015.

Ухвалою суду від 15.02.2016 вищезазначену заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 23.02.2016.

Сторони явку своїх представників не забезпечили, вимог суду не виконали, проте неявка сторін не перешкоджає вирішенню заяви по суті.

Заява мотивована тим, що проведення військових дій на території Донецької області, призвело до зупинення господарської діяльності та тяжкого фінансового стану Публічного акціонерного товариства "Красногорівський вогнетривкий завод".

На підтвердження своєї заяви заявник надає: наказ №173 від 12.06.2014; повідомлення Мар'їнської районної державної адміністрації Донецької області від 14.07.2014; повідомлення від 02.12.2014 за вх.№2060; повідомлення військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка Мар'їнського району Донецької області від 09.09.2015; ОСОБА_1 (висновок) Торгово-промислової палати Україні №1177/05-4 про настання обставин непереборної сили від 05.09.2014; висновок Донецької торгово-промислової палати від 14.10.2014 від № 2494/12.12-03; висновок Донецької торгово-промислової палати від 14.10.2014 від № 2494/1/12.12-03; висновок Донецької торгово-промислової палати від 14.10.2014 від № 2494/2/12.12-03; висновок Донецької торгово-промислової палати від 14.10.2014 від № 2494/3/12.12-03; висновок Донецької торгово-промислової палати від 14.10.2014 від № 2494/4/12.12-03; перелік залізничних вагонів; ОСОБА_1 Донецької торгово-промислової палати №2105 від 19.12.2014;Сертифікат Донецької торгово-промислової палати №3911 від 06.04.2015.

Згідно приписів ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але також повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази щодо наявності таких обставин в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З аналізу ст. 121 Господарського процесуального кодексу України та п. 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12 №9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України вбачається, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Судовими доказами, за визначенням ст.ст. 32-36 Господарського процесуального кодексу України, слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд дослідивши мотиви заяви та додані докази, дійшов висновку про відсутність виключних обставин, наявність яких надавала б підстави для відстрочення виконання рішення на строк до 01.07.2016, з наступних підстав.

Згідно до ст. 10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України. Отже, надані заявником до матеріалів заяви висновки Донецької торгово-промислової палати, не є належними доказами.

Заявником представлено суду копію такого сертифікату (висновок) №1177/05-4 від 05.09.2014.

Разом з тим, відповідно до Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обстави (обставин непереборної сили), затверджений рішенням президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 №44 (5), що кореспондується та витікає з положень Закону України Про торгово-промислові палати в Україні від 02.12.1997 №671/97-ВР, форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (Force Majeure) це надзвичайні та невідворотні обставини, які обєктивно впливають на виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо).

За визначеннями наведеного Регламенту, сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили)- документ встановленої ТПП України форми, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

Згідно п.п.6.1, 6.2 Регламенту, підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у п.3.1. Регламенту, визначених як непереборний вплив на виконання відповідного зобов'язання таким чином, що унеможливлює його виконання у термін, що настав (наявність причинно-наслідкового звязку між обставиною та неможливістю виконання зобовязання в термін, передбачений відповідно законодавством, відомчими нормативними актами, договором, контрактом, угодою, типовим договором тощо).

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи, по кожному окремому договору, контракту, угоді тощо, а також по податкових та інших зобовязаннях/обовязках, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. 6.3. Заява на засвідчення форс-мажорних обставин.

Аналіз приведеного вище Регламенту та положень Закону України Про торгово-промислові палати в Україні свідчить про те, що сертифікат засвідчує певні форс-мажорні обставини, які звільняють від відповідальності за чітко визначеними зобовязаннями та на які вказано заявником.

За змістом представленого відповідачем ОСОБА_1 (висновок) №1177/05-4 від 05.09.2014 засвідчено настання обставин непереборної сили з 13.07.2014 заявнику при здійснені господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справлення та сплати податків та обовязкових платежів. Крім того, підставою настання таких обставин заявником визначено неможливість справляння податків та обовязкових платежів у звязку з проведенням антитерористичної операції, зокрема, в Донецькій області, задіяні сили та засоби субєктів боротьби з тероризмом та інших субєктів, відповідно до Законів України, загроза життю і здоровю людей, збереженню їх майна, обмеження пересування територією зазначеної області.

Тобто, Публічне акціонерне товариство "Красногорівський вогнетривкий завод" вказав на настання форс-мажорних обставин, безпосередньо, в частині справлення податків та обовязкових платежів, з огляду на безпеку та можливість пересування, а саме можливість виконання означених обовязків за місцем податкового обліку, яким є Маріїнська Об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області. Мова, про неможливість виконання договірних зобовязань, порушення яких стало підставою для прийняття рішення у справі №905/37/15 чи інших обставин, не йдеться.

Отже, це дає підстави стверджувати про те, що дія означеного сертифікату не поширюється на можливість належного виконання рішення суду, а отже останній не можна розцінювати, як підставу для відстрочення виконання рішення.

Також, заявником до матеріалів справи надано наказ Генерального директора №173 від 12.07.2014, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство "Красногорівський вогнетривкий завод" з 13.07.2014 призупинило свою діяльність до повного завершення антитерористичної операції.

Однак призупинення діяльності підприємства не може бути підставою для не виконання зобовязань боржника перед кредиторами.

Згідно з ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобовязаннями, тобто відсутність у боржника необхідних для виконання взятих на себе зобовязань грошових коштів не виправдовує порушення ним даних зобов'язань.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України).

У разі відсутності коштів та майна, необхідного для погашення заборгованості перед кредиторами, нормами чинного законодавства передбачений інститут банкрутства та відновлення платоспроможності боржника. Проте, Публічним акціонерним товариством "Красногорівський вогнетривкий завод" не надано доказів на підтвердження вжиття заходів щодо відновлення як своєї господарської діяльності так і платоспроможності та погашення вимог кредиторів. Навпаки доводи заявника дають підстави для висновку про довготривале невиконання ним рішення суду, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження хоча-б частково виконання рішення з моменту прийняття рішення і до моменту подання заяви про відстрочку виконання рішення. Окрім того, заявником не надано доказів фінансового характеру.Один факт проведення антитерористичної операції не є тією виключною обставиною, яка б надавала право боржнику не виконувати свої зобовязання, а кредитору відповідно очікувати на виконання зобовязань боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 за № 475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Пункт 1 ст. 6 §1 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд". Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду".

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежить, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Відповідно до змісту рішення по справі №905/37/15, боржник не виконує свої грошові зобовязання у повному обсягу з липня 2014 року, що відповідно є значним порушенням прав кредитора (позивача) отримати те, на що він очікував виконуючи свої зобовязання. Окрім того, судом відзначається про значні інфляційні процеси в країни, і подальше не виконання рішення суду може призвести тільки до порушення прав кредитора.

Враховуючи вищевкладене, суд приходить до висновку, що заявником не надано належних доказів в підтвердження того, що у заявника з поважних причин немає можливості виконати рішення у встановлений строк, а також належних доказів в підтвердження того, що у 2016 році у заявника зявиться можливість погасити заборгованість перед позивачем. Заявником не надано доказів на підтвердження наявності обставин пов'язаних із виникненням загрози банкрутства заявника, відсутність коштів на його банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, а також доказів на підтвердження наявності у майбутньому у заявника можливості виконати рішення суду.

З огляду на викладене, розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "Красногорівський вогнетривкий завод" про відстрочення виконання рішення Господарського суду Донецької області від 16.07.2015 до 01.07.2016, врахувавши матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, наявність значних інфляційних процесів у економіці держави, суд приходить до висновку про відсутність виняткових обставин, які можуть бути підставою для відстрочки виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 86, ст.121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити Публічному акціонерному товариству "Красногорівський вогнетривкий завод" у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення Господарського суду Донецької області від 16.07.2015 по справі №905/37/15.

2. Ухвалу надіслати сторонам.

Суддя Д.М. Огороднік