ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

"09" березня 2016 р. № 01-39/903/126/16

Суддя господарського суду Волинської області Шум М.С., розглянувши матеріали
за позовом 18 окремого мостового загону 1 об`єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту Військова частина НОМЕР_1
до Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А. в особі Представництва ТОДІНІ Коструціоні Дженералі С.П.А.
про стягнення 34645,44 грн.

Встановив: Позовна заява не може бути прийнята судом, оскільки не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України .
Відповідно до ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 3) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (згідно із ст. 44-49 ГПК Ураїни).
Підпунктом 1 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлено в розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.
Відповідно до п. 1 ст. 4 цього ж Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік мінімальна заробітна плата в Україні станом на 01.01.2016 р. становить 1 378,00 грн.
Заявляючи вимоги майнового характеру при подачі позову, позивач повинен був сплатити судовий збір в установленому розмірі, а також підтвердити зазначену дію шляхом долучення до матеріалів позовної заяви відповідного оригіналу платіжного документа.
Позивачем всупереч вимог ГПК України не долучено до позовної заяви доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Однак, в прохальній частині позовної заяви позивач просить суд відстрочити сплату судового збору до моменту ухвалення рішення у справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 44 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно ст. 8 ЗУ "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.
Проте, згідно п. 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.
Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.
При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.
Таким чином, всупереч вимог п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України позивачем до позовної заяви не додано документів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі.
Наведені обставини є підставою для повернення позовної заяви без розгляду.
Крім того суд зазначає, що долучені до позовної заяви ксерокопії документів не є належними письмовими доказами в розумінні ст. 36 ГПК України, відповідно до вимог якої письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України регламентовано, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.
Крім того, суд зазначає, що в позовній заяві позивачем вказано адресу відповідача: м. Рівне, вул. Соборна, 44б. Згідно ст. 15 ГПК України справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача. Тобто згідно наведеної статті позивач мав би подати позовну заяву за місцем знаходження відповідача, а саме до господарського суду Рівненської області (33013, м. Рівне, вул. Набережна, 26-А).
На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя,-
ухвалив:

Повернути без розгляду 18 окремому мостовому загону 1 об`єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту Військова частина НОМЕР_1 позовну заяву та додані до неї матеріали без розгляду.

Суддя М. С. Шум