ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.02.16р. Справа № 904/10530/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Українсько-німецького науково-виробничого підприємства "ТЕХНІЧНИЙ ЦЕНТР ДІАГНОСТИКИ ОСОБА_1", м. Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м. Кривий Ріг

про стягнення 23 103,87 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 - представник (дов. № 1 від 24.02.2016)

від відповідача: не з'явився

вільний слухач: ОСОБА_3

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Українсько-німецьке науково-виробниче підприємство "ТЕХНІЧНИЙ ЦЕНТР ДІАГНОСТИКИ ОСОБА_1" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" про стягнення заборгованості у розмірі 23 103,87 грн., з яких 18 400,00 грн. основний борг, 4 299,04 грн. пеня, 245,00 грн. 3 % річних, 159,83 грн. інфляційні втрати за договором № 1350-2014-РП від 11.08.2014.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за підрядним договором № 1350-2014-РП від 11.08.2014 на виконання робіт з розробки робочого проекту, в частині повного та своєчасного розрахунку за виконані роботи.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2015 порушено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 11.01.2016.

Представник відповідача 11.01.2016 надіслав факсимільним зв'язком клопотання про відкладення розгляду справи, для надання часу вирішити питання по даному спору мирним шляхом.

У межах строків передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладався з 11.02.2016 на 25.01.2016 та з 25.01.2016 на 08.02.2016.

08.02.2016 представник відповідача надіслав факсимільним зв'язком клопотання про відкладення та продовження розгляду спору на 15 днів, для надання сторонам часу вирішити питання по даному спору мирним шляхом.

08.02.2016 представник позивача надав через канцелярію суду клопотання про відкладання розгляду справи з зв'язку з необхідністю укладання та оформлення мирової угоди.

Ухвалою господарського суду від 08.02.2016 продовжено розгляд спору на 15 днів та відкладено розгляд справи на 22.02.2016.

Відповідач відзив на позов не надав, у судові засідання, призначені для розгляду справи, явку свого повноважного представника не забезпечив. Був належним чином повідомлений про дату та місце судового засідання.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 22.02.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.08.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю Українсько-німецьким науково-виробничим підприємством "ТЕХНІЧНИЙ ЦЕНТР ДІАГНОСТИКИ ОСОБА_1" (виконавець) та Публічним акціонерним товариством "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (замовник) було укладено договір № 1350-2014-РП/1578 (а.с.9).

Відповідно до пункту 1.1 договору, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання щодо виконання робіт з розробки робочого проекту: "Капітальний ремонт залізобетонного фундаменту насосної системи LHD-49 землесоса № 7 (інв. № 059890) ПНС-1 ЦТВШХ".

Термін здачі робіт - протягом 60 календарних днів після отримання виконавцем вихідних даних і технічного завдання (п. 1.2 договору).

Згідно з пунктом 2.1 договору, вартість робіт за цим договором визначена протоколом угоди про договірну ціну (додаток № 1) і становить на дату підписання договору 18 400,00 грн., без ПДВ.

На виконання умов договору, позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі відповідно до умов договору, що підтверджується актом здачі-приймання наданих послуг (робіт) від 10.12.2014 на суму 18 400,00 грн., підписаного сторонами (а.с.12).

Пунктом 2.2 договору встановлено, що оплата здійснюється за фактом надання послуг (робіт), протягом 40-ка календарних днів з дати підписання сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт.

Отже, оплату за виконані роботи відповідач повинен був здійснити до 19.01.2015 включно. Відповідачем суму заборгованості у розмірі 18 400,00 грн. не оплачено, що є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 888 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов'язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов'язковим для сторін з моменту його затвердження замовником.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 2.2 договору, строк оплати виконаних робіт є таким, що настав 19.01.2015.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 18 400,00 грн. підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 Цивільного кодексу України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник має передати кредиторові у випадку порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочу платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторін.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 5.1 за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, при затримці замовником оплати виконаних робіт, згідно п. 2.2 замовник виплачує виконавцю неустойку в розмірі 0,5 % від вартості виконаних, але не оплачених робіт за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України.

У звязку з тим, що відповідач прострочив виконання грошового зобовязання, позивачем нараховано пеню за період з 19.01.2015 по 27.11.2015 року у сумі 4 299,04 грн.

Перевіривши розрахунок позивача (а.с.4), судом встановлено, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 4 299,04 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У звязку з тим, що відповідач прострочив виконання грошового зобовязання, позивачем нараховано 3% річних за період з 19.01.2015 по 27.11.2015 у сумі 245,00 грн. та інфляційні втрати за період з червня 2015 по вересень 2015 у сумі 159,83 грн.

Перевіривши розрахунок позивача (а.с.5), судом встановлено, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 245,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У частині 3 п. 3.2 Постанови Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" зазначено, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Перевіривши розрахунок позивача (а.с.5), судом встановлено, що позивачем, при нарахуванні інфляційних втрат, не було враховано положення ч. 3 п. 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", відповідно до якого індекс інфляції визначається, виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця помноженої на індекс інфляції з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж.

Здійснивши перерахунок, судом встановлено, що сума інфляційних втрат, яка підлягає стягненню з відповідача становить 85,89 грн.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, при частковому задоволенні позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача становить 1 214,10 грн.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82 85, 115 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (50079, Дніпропетровська область,м. Кривий Ріг; ідентифікаційний код 00191023) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Українсько-німецького науково-виробничого підприємства "ТЕХНІЧНИЙ ЦЕНТР ДІАГНОСТИКИ ОСОБА_1" (49040, м. Дніпропетровськ, пров. Джинчарадзе, буд. 8; ідентифікаційний код 30268475) 18 400,00 грн. основний борг, 4 299,04 грн. пені, 245,00 грн. 3% річних, 85,89 грн. інфляційні втрати, 1 214,10 грн. судовий збір, про що видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 29.02.2016.

Суддя ОСОБА_4