УХВАЛА

про повернення позовної заяви

09.03.2016Справа № 910/3753/16

Суддя Маринченко Я.В., розглянувши матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» про стягнення 5489,28 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» про стягнення 5489,28 грн.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарським судом встановлено наступне:

Пунктом 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 9 Закону України "Про судовий збір" (з урахуванням змін, внесених Законом України № 484-VIII від 22.05.15), встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з п. 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Листом Головного управління Державного казначейства України у місті Києві № 06-08/327-1049 від 30.01.2012, згідно з Бюджетним кодексом України, Законом України «Про судовий збір», визначено банківські реквізити для сплати судового збору до Господарського суду міста Києва, а саме: одержувач: Головне управління Державної казначейської служби України (ГУ ДКCУ) у м. Києві, , банк одержувача: Головне управління Державної казначейської служби України (ГУ ДКCУ) у м. Києві, МФО 820019, рахунок 3001, код платежу: 22030101, призначення платежу: судовий збір за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), господарський суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа) код 05379487.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем, на підтвердження сплати судового збору додано платіжне доручення №3288 від 23.02.2016 на суму 1378 грн.

Одночасно, відповідно до ст.9 Закону України "Про судовий збір", судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Проте, отримувачем грошових коштів відповідно до платіжного доручення №3288 від 23.02.2016 зазначено Приморський районний суд міста Одеси, в той час, як позов №04-895 від 23.02.2016 Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» подано безпосередньо до Господарського суду міста Києва.

Отже, вказаний документ не може бути прийнятий господарським судом як належний та допустимий доказ сплати судового збору.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку, тому дана позовна заява підлягає поверненню позивачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Одночасно, за приписами ч.3 ст.63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Враховуючи викладене та керуючись п. 4, ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» з доданими до неї документами, повернути позивачеві без розгляду.

Суддя Я.В. Маринченко