УХВАЛА

про повернення позовної заяви

01.03.2016Справа № 910/3304/16

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ-ЛІНК"

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТЛІНК", відповідача-2: Приватного підприємства "ФРІХОСТ"

про припинення порушеного права та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява № 02/9 від 11.02.2016 (вх. № 3304/16 від 26.02.2016) і додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1378 гривень.

Відповідно до пунктів 1, 2 прохальної частини позовної заяви № 02/9 від 11.02.2016 позивач заявив такі позовні вимоги:

1. Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "БЕСТЛІНК", , Юридична адреса: 43000, Волинська обл., місто Луцьк, вулиця Потебні, будинок 50 незаконно використовувати знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України № № 197467 та 200250, зокрема, шляхом:

застосування їх в мережі Інтернет;

застосування їх в назві доменних імен.

2. Зобов'язати Приватне підприємство "ФРІХОСТ" ( Юридична адреса: 02166, м. Київ, проспект Лісовий, будинок 35, квартира 259) здійснити переделегування доменного імені best-link.net.ua на користь компанії Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ-ЛІНК".

Наведене свідчить, що позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру, оскільки в пункті 1 прохальної частини позовної заяви фактично міститься дві вимоги немайнового характеру стосовно двох знаків для товарів і послуг за свідоцтвами України № 197467 та № 200250.

Згідно з п.п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати, т.т. 1378,00 грн.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи викладене, при зверненні до Господарського суду міста Києва з позовною заявою№ 02/9 від 11.02.2016, яка містить три вимоги немайнового характеру, позивач повинен був сплатити судовий збір в сумі 4134,00 грн., тоді як фактично сплатив судовий збір в сумі 2756,00 грн. (квитанції № 44 (#136360073) та 45 (#136360631) від 11.02.2016), тобто тільки за дві вимоги немайнового характеру, а отже в меншому розмірі, ніж встановлено законодавством.

Зважаючи на викладене, позивач не дотримався приписів абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, що в свою чергу, є підставою для повернення позовної заяви без розгляду згідно з п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Як роз`яснено господарським судам у п. 2.22. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, заява повертається господарським судом з підстав передбачених ГПК, зокрема пунктом 4 частини першої статті 63. При цьому якщо таке повернення здійснюється у зв'язку з недодержанням заявником вимог закону щодо порядку та/або розміру сплати судового збору, то у відповідній ухвалі господарського суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Судом також враховано правову позицію, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

За таких обставин, позовна заява № 02/9 від 11.02.2016 підлягає поверненню позивачеві без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Суддя О.В. Гумега