Господарський суд
Житомирської області
Від "09" березня 2016 р.Справа № 4/5007/37/12
Господарський суд Житомирської області у складі:
Судді Прядко О.В.
за участю представників сторін
від стягувача (заявника): не прибув;
від боржника: ОСОБА_1 - довіреність від 12.02.2015;
від третьої особи: не прибув
розглянувши заяву ЗАТ "Спіка" від 03.02.2016 вих. 3/2-1 про винесення додаткового рішення у справі за позовом закритого акціонерного товариства "Спіка" (м. Київ)
до товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" (с. Кам'яний Брід Коростишівського району)
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради (м. Житомир)
про витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення збитків та судових витрат
У відповідності до ст. 77 ГПК України, в судовому засіданні 29.02.2016 було оголошено перерву до 11:00 09.03.2016
Рішенням господарського суду Житомирської області від 14.04.2014 у справі № 4/5007/37/12, залишеним в силі постановою Вищого господарського суду України від 08.09.2014, витребувано від ТОВ "Лабрадорит" (код ЄДРПОУ) на користь ЗАТ "Спіка" () об'єкти нерухомого майна, а саме: Будівлю цеху по обробці граніту, літера А, площа - 117,5 кв.м та Модуль 102х24, літера Б, площа - 2394,2 кв.м, які розташовані за адресою: Житомирська обл., Радомишльський район, с. Потіївка, вул. Радгоспна, 8, що зареєстровані за ТОВ "Лабрадорит" з назвою будівля модульного типу площею 2394,2 кв.м. (літера Б) та будівля пилорами площею 117,5 кв.м (літера А). Стягнуто з ТОВ "Лабрадорит" на користь ЗАТ "Спіка" 1158,00 грн судового збору.

Додатковим рішенням від 22.04.2014 господарський суд вирішив питання щодо стягнення недоплаченого судового збору за вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння та додатково стягнув з ТОВ "Лабрадорит" в дохід Державного бюджету України 3062,00 грн судового збору.

04.02.2016 на адресу господарського суду надійшла заява ЗАТ "Спіка" від 03.02.2016 вих. 3/2-1, згідно якої заявник з посиланням на ст. 49, ч. 2 ст. 88 ГПК України просить видати наказ на примусове стягнення з ТОВ "Лабрадорит" на користь ЗАТ "Спіка" сплачений судовий збір та судові витрати в сумі 1686,21 грн, що становить різницю між 2844,21 грн і 1158,00 грн та не враховані судами. Слід зазначити, що за своєю суттю вказана заява є заявою про винесення додаткового рішення у справі.

Вказану заяву мотивовано тим, що в процесі судового розгляду до фактичного розгляду по суті про витребування майна ЗАТ "Спіка" додатково сплатило судові витрати у розмірі 2844,21 грн. Разом з тим, з квитанції на суму 309,81 грн та акту виконаних робіт вбачається, що ці роботи (доставка оригіналу інвентарної справи № 3795 для огляду судом) як судові витрати здійснювались на виконання ухвал господарського суду від 13.02.2014, 27.02.22014 та 11.03.2014 у справі № 4/5007/37/12, що не було враховано судами при вирішення питання про розподіл судових витрат при прийнятті рішення у справі.

Ухвалою від 08.02.2016 господарський суд прийняв заяву ЗАТ "Спіка" від 03.02.2016 вих. 3/2-1 до розгляду та призначив засідання суду для її вирішення.

В судовому засіданні 29.02.2016 представник заявника заяву про прийняття додаткового рішення у справі підтримав у повному обсязі, з підстав у ній викладених. Надав усні пояснення по суті заяви.

Представник боржника в засіданні суду щодо задоволення вказаної заяви заперечив, просив відмовити в її задоволенні з посиланням на п. 14 постанови Пленуму ВГСУ №6 "Про судове рішення" та з огляду на подані ним до суду письмові пояснення від 29.02.2016, відповідно до яких зазначено, що понесені відповідачем витрати не є судовими витратами в розумінні ст. 44 ГПК України, оскільки понесені стороною за власною ініціативою, а не на виконання вимог ухвал господарського суду Житомирської області від 13.02.2014, 27.02.2014 та 11.03.2014 у справі № 4/5007/37/12.

Представник третьої особи в судове засідання 29.02.2016 не прибув. 15.02.2016 до суду від КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради надійшло клопотання від 11.02.2016 вих. № 115, згідно з яким останній просить розглядати заяву за відсутності його уповноваженого представника за наявними у справі матеріалами та доказами.

Після перерви в судовому засіданні 29.02.2016, яка оголошувалася судом з метою надання сторонам часу для подання додаткових пояснень та документів, представники боржника та третьої особи в засідання суду не прибули, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що явка учасників процесу в судове засідання обов'язковою не визнавалась, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви та прийняття по ній рішення у справі за відсутності представників сторін, повідомлених належним чином.

Як встановлено господарським судом, рішення господарського суду Житомирської області від 14.04.2014 та додаткове рішення від 22.04.2014 у справі № 4/5007/37/12 були прийняті за наслідком розгляду вимоги немайнового характеру (витребування майна з чужого незаконного володіння).

В процесі розгляду справи в судовому засіданні розглядалось також питання відшкодування понесених стороною, у зв'язку зі зверненням до суду судових витрат, в результаті чого судом зроблено висновок про правомірність стягнення останніх у розмірі 1158,00 грн з відповідача, внаслідок задоволення позову.

Як зазначено в ст. 84 ГПК України, в резолютивній частині рішення суду вказується про розподіл всіх господарських витрат між сторонами, понесених в результаті розгляду спору.

До судових (господарських) витрат, у розумінні статті 44 ГПК України, слід віднести судові витрати, які складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Так, витрати у розмірі 309,81 грн, що пов'язані з наданням для огляду в судовому засіданні матеріалів інвентарної справи, які були необхідні суду для встановлення факту тотожності об'єктів: будівлі цеху по обробці граніту (літера А) площа - 117,5 кв. м, будівлі пилорами (літера А) - площею 117,5 кв. м, які розташовані за адресою: Житомирська обл., Радомишильський р-н., с. Потіївка, вул. Радгоспна, 8 та будівлі Модуль 102х24 (літера Б) - площа 2394,2 кв. м, будівлі модульного типу (літера Б) - 2394,2 кв. м, які розташовані за адресою: Житомирська обл., Радомишильський р-н., с. Потіївка, вул. Радгоспна, 8, є іншими господарськими витратами, що понесені позивачем з вини відповідача, оскільки саме дії останнього стали підставою для звернення ЗАТ "Спіка" до суду для вирішення спору, що потягло для позивача додаткові витрати, пов'язані з її розглядом, та незалежно від обов'язку надання матеріалів інвентаризаційної справи згідно вимоги суду чи за власною ініціативою для повного встановлення всіх обставин справи в їх сукупності. Доказом фактичного понесення вказаних витрат є рахунок-фактура № 128 від 18.03.2014 та квитанція № КР-160/1 від 18.03.2014.

Оскільки витрати у розмірі 309,81 грн є обґрунтованими та підтверджені належними доказами, які знаходяться в матеріалах справи, господарський суд при винесенні рішення від 14.04.2014 та додаткового рішення від 22.04.2014 у справі № 4/5007/37/12 помилково залишив їх нерозподіленими між сторонами та не поклав обов'язок щодо їх відшкодування на відповідача у відповідності до ст. 49 ГПК України у зв'язку з задоволенням позову ЗАТ "Спіка".

Разом з тим, суд встановив також наявність інших судових витрат, питання розподілу яких не було вирішено господарським судом при прийнятті рішення від 14.04.2014 за результатами розгляду справи № 4/5007/37/12.

Так, з тексту описової частини рішення господарського суду Житомирської області від 14.04.2014 у справі № 4/5007/37/12 випливає, що 30.08.2013 господарським судом у даній справі було винесено ухвалу, якою відмовлено ЗАТ "Спіка" в задоволенні клопотання про зняття запобіжних заходів; залишено без змін ухвалу господарського суду від 23.03.2012 у справі №4/5007/26/12-П про вжиття запобіжних заходів - накладення арешту на майно, яке складається з будівлі модульного типу (літера "Б" площею 2394,2 кв.м) та будівлі пилорами (літера "А" площею 117,5 кв.м), що знаходяться за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Потіївка, вул. Радгоспна, 8; відмовлено ЗАТ "Спіка" в задоволенні клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи стану будівлі цеху по переробці граніту; залишено без розгляду клопотання ЗАТ "Спіка" про проведення судової будівельно-технічної експертизи від 30.05.2012; зупинено провадження у даній справі №4/5007/37/12 до вирішення Радомишльським районним судом Житомирської області пов'язаної з нею справи №2/620/375/12а/6128/13.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.10.2013 у даній справі №4/5007/37/12 апеляційне провадження за апеляційною скаргою Закритого акціонерного товариства "Спіка" в частині оскарження ухвали господарського суду Житомирської області від 30.08.2013 у справі №4/5007/37/12 про відмову в задоволенні клопотання №30/11-1 від 30.11.2012 про проведення судової будівельно-технічної експертизи припинено; ухвалу господарського суду Житомирської області від 30.08.2013 в частині відмови в задоволенні клопотання про зняття запобіжних заходів і залишення без змін ухвали господарського суду від 23.03.2012 у справі №4/5007/26/12-П про вжиття запобіжних заходів та в частині зупинення провадження у справі №4/5007/37/12 до вирішення Радомишльським районним судом Житомирської області пов'язаної з нею справи №2/620/375/12а/6128/13 залишено без змін, а апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Спіка" без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.12.2013 касаційну скаргу закритого акціонерного товариства "Спіка" задоволено частково; постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 14.10.2013 у даній справі та ухвалу господарського суду Житомирської області від 30.08.2013 скасовано частково в частині зупинення провадження до вирішення Радомишльським районним судом Житомирської області справи №2/620/375/12а/6128/13; справу №4/5007/37/12 направлено на розгляд до господарського суду Житомирської області; в решті вказану ухвалу господарського суду Житомирської області від 30.08.2013 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 14.10.2013 у справі № 4/5007/37/12 залишено без змін.

Як зазначено в п. 4.8 постанови Пленуму ВГС України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 49 ГПК.

Як вбачається з тексту рішення від 14.04.2014 та додаткового рішення від 22.04.2014 у справі № 4/5007/37/12, судом не було вирішено питання щодо розподілу сум судового збору, пов'язаного з розглядом апеляційної та касаційної скарг.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 88 ГПК України господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, зокрема, якщо не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету.

В матеріалах справи № 4/5007/37/12 є квитанції від 04.09.2013 та від 01.11.2013 про сплату позивачем судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду у розмірі 573,50 грн та касаційної скарги у розмірі 802,90 грн.

Приписами ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, відповідно до пп. 8 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції на час подачі скарг), розмір ставки судового збору за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду становить 0,5 розміру мінімальної заробітної плати.

Законом України "Про Держаний бюджет України на 2013 рік", а саме статтею 8, установлено станом на 01.01.2013 наступний розмір мінімальної заробітної плати - 1147,00 грн.

Таким чином, розмір судового збору, у зв'язку з подачею у 2013 році апеляційної і касаційної скарг на ухвали суду, складав 573,50 грн (1147х0,5). Тобто при зверненні до ВГС України з касаційною скаргою на ухвалу господарського суду позивач мав сплатити 573,50 грн судового збору.

Враховуючи, що в процесі розгляду справи питання про розподіл 1147,00 грн судового збору за подачу апеляційної і касаційної скарг на ухвалу суду не було здійснено судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи № 4/5007/37/12, згідно із загальними правилами статті 49 ГПК, суд вважає за необхідне прийняти додаткове рішення в цій частині.

Сума судового збору, що підлягає відшкодуванню, обрахована з урахуванням пропорційності задоволених вимог та розрахована наступним чином: за подачу апеляційної (касаційної) скарги: 573,50 (суд. збір) / 4 (кількість заявлених у скарзі вимог) = 143,38 грн (суд. збір за 1 вимогу).

Таким чином, оскільки постановою Вищого господарського суду України від 25.12.2013 в частині однієї вимоги скасовано постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 14.10.2013 у даній справі та ухвалу господарського суду Житомирської області від 30.08.2013, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у зв'язку з розглядом апеляційної та касаційної скарг у розмірі 286,76 грн (143,38 за подачу апеляційної скарги + 143,38 за подачу касаційної скарги).

Враховуючи викладене та зважаючи, що у резолютивній частині рішення від 14.04.2014 господарським судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат в повному обсязі, суд дійшов висновку наявність підстав для часткового задоволення заяви ЗАТ "Спіка" від 03.02.2016 вих. 3/2-1 та про необхідність прийняття додаткового рішення у справі №4/5007/37/12 про повернення позивачу 596,57 грн судових витрат (286,76 + 309,81).

В іншій частині в задоволенні заяви відмовити за безпідставністю, оскільки в частині розподілу судового збору 85,00 грн + 1073 грн питання вирішено в рішення від 14.04.2014, що випливає зі змісту додаткового рішення від 22.04.2014 у справі № 4/5007/37/12.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 88 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву ЗАТ "Спіка" від 03.02.2016 вих. 3/2-1 задовольнити частково.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" (12511, Житомирська область, Коростишівський район, с. Кам'яний Брід, вул. Зарічна, 6, ) на користь закритого акціонерного товариства "Спіка" (03058, м. Київ, пров. Чугуївський, 19 а, ) 596,57 грн судових витрат.

3. В іншій частині заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили у відповідності до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржено в установленому порядку.

СуддяОСОБА_2

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - стягувачу - рек. з пов.

3 - боржнику

4 - третій особі - рек. з повід.