ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"22" лютого 2016 р. Справа № 5002-24/1587-2011

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши

заяву Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

у справі за позовом дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України

до приватного підприємства Сервісна компанія Комфорт, АР Крим, Сімферополь

Третя особи: 1. Міністерство будівництва та житлово-комунального господарства України

2. Рада Міністрів Автономної Республіки Крим

про стягнення 1306762,45 грн.

за участю:

від позивача(заявник) ОСОБА_1, довіреність №45/16 від 09.06.2015;

від відповідача не зявився;

від третьої особи 1 - не зявився;

від третьої особи 2 - не зявився;

від Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві - не зявився;

від Відділу державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ у м. Києві ОСОБА_2, довіреність № б/н від 09.01.2016;

встановив:

09.02.2016 до Господарського суду Київської області надійшла заява Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України (далі заявник, боржник) про визнання наказу по справі №5002-24/1587-2011 таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 3 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд розглядає заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і виносить ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви господарський суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за наказом, а також витребувати наказ.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.02.2016 року розгляд заяви призначено на 22.02.2016 року.

Через канцелярію суду Відділ державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ у м. Києві надав завірені копії матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Автономної республіки Крим по справі №5002-24/1587-2011.

Заявником через канцелярію суду надані копія рішення господарського суду Автономної республіки Крим від 03.08.2011 по справі №5002-24/1587-2011 та копія постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу по справі №5002-24/1587-2011.

В судове засідання 22.02.2016 року повноважні представники відповідача, третіх осіб та Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві не зявились.

З огляду на те, що у відповідності до ст. 117 ГПК України, незявлення в судове засідання належним чином повідомлених представників не перешкоджає розгляду заяви, суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню за наявними в ній матеріалами, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності представників відповідача, третіх осіб та ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Розглянувши заяву Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, дослідивши подані документи, заслухавши пояснення представників, судом встановлено наступне.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 03.08.2011 у справі №5002-24/1587-2011 позов задоволено частково та, зокрема, стягнуто з Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України на користь державного бюджету м. Сімферополя державне мито у розмірі 13 068,00 грн.

Постановою ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 25.11.2011 ВП 29997218 державний виконавець відкрив виконавче провадження з примусового стягнення з позивача державного мита, стягнутого за рішенням по справі №5002-24/1587-2011.

09.12.2015 року ДК «Газ України» на рахунок відділу ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві перерахувало грошові кошти у сумі 13 068,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4575, в графі «Призначенням платежу» якого зазначено: Сплата судових витрат за наказ. госп. суд №5002-24/1587 від 17.08.11 (Державний бюджет м. Сімферополя).

Обґрунтовуючи заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, ДК «Газ України» зазначає, що у звязку зі сплатою на рахунок ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві грошових коштів у сумі 13 068,00 грн., обовязок щодо виконання рішення по справі №5002-24/1587-2011, в частині сплати державного мита, припинений добровільним виконанням, що згідно ч. 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України є підставою для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні представник ДК «Газ України» доводи, викладені в заяві підтримав.

Представник Відділу державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ у м. Києві проти заяви про визнання наказу таким, що підлягає виконанню заперечив та просив суд відмовити у її задоволенні.

Дослідивши доводи, викладені в заяві та докази, надані на їх підтвердження, суд прийшов до висновку, що заява про визнання наказу №5002-24/1587-2011 таким, що не підлягає виконанню, задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Частина четверта статті 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті:

- якщо його видано помилково;

- якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України.

За змістом ст. 25 цього Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Отже, Закон України "Про виконавче провадження" надає можливість боржнику добровільно виконати рішення.

У разі, якщо у встановлений строк для добровільного виконання рішення воно не буде виконано боржником, державний виконавець невідкладно розпочинає його примусове виконання.

Згідно ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

У разі виконання боржником рішення суду на підставі, виданого наказу в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» на стадії примусового виконання, підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню відсутні, адже в такому випадку державним виконавцем має бути прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження, з підстав передбачених п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, суд приходить до висновку, що визнання наказу таким, що не підлягає виконанню з підстав добровільного виконання обовязку, встановленого рішенням господарського суду, може мати місце у випадку коли таке добровільне виконання відбулося поза межами виконавчого провадження (внаслідок добровільного перерахування боржником чи третьою особою грошових коштів на рахунок стягувача, задоволення вимог стягувача у інший спосіб), тобто коли обовязок боржника припинився через обставини, які не можуть досліджуватися державним виконавцем, адже вони вчинені поза межами виконавчого провадження та коли існують ризики подвійного задоволення вимог стягувача.

Втім, у даному випадку судом встановлено, що виконання обовязку боржника відбулося в межах виконавчого провадження на стадії примусового виконання рішення суду, що не відноситься до підстав для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, сформульованих у ч. 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України, у звязку з чим суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви боржника про визнання наказу по справі №5002-24/1587-2011 таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд

ухвалив:

У задоволенні заяви Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про визнання наказу № №5002-24/1587-2011 від 17.08.2011 таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Суддя О.В. Щоткін