ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.03.16р. Справа № 904/731/16
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства "Альянс-Д", смт. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства "Євраз ОСОБА_1", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 57 092 грн. 35 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 - представник, дов. від 11.01.2016р. б/н;

від відповідача: не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача 57 092 грн. 35 коп., що складає 48 600 грн. 00 коп. заборгованості за продукцію, поставлену відповідно до умов Договору від 06.02.2015р. №591 купівлі-продажу товару, 3 632 грн. 35 коп. пені та 4 860 грн. 00 коп. штрафу.

Відповідач у відзиві (вх. №12416/!6 від 29.02.2016р.) на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позову, зменшити розмір нарахованої позивачем неустойки та розглянути справу без участі представника відповідача, а також зазначає, що: - остаточний розрахунок за поставлений товар відповідачем було здійснено 12.02.2016р.; - відповідач має значну дебіторську заборгованість, що вплинуло на майновий стан підприємства; - позивачем не надано обґрунтування збитків, що виникли у звязку з затримкою здійснення відповідачем остаточного розрахунку.

Позивач у письмових поясненнях (вх. №11737/16 від 25.02.2016р.) повідомляє, що 12.02.2016р. відповідачем було сплачено суму основного боргу у розмірі 48 600 грн. 00 коп., у звязку з чим просить припинити провадження у частині стягнення з відповідача 48 600 грн. 00 коп. основного боргу, стягнути з відповідача 8 492 грн. 35 коп., що складає 3 632 грн. 35 коп. пені, нарахованої за несвоєчасну оплату продукції, поставленої відповідно до умов Договору від 06.02.2015р. №591 купівлі-продажу товару та 4 860 грн. 00 коп. штрафу.

Оригінали документів, оглянуті у судових засіданнях, відповідають копіям, залученим до матеріалів справи.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу за допомогою технічних засобів представником позивача заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.02.2015р. між відповідачем - Публічним акціонерним товариством "Євраз ОСОБА_1", як покупцем, та позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробничим підприємством "Альянс-Д", як постачальником, було укладено Договір №591 купівлі-продажу товару (надалі Договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобовязується передати покупцеві продукцію (далі по тексту „товар), а покупець зобовязується прийняти у власність і оплатити товар на передбачених цим договором умовах.

Згідно з пунктом 1.2 Договору номенклатурний перелік, асортимент, кількість, ціна і вартість товару узгоджуються сторонами у специфікаціях, які після їх підписання є невідємною частиною цього договору.

Ціна товару встановлюється та узгоджується сторонами відповідно до пункту 1.2 цього договору (пункт 3.1 Договору).

Відповідно до умов Специфікації від 02.11.2015р. №4 до Договору (надалі Специфікація) сторони узгодили найменування продукції, кількість, ціну та загальну суму 97 200 грн. 00 коп.

Як вбачається на виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу товар на суму 97 200 грн. 00 коп., що підтверджується видатковою накладною від 19.11.2015р. №23 та довіреністю від 19.11.2015р. КВК №010099 (а.с.16, 17).

У пункті 2 Специфікації сторони узгодили умови оплати: 50% передплати, 50% по факту поставки, протягом 15-ти банківських днів від дати відвантаження; датою відвантаження вважається дата у видатковій накладній.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, відповідач повинен був оплатити 48 600 грн. 00 коп. у якості попередньої оплати та здійснити остаточний розрахунок шляхом сплати решти вартості товару у сумі 48 600 грн. 00 коп. до 10.12.2015р. (включно).

Як вбачається відповідачем було сплачено позивачу за товар всього 97 200 грн. 00 коп., а саме: 48 600 грн. 00 коп. у якості передоплати згідно платіжного доручення від 06.11.2015р. №17678 (а.с. 38) та 48 600 грн. 00 коп. - після звернення позивача з позовом до суду, про що свідчить платіжне доручення від 12.02.2016р. №27554 (а.с. 39).

Отже, відповідачем було несвоєчасно сплачено позивачу заборгованості за товар на суму 48 600 грн. 00 коп.

Згідно із пунктом 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

У зв'язку з припиненням зобовязання відповідача перед позивачем у сумі 48 600 грн. 00 коп. після звернення позивача з позовом до суду провадження у справі у сумі 48 600 грн. 00 коп. підлягає припиненню у звязку з відсутністю предмета спору.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Пунктом 9.4 Договору (з урахуванням Протоколу розбіжностей від 11.02.2015р. до Договору) визначено, що у разі порушення покупцем строків оплати товару постачальник стягує з покупця пеню у розмірі 0,2% від суми, яка підлягає сплаті, за кожний календарний день прострочення, але не більше розміру подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період існування заборгованості; сплата пені не звільняє покупця від зобовязань з оплати товару.

Отже, пеня після перерахунку складає 3 625 грн. 79 коп. (з 11.12.2015р. по 10.02.2016р.).

Відповідно до пункту 9.5 Договору (з урахуванням Протоколу розбіжностей від 11.02.2015р. до Договору) у разі порушення покупцем термінів оплати товару більш, ніж на 20-ть календарних днів, останній, за вимогою постачальника, додатково до пені, передбаченої пунктом 9.4 цього договору, сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем було допущено прострочення оплати за отриманий товар більше ніж на 20-ть календарних дні, то штраф відповідно до пункту 9.4 Договору складає 4 860 грн. 00 коп.

Одночасно суд вважає таким, що підлягає задоволенню викладене у відзиві на позовну заяву клопотання відповідача про зменшення розміру пені та штрафу з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Також відповідно до пункту 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Отже, чинне законодавство не обмежує право господарського суду на зменшення неустойки певним вичерпним колом обставин.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи Балансу (Звіту про фінансовий стан) відповідача на 31.01.2016р. відповідач має значну дебіторську заборгованість. Наведена обставина підтверджує скрутний фінансовий стан відповідача, проте, як вбачається, відповідачем за поставлений йому товар розрахунки здійснено у повному обсязі.

Отже, враховуючи скрутне фінансове становище відповідача, здійснення відповідачем повної оплати придбаного у позивача товару, недоведеність позивачем наявності збитків, які були спричинені простроченням відповідача, суд вважає за можливе зменшити розмір пені та штрафу на 50%.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 1 812 грн. 90 коп. та штраф у розмірі 2 430 грн. 00 коп.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до пункту 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідача.

Керуючись статтею 49, пунктом 1-1 частини 1 статті 80, статтями 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі у сумі 48 600 грн. 00 коп. - заборгованості.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Євраз ОСОБА_1" (50029, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Конституційна, 5; ідентифікаційний код 00191329) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства "Альянс-Д" (52030, смт. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, вул. Харківська, 136; ідентифікаційний код 30425613) 1 812 грн. 90 коп. пені, 2 430 грн. 90 коп. - штрафу та 1 378 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

09 березня 2016р.