ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2016 р.Справа № 922/512/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Коваленко М.Ю.

розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Вікторія Агро, 37330, Полтавська область, с. Розбишівка, вул. Леніна, 3, ;

до товариства з обмеженою відповідальністю Агротрейд Експорт ЛЛС, 61052, м. Харків, пров. Сімферопольський, буд. 6, оф. 805, ;

про стягнення 100 000,00 грн.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 (довіреність № б/н від 10.09.2015 р.);

відповідача не зявився.

В розпочатому 01.03.2016 року судовому засіданні представнику позивача роз'яснено права і обов'язки сторін, передбачені ст.ст. 20, 22, 81-1 ГПК України.

За відсутності клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю Вікторія Агро звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Агротрейд Експорт ЛЛС про стягнення заборгованості у розмірі 100 000,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань відповідно до договору поставки № ПК-02/1502-12 від 12.02.2015 р. щодо оплати поставленого товару у встановлений умовами договору строк та розмірі.

Відповідач свого уповноваженого представника в судове засідання не направив, на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву (вх. № 6672 від 29.02.2016 р.), в якому визнав заявлений позивачем позов, підтвердив наявність заборгованості перед позивачем на суму 100 000,00 грн. та просив суд розглядати справу без участі представника відповідача.

В судовому засіданні представник позивача надав суду для огляду оригінали договору поставки № ПК-02/1502-12 від 12.02.2015 р., видаткової накладної № 806 від 05.03.2015 р., довіреності № 11 від 02.03.2015 р. на отримання товару, а також, на виконання вимог ухвали господарського суду Харківської області від 24.02.2016 р. про порушення провадження у даній справі, супровідним листом надав суду належним чином завірену довіреність № 11 від 02.03.2015 р., яка зазначена у видатковій накладній № 806 від 05.03.2015 р. відповідно до договору поставки № ПК-02/1502-12 від 12.02.2015 р., яка була досліджена судом та долучена до матеріалів справи.

Суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов повністю.

За висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та є необхідними для прийняття повного і обґрунтованого судового рішення, внаслідок чого справа розглядається відповідно до норм ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін.

12 лютого 2015 року між позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю Вікторія Агро (постачальник за договором) та відповідачем товариством з обмеженою відповідальністю Агротрейд Експорт ЛЛС (покупець за договором) було укладено договір поставки № ПК-02/1502-12, відповідно до умов пункту 1.1. якого, постачальник зобов'язався передати у встановлений договором термін товар у власність покупця, а покупець зобовязався прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

Відповідно до п. 1.2. вищевказаного Договору, товаром, що поставляється за договором, є сільськогосподарська продукція, визначена у видаткових накладних та/або у специфікаціях за договором.

Згідно з п. п. 2.1-2.2 Договору, найменування і асортимент поставленого товару визначається за видатковими накладними або специфікаціями до договору. Загальна кількість товару, який поставляється за договором, визначається шляхом підсумовування кількості товару, зазначеного у видаткових накладних або специфікаціях.

Пунктом 3.1 договору сторони встановили, що поставка товару здійснюється однією або кількома партіями. Кількість товару в кожній партії вказується в видаткових накладних або специфікаціях, підписаних покупцем.

Відповідно до п. 3.2 договору, постачальник зобовязується поставити товар в термін до 30.06.2015 р.

Згідно з п. 3.5 договору, датою поставки партії товару вважається дата, зазначена в видаткових накладних на товар, підписаних уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п. 4.1 - 4.3 договору, загальна вартість договору визначається шляхом підсумовування вартості товару, яка вказана у видаткових накладних або специфікаціях, підписаних покупцем. Ціна за одиницю товару, загальна вартість партії товару вказуються у видаткових накладних або специфікаціях до даного договору. Оплата кожної партії товару здійснюється на умовах відстрочки платежу протягом 3-х банківських днів з моменту поставки товару та за умови отримання всіх документів передбачених п. 3.4 договору.

Згідно з п. 5.1.2 договору, покупець зобовязався своєчасно та в порядку, встановленому цим договором, сплатити вартість товару.

Пунктами 9.1 9.2 договору сторони передбачили, що договір набуває чинності з моменту підписання сторонами і діє до 30 червня 2015 р., а в частині виконання сторонами взятих на себе грошових зобовязань за договором до моменту їх повного виконання. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобовязання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем виникли зобовязання, що випливають із договору поставки, згідно якого та в силу ст. 712 ЦК України продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов договору поставки № ПК-02/1502-12 від 12.02.2015 р. позивач на підставі видаткової накладної № 806 від 05.03.2015 р. передав, а відповідач через уповноваженого представника згідно виданої йому довіреності № 11 від 02.03.2015 р. (копія накладної та довіреності в матеріалах справи) прийняв зазначений у накладній товар на загальну суму 100 000,00 грн. Факт отримання товару підтверджується підписом представника відповідача на зазначеній накладній, котра скріплена відтиском печаток сторін підписами їх повноважних представників.

Позивач стверджує, що відповідач своє зобовязання щодо оплати отриманого товару відповідно до умов укладеного договору поставки не виконав, внаслідок чого йому направлялася вимога про виконання зазначеного зобовязання, яка була залишена відповідачем без відповіді, у звязку з чим станом на день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем становить 100 000,00 грн.

Відповідач у відзиві на позов (вх. № 6672 від 29.02.2016 р.) факт отримання та неоплати товару від позивача на загальну суму 100 000,00 грн. підтвердив.

Абзац 1 ч. 1 ст.193 ГК України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач на день розгляду справи будь-яких доказів, які б свідчили про погашення боргу у повному обсязі за отриманий згідно договору товар суду не надав, а тому згідно вимог ст. ст. 33,34 ГПК України слід вважати, що за ним рахується борг в сумі 100 000,00 грн.

Отже, зважаючи на вищевикладене, а також те, що відповідач не вчинив необхідних дій, передбачених сторонами у договорі та не оплатив отриманий від позивача товар у встановлений п. 4.3 договору строк, проти позову не заперечував та визнав наявну у нього перед позивачем заборгованість, будь-яких доказів, які свідчили б про погашення боргу у повному обсязі станом на день розгляду справи суду не надав, він визнається таким, що прострочив та неналежним чином виконав свої зобовязання відповідно до умов договору поставки № ПК-02/1502-12 від 12.02.2015 р., у звязку з чим позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю Вікторія Агро про стягнення 100 000,00 грн. заборгованості з неоплаченого товару відповідно до умов договору поставки № ПК-02/1502-12 від 12.02.2015 р. обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю товариства з обмеженою відповідальністю Агротрейд Експорт ЛЛС (61052, м. Харків, пров. Сімферопольський, буд. 6, оф. 805,, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Вікторія Агро (37330, Полтавська область, с. Розбишівка, вул. Леніна, 3, ) заборгованість за договром поставки № ПК-02/1502-12 від 12.02.2015 р. у розмірі 100 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 1 500,00 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 04.03.2016 р.

Суддя ОСОБА_2