ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2016 року Справа № 904/8110/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Березкіної О.В., Величко Н.Л.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №197 від 07.12.2015 р., представник;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №б/н від 21.04.2014 р., представник

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Максима на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2015р. у справі № 904/8110/15

за позовом публічного акціонерного товариства Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат, м. Орджонікідзе

до товариства з обмеженою відповідальністю Максима, м. Дніпропетровськ

про стягнення штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2015р. у справі № 904/8110/15 (головуючий суддя Татарчук В.О., судді Євстигнеєва Н.М., Петрова В.І.) позов задоволено. Стягнуто з ТОВ Максима на користь ПАТ Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат штрафні санкції в розмірі 170 955,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 564,35грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване неналежним виконанням відповідачем зобовязання за Договором поставки, а саме не поставки позивачу рейки КР-140 СТ63L на суму 393 000 грн. у визначений договором строк, тому суд стягнув з відповідача штраф за недопоставлений товар.

Підстави з яких порушено питання про перегляд рішення:

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його необґрунтованість, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Скаржник, посилаючись на п. 61 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270, вважає, що вкладення до заявки позивача № 144/05 від 19.01.2015р. не було перевірено працівником поштового звязку на предмет його відповідності, оскільки лист відправлявся без складання опису вкладення, як це передбачено Правилами, тому повідомлення про вручення поштового відправлення не є належним доказом відправлення та отримання відповідачем саме заявки на поставку товару. На думку скаржника є неправомірним одночасне застосування пені і штрафу за одне й те саме порушення, яке закріплене у ст.61 Конституції України, оскільки відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності. Також відповідач зазначає, що суд не повідомив його належним чином про розгляд справи у судовому засіданні, яке відбулось 17.12.2015р.

Доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу:

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду залишити без змін посилаючись на те, що майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, так, позивач направив відповідачу письмову заявку на поставку товару відповідно до умов Договору поставки, що підтверджується поштовим повідомленням, яке є належним та допустимим доказом, що має значення для справи та прийнятий судом до уваги. Позивач вважає, що умовами Договору не передбачено, що вказана заявка повинна бути направлена саме з описом вкладення. В порушення вимог чинного законодавства та Договору відповідач не поставив позивачу товар, чим порушив свої зобовязання, що призвело до застосування відповідальності стягнення штрафу. На думку позивача, до відповідача не було застосовано подвійна юридична відповідальність, оскільки п.10.3 Договору встановлена господарсько-правова відповідальність за різні правопорушення у сфері господарювання, що узгоджується з нормами Цивільного та Господарського кодексів України.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.01.2016р. відновлено строк подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу прийнято до розгляду та призначено в судовому засіданні на 15.02.2016р. колегією суддів у складі: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді Березкіна О.В., Іванов О.Г.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.02.2016р. виправлено описку, допущену у даті та часі призначення судового засідання на правильну: на 01.03.2016р. на 12:40.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи від 29.02.2016р. змінено склад колегії суддів: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді Березкіна О.В., Величко Н.Л.

01.03.2016р. від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду повязаної з нею іншою справи.

Колегія суддів відмовила у задоволенні поданого клопотання з огляду на те, що спір про визнання недійсними умов договору, за якими були нараховані штрафні санкції, на час розгляду справи у місцевому господарському судді не існував, а колегія суддів апеляційної інстанції не позбавлена можливості надати оцінку вказаним обставинам при розгляді апеляційної скарги.

Судове засідання 01.03.2016р. проводилось за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Діловодство спеціалізованого суду».

У судовому засіданні 01.03.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи встановлені апеляційною інстанцією:

28.08.2014 між ПАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» (покупець) та ТОВ «Максима» (постачальник) укладено договір поставки № Т1629/05 (а.с. 11-20). Детальна інформація про кількісні та якісні характеристики товару міститься в специфікаціях (додатках) до цього договору (п. 2.1 договору).

19.12.2014 між ПАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» та ТОВ «Максима» була підписана специфікація (додаток № 3) до договору, згідно з якою сторони узгодили поставку товару: рейки кр-70 СТ63L = міра +15% ндл, ДСТУ 2484-94/ГОСТ 4121-96 у кількості 7,00тн, за ціною 21833,33грн (без ПДВ), на загальну суму 183400грн (з ПДВ) та рейки кр-140 СТ63L = міра +15% ндл. (ДСТУ 2484-94/ГОСТ4121-96) у кількості 15,00тн, за ціною 21833,33 (без ПДВ) на загальну суму 393000грн (з ПДВ). Всього на загальну суму: 576400грн (з ПДВ). Товар поставляється на умовах FСА, склад м. Дніпропетровськ. Строк постачання до 20.01.2015. Умови оплати: відстрочка платежу 7 календарних днів з дати завантаження автотранспортного засобу покупця (а.с. 21).

Листами №12 від 12 січня 2015 року (а.с. 23) та №33 від 27 січня 2015 року (а.с. 24) відповідач повідомив, що виробництво рейки КР-140 у кількості 15,0 тн відкладено на невизначений термін і запропонував строк відвантаження продукції продовжити на один місяць та розбити банківську гарантію окремо на рейки КР70 і КР140.

12.01.2015 між ПАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» та ТОВ «Максима» укладено додаткову угоду №4 до договору, якою строк поставки встановлено: за позицією 1 до 15.02.2015; за позицією 2 до 27.02.2015 (а.с. 22).

Згідно з п. 3.2 договору постачальник зобов'язується поставити товар покупцеві у строки визначені п. 3.3 договору.

Відповідно до п. 3.3 договору поставка товару здійснюється постачальником згідно п. 3.1 даного договору тільки після отримання письмового підтвердження (належним чином оформленої заявки) покупця. У письмовому підтвердженні (заявці) покупець вказує графік поставки, який містить обсяги та терміни поставки товару в межах періоду поставки, який сторони вказують у специфікаціях (додатках) до цього договору. Дострокова поставка товару постачальником допускається тільки за згодою сторін.

Листом № 144/05 від 19.01.2015р. на виконання вимог п.3.3 Договору позивач підтвердив поставку ТМЦ відповідно до графіку (а.с. 101), який було спрямовано на адресу відповідача (а.с. 102-106).

Листом №77 від лютого 2015 року ТОВ «Максима» повідомило ПАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат», що виробництво рейки КР-140 у кількості 15,0 тн відкладено на невизначений термін та запропонувало розглянути можливість поставки рейки КР-120 в необхідній кількості по узгодженій ціні рейки КР-140 (а.с. 25).

Листом №616-05 від 26.02.2015 позивач вказав на необхідність поставки саме рейки КР-140 (а.с. 27).

Відповідач листом №99 від 03.03.2015 повторно повідомив ПАТ«Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат», що виробництво рейки КР-140 відкладено на невизначений термін та запропонував розглянути можливість поставки рейки КР-120 по узгодженій ціні рейки КР-140 (а.с. 26).

Мотиви з яких суд апеляційної інстанції виходив:

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

У відповідності до частин І статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобовязується передати (поставити) у замовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частинами І, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), якій здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За умовами п. 3.3 договору поставки № Т1629/05 від 28.08.2014, позивачем було направлено відповідачу заявку на поставку товару №144/05 від 19.01.2015: рейки КР-70 СТ 63 L = міра+15%ндл ДСТУ 2484-94/ГОСТ 4121-96 у кількості 7,00тн, за ціною на суму 152833,33грн (без ПДВ) (в строк до 15.02.2015); рейки КР-140 СТ 63 L = міра+15%ндл ДСТУ 2484-94/ГОСТ4121-96 у кількості 15,00тн на суму 327500грн (без ПДВ) (в строк до 27.02.2015).

Вказана заявка отримана відповідачем 03.02.2015, що підтверджується поштовим повідомленням.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності опису вкладення відхиляються колегією суддів з огляду на те, що умовами договору №1629/05 сторони не узгоджували, що заявка на поставку товару повинна бути направлена саме з описом вкладення.

Відповідач не поставив позивачу товар - КР-140 СТ 63 L = міра +15%ндл ДСТУ 2484- 94/ГОСТ 4121-96 на суму 393 000,00 грн. з ПДВ 20%, тим самим припустившись порушення відповідного зобовязання, що є підставою для застосування відповідальності, передбаченої пунктом 10.3 договору №1629/05, - стягнення штрафу у розмірі 170 955,00 грн.

Твердження апеляційної скарги про застосування подвійної юридичної відповідальності одного виду за одне правопорушення відхиляються колегією суддів з огляду на те, що умовами договору - пунктом 10.3 договору №Т 1629/05 встановлена господарсько-правова відповідальність за різні види правопорушення у сфері господарювання,що цілком узгоджуються з приписами ч.2 ст.193, ч.І ст.216, ч.2 ст.217, ч.1 ст.218, ч. 1 ст.230, ч.4 ст.231 ГК України, які надають право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу учасникам господарських відносин, що, в свою чергу, відповідає принципу свободи договору, встановленої ст..ст.6, 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства України, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій на 90% відсотків відхиляється колегією суддів, оскільки воно не було предметом дослідження в місцевому господарському судді.

Перевіривши, відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, колегія суддів не встановила інших підстав для його зміни або скасування, що у відповідності до п.1 ч.1 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення без змін рішення місцевого господарського суду.

Інші доводи апелянта є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, оскільки, розглядаючи справу, господарський суд першої інстанції всебічно, повно і обєктивно зясував всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції у відповідності до п.1 ч. 1 ст.103 ГПК України підлягає залишенню без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Розподіл судових витрат у відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Максима на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2015р. у справі № 904/8110/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2015р. у справі № 904/8110/15 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови складено 03.03.2016р.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В.Березкіна

Суддя Н.Л.Величко