донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

19.01.2016 справа №908/4616/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді за участю представників сторін: від позивача: від відповідача 1: від відповідача 2:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 не зявився не зявився не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооператива "Вільнянськ", м. Вільнянськ
на рішення господарського суду Запорізької області
від24 вересня 2015 р. (повний текст складено та підписано 29.09.2015р.)
у справі№ 908/4616/15 (суддя Гандюкова Л.П.)
за позовомПриватного підприємства "Бізон-Тех 2006", м. Запоріжжя
До відповідачів1.Сільськогосподарського виробничого кооператива "Вільнянськ", м. Вільнянськ 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Січ-Агро 2005", м. Запоріжжя
просолідарне стягнення 575 726,54 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 24.09.2015р. у справі №908/4616/15 позов задоволено, стягнуто солідарно з Сільськогосподарського виробничого кооператива "Вільнянськ", м. Вільнянськ та Товариства з обмеженою відповідальністю "Січ-Агро 2005", м. Запоріжжя на користь Приватного підприємства "Бізон-Тех 2006", м. Запоріжжя суму у розмірі 575 726,54 грн., з яких 167 723,70 грн. основний борг, 286 576,07 грн. індексація ціни товару, 121 426,77 грн. збитків. та 11514,53грн. судовий збір.

Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Вільнянськ", м. Вільнянськ подана апеляційна скарга, в якій останній просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зокрема, скаржник вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням вимог чинного законодавства, не в повному обсязі зясував обставини справи, які мають значення для правильного вирішення господарського спору, неповно дослідив докази, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, а також суд не вірно застосував норми як матеріального, так і процесуального права, що потягло за собою неправильне вирішення господарського спору. Апелянт також зазначає, що місцевий суд дійшов помилкового висновку щодо доведеності та обгрунтованості позовних вимог в частині стягнення збитків, оскільки судом першої інстанції не встановлено наявність усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення щодо стягнення збитків. Також, апелянт вважає безпідставними розрахунки позивача щодо індексації ціни товару з привязкою до курсу долара, оскільки ціна товару визначена сторонами у договору виключно в гривнях.

Представники відповідачів 1 та 2 наданими їм правом не скористались, в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили. Про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Позивач у судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав відзив, в якому проти апеляційної скарги заперечує та просить рішення суду залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

Одночасно, позивачем надіслано клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги у звязку з неможливістю явки представника у судове засідання через складні погодні умови. Однак, зазначене клопотання задоволенню не підлягає, оскільки колегія суддів вважає за можливе розглядати справу відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами, з огляду на те, що нез'явлення в судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду справи та враховуючи двомісячний строк розгляду апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, встановлений ст. 102 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і переглядає законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Позовні вимоги до Сільськогосподарського виробничого кооператива "Вільнянськ", м. Вільнянськ та Товариства з обмеженою відповідальністю "Січ-Агро 2005", м. Запоріжжя обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем 1 своїх зобов'язань за договором поставки пестицидів № ТМ-П-53 від 27.04.2013 р.

Як зазначає позивач, за наведеним договором останній поставив відповідачу 1 продукцію на загальну суму 327 300,00 грн., що підтверджує наявними у матеріалах справи видатковими накладними, специфікаціями, довіреностіями на отримання товарно-матеріальних цінностей.

При цьому, вартість поставленої продукції відповідач 1 оплатив частково у розмірі 159 576,30 грн., у зв'язку з чим зобов'язання відповідача 1 на загальну суму 167723,70 грн., за твердженням позивача, є невиконаним.

Додатковою угодою № 1 від 25.12.2013 р. за заявою відповідача-1 останньому надано відстрочку виконання зобовязань за договором та за п.п. 2.1, 2.2 угоди відповідач-1 зобовязався у строк до 15.10.2014 р. сплатити позивачу 208199,29 грн., у т.ч.: основний борг 167723,70 грн. та погоджені збитки 40475,59 грн. Після укладення додаткової угоди відповідач-1 оплат не проводив.

Умовами договору встановлений обовязок відповідача-1 сплатити індексацію ціни товару. Сума індексації ціни неоплаченого відповідачем-1 товару становить 286576,07грн. У п. 5 додаткової угоди сторони домовились, що при несплаті відповідачем-1 станом на 15.10.2014 р. частини збитків 40475,59 грн., останній зобовязаний сплатити позивачу 121426,77 грн., що є повною сумою збитків, завданих простроченням оплати товару. З метою забезпечення виконання відповідачем-1 грошових зобовязань перед позивачем за договором, між позивачем та відповідачем-2 було укладено договір поруки від 25.12.2013 р. Відповідачу-2 02.12.2014 р. у звязку з невиконанням відповідачем-1 зобовязань була надіслана вимога від 01.12.2014 р., яка залишена відповідачем-2 без відповіді. На підставі викладеного, позивач просить задовольнити позов у повному обсязі та стягнути солідарно з відповідачів-1,2 суму 575726,54 грн., що складається з: 167723,70 грн. основного боргу, 286576,07 грн. індексації ціни товару, 121426,77 грн. збитків.

Задовольняючи позовні вимоги до відповідачів 1. Сільськогосподарського виробничого кооператива "Вільнянськ", м. Вільнянськ та 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Січ-Агро 2005", м. Запоріжжя суд першої інстанції виходив із доведеності факту неналежного виконання відповідачем 1 його зобов'язань за договором поставки пестицидів № ТМ-П-53 від 27.04.2013 р. (з урахуванням додаткової угоди № 1 до Договору) щодо своєчасної оплати поставленої позивачем продукції.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи заявника апеляційної скарги, повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм чинного законодавства, перевіривши повноту встановлених фактів, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду є законним і обґрунтованим з наступних підстав.

Так, 27.04.2013 р. між Приватним підприємством БІЗОН-ТЕХ 2006 (постачальник за договором, позивач у справі) та Сільськогосподарським виробничим кооперативом Вільнянськ (покупець за договором, відповідач-1 у справі) укладено договір поставки пестицидів № ТП-П-53, за умовами якого постачальник зобовязався у порядку, строки та на умовах, визначених цим договором і специфікаціями до нього, поставляти та передавати у власність покупця пестициди (засоби захисту рослин) та мікродобрива, а покупець зобовязався приймати цей товар і оплачувати його (п. 1.1).

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Дослідивши договір, з якого виникли цивільні права та обов'язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений між його сторонами правочин за своїм змістом та своєю правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання статей 712 Цивільного кодексу України, 265 Господарського кодексу України.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.3, 2.4 Договору № ТМ-П-53 від 27.04.2013 р. найменування (асортимент) товару, його кількість та ціна вказуються в специфікаціях до договору, які є його невідємними частинами. Якщо в період дії цього договору між сторонами відбудеться поставка товару, але не буде підписана специфікація на нього, то накладна на такий товар, підписана представником покупця, прирівнюється до специфікації, якою погоджено асортимент, ціна та кількість товару, що постачається покупцю, а покупець зобовязується оплатити такий товар (у т.ч. сплатити суму індексації ціни такого товару) на умовах, у строки та в порядку, визначеному в цьому договорі. Усі підписані представниками сторін у період дії цього договору специфікації та накладні з поставки (відпуску) покупцю пестицидів є невідємними частинами цього договору, навіть якщо в них немає посилання на реквізити цього договору. Умови поставок, оплати товару за ними та відповідальність покупця за прострочення оплати товару регулюється цим договором.

Умови поставки та приймання товару передбачені у розділі 4 Договору № ТМ-П-53 від 27.04.2013 р. Зокрема, підписання покупцем накладної засвідчує факт передачі йому разом із товаром усієї необхідної документації, що його стосується. Датою поставки (передачі) товару є дата, яка вказана в накладній (п. 4.6).

Розділом 5 договору сторони узгодили порядок оплати та індексацію ціни товару. Відповідно до п.п. 5.1, 5.6 договору покупець зобовязався оплатити товар постачальнику у строки, вказані у специфікаціях та сплатити суму індексації ціни товару в порядку та строки, визначені цим договором. Якщо в специфікації не вказано дату (термін, строк) оплати товару, то такий товар оплачується покупцем у день його отримання від постачальника. Такий же строк оплати товару діє, якщо між сторонами фактично відбулась поставка товару по накладній, але на такий товар не була підписана специфікація і він попередньо не був оплачений покупцем. Оплата товару здійснюється покупцем в українських гривнях у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів платіжним дорученням на поточний рахунок постачальника.

Згідно п. 5.6. договору, ціна товару, що вказана у специфікаціях, визначена на дату їх складання. У звязку з тим, що товар буде оплачуватися покупцем не в день складання специфікацій, то всі платежі за товар підлягають індексації. Проіндексована сума платежу визначається таким чином: ПСП=(К2/К1) х СП, де ПСП проіндексована сума платежу, яка підлягає сплаті покупцем постачальнику; СП сума платежу за товар; К2-середній курс продажу банками доларів США за гривні на міжбанківському валютному ринку, зафіксованому на момент закриття торгів у найближчій попередній до дати платежу день; К1 курс гривні до долару США на дату складання специфікації, за яким визначалась ціна товару в ній (вказується в специфікаціях). Якщо показник К1 не вказаний у специфікації, то він дорівнює офіційному курсу гривні до долару США, встановленого Національним банком України на дату складання специфікації. Якщо на якусь дату Національним банком України не встановлений офіційний курс гривні до долару США, то сторони беруть офіційний курс гривні до долару США, встановлений НБУ в найближчий до такої дати попередній день.

У пункті 5.6.1. договору, зазначено, що для показника К2 сторони використовують середній курс продажу банкам доларів США за гривні (показник ASK на веб-сторінці http://www. udinform.com/ в огляді фінансового дня ) на міжбанківському валютному ринку, зафіксований на момент закриття торгів у найближчій попередній до дати платежу день, інформацію про який сторони одержують із веб-сторінки http://www. udinform.com/ в огляді фінансового дня. Якщо показник К2 неможливо встановити з причини непрацездатності веб-сторінки http://www.udinform.com/, то він дорівнює офіційному курсу гривні до долару США, встановленого Національним банком України у найближчий попередній до дати платежу день.

Відповідно до п. 5.6.2. договору, у день здійснення платежу покупець самостійно, без предявлення йому рахунку із боку постачальника, проводить його індексацію у вище встановленому порядку та перераховує постачальнику проіндексовану суму платежу. Якщо К2 є меншим за К1, то ПСП дорівнює СП.

Згідно з п. 5.6.3. договору, у випадку прострочення покупцем сплати платежу, визначеного договором, то проіндексована сума такого платежу визначається у вищезазначеному порядку, але вона у цьому випадку не може бути меншою від проіндексованої суми платежу на дату здійснення цього платежу за договором.

Пунктом 5.6.4. договору, визначено, що при зверненні постачальника до суду із позовною заявою про стягнення з покупця заборгованості за цим договором, суми прострочених і несплачених покупцем платежів індексуються у вищевказаному порядку, але показник К2 для них визначається станом на дату складання позовної заяви постачальником про стягнення із покупця заборгованості за цим договором. Проіндексована сума прострочених і несплачених покупцем платежів не може бути меншою від проіндексованої суми таких платежів на дату їх здійснення за договором. Якщо показник К2 під час розгляду справи в суді зменшується, то перерахунок суми індексації ціни товару не проводиться. Якщо показник К2 під час розгляду справи в суді збільшується порівняно із таким показником на дату складання позовної заяви, то постачальник має право провести перерахунок суми індексації ціни товару на день подання заяви про збільшення позовних вимог.

Сторони домовились, що для показника К2, постачальник може використовувати курс купівлі доларів США за гривні на міжбанківському валютному ринку банківською установою, яка обслуговує постачальника (АТ ОСОБА_4 Аваль, АТ Ерсте Банк, ПАТ Креді ОСОБА_5 тощо) станом на дату здійснення платежу покупцем. Курс купівлі доларів США за гривні на міжбанківському валютному ринку банківською установою, яка обслуговує постачальника, підтверджується постачальником довідкою банку. При наданні покупцю постачальником довідки банківської установи, за умови, що курс гривні до долару США в ній вище ніж курс, за яким проводилась індексація платежу, проводиться перерахунок суми проіндексованого платежу і покупець доплачує постачальнику різницю протягом 3 банківських днів із моменту одержання довідки від постачальника. Якщо станом на дату здійснення платежу покупцем курс купівлі долара США за гривні на міжбанківському валютному ринку не встановлений банківською установою, яка обслуговує постачальника, то сторони беруть курс купівлі долару США за гривні на міжбанківському валютному ринку банківською установою, яка обслуговує постачальника, у найближчий до такої дати попередній день (п. 5.6.5).

Згідно з п. 5.6.6 договору зобовязання покупця щодо сплати проіндексованих сум платежів є грошовим зобовязанням покупця перед постачальником з оплати товару. Сплачені покупцем постачальнику суми у звязку з виконанням цього пункту, що перевищують ціну товару, вказану в специфікаціях, є індексацією (тобто збільшенням) ціни товару.

Відповідно до п.п. 7.1.1, 7.1.4 покупець зобовязався: оплатити товар (у т.ч. сплатити суму індексації товару) в порядку, строки та в розмірах згідно з договором та специфікаціями; зявитися за товаром у місце поставки товару, прийняти його та передати в обмін нього постачальнику належним чином оформлену довіреність на отримання товару.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до кінця року, в якому він був укладений. Усі поставки постачальником покупцю пестицидів до кінця року, в якому був укладений договір, а також порядок їх оплати, регулюється цим договором. (пункт 9.1 договору)

Договір поставки пестицидів № ТМ-П-53 від 27.04.2013 р. підписаний сторонами без заперечень та скріплений печатками підприємств.

Матеріали справи містять специфікації: № 1 від 27.04.2013 р., згідно з якою загальна ціна товару 262500,00 грн. з ПДВ; № 2 від 10.06.2013 р., згідно з якою загальна ціна товару 62200,00 грн. з ПДВ; № 3 від 30.08.2013 р., згідно з якою загальна ціна товару 2600,00 грн. з ПДВ.

Зазначеними специфікаціями визначено, що товар оплачується в порядку, вказаному в договорі, та в такий строк: не пізніше 01.10.2013 р., тобто, на умовах відстрочення платежів.

Також, у специфікаціях зазначено, що вказана у них ціна товару визначена в гривнях на дату складання специфікації, суми платежів підлягають індексації згідно із договором.

Як встановлено господарським судом, позивач на виконання умов договору поставки пестицидів № ТМ-П-53 від 27.04.2013 р. поставив, а відповідач 1 за видатковими накладними № ЗП5852 від 30.04.2013 р. на суму 262500 грн., № ЗП10331 від 10.06.2013 р. на суму 62200,00 грн., № ЗП14182 від 30.08.2013 р. на суму 2600,00 грн. отримав товар, загальною вартістю 327 300,00 грн.

Фактичне отримання відповідачем 1 зазначеного вище товару підтверджується підписом представника відповідача на зазначених накладних в графі „отримав(ла)" та довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей № 13 від 30.04.2013 р., № 18 від 10.06.2013 р., № 38 від 30.08.2013 р., копії яких залучені до матеріалів справи, а отже прийнятий відповідачем 1 без заперечень. Крім того, факт отримання товару не спростовано відповідачем 1.

При цьому, видаткові накладні містять посилання на вищезазначений визначений в якості правової підстави заявлених позовних вимог договір.

Господарським судом встановлено, що відповідно до банківської виписки по рахунку від 25.12.2013р., яка міститься матеріалах справи, відповідачем частково сплачено суму заборгованості в розмірі 159 576,30 грн.

Внаслідок означенного, за висновком господарського суду, борг за спірною поставкою складає 167 723,70грн.

25.12.2013р. Сільськогосподарський виробничий кооператив "Вільнянськ", м. Вільнянськ (відповідач 1) звернувся до позивача з заявою вих. № 169 від 25.12.2013р. про відстрочення (розстрочення) боргу з оплати поставленого товару. Зазначеною заявою останній підтвердив наявність заборговності зі сплати поставленого товару у сумі 167 723,70грн., просив позивача відстрочити сплату вказаного боргу до 15.10.2014р. та оформити розстрочення боргу додатковою угодою.

25.12.2013р. між Приватним підприємством БІЗОН-ТЕХ 2006 (позивач) та Сільськогосподарським виробничим кооперативом Вільнянськ (відповідач 1) підписано додаткову угоду №1 до договору поставки пестицидів № ТМ-П-53 від 27.04.2013 р., якою відповідачу 1 надано відстрочку сплати платежу до 15.10.2014р.

Згідно з п. 2 додаткової угоди, постачальник надає покупцю відстрочку виконання грошового зобовязання, вказаного в п. 1 цієї додаткової угоди, на наступних умовах: покупець зобовязується в порядку, встановленому договором поставки, сплатити постачальнику не пізніше 15.10.2014 р.: суму основного боргу, вказану в п. 1 цієї додаткової угоди, та 40 475,59 грн. збитків, завданих постачальнику покупцем простроченням оплати товару за договором поставки, що є погодженими сторонами і частково компенсують як прострочення, так і втрати постачальника за надання відстрочки оплати товару за цією додатковою угодою. Умови договору поставки (специфікацій до нього) щодо строків здійснення розрахунку за товар є зміненими відповідно до умов цієї додаткової угоди (п. 4). Якщо станом на 15.10.2014 р. покупцем не будуть належним чином виконані грошові зобовязання за цією додатковою угодою, то замість частини збитків 40475,59 грн. покупець зобовязаний сплатити постачальнику 121426,77 грн., що є повною сумою збитків, заздалегідь погоджених сторонами, завданих постачальнику покупцем простроченням оплати товару за договором поставки, включаючи втрати постачальника за надання цієї відстрочки (неможливістю користуватися грошовими коштами по яким надається відстрочка).

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Зобов'язанням, у свою чергу, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 Цивільного кодексу України).

Стаття 174 Господарського кодексу України передбачає, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Разом з тим, ст.530 Цивільного кодексу України встановлює, що якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно частини першої статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару

Таким чином, позивач свої обов`язки за договором виконав належним чином, здійснивши поставку продукції, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати товару не виконав, у зв`язку з чим на момент подання позовної заяви до суду за останнім утворилась заборгованість в розмірі 167 723,70грн.

Виходячи з наведеного, оскільки відповідачем 1 не надано доказів сплати заборгованості на суму 167 723,70грн., Сільськогосподарським виробничим кооперативом Вільнянськ допущено порушення вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України щодо належного виконання договірних зобов'язань.

Одночасно, Позивач просив суд стягнути з Відповідача 1 збитки у розмірі 121 426,77грн.

Як вбачається з вищезгаданої додаткової угоди № 1 від 25.12.2013р., сторони погодили наявність у відповідача 1 Сільськогосподарського виробничого кооперативу Вільнянськ обов'язку відшкодувати позивачеві збитки в розмірі 121 426,77грн. за несвоєчасне повернення грошових коштів.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина 1 статті 22, стаття 611, частина 1 статті 623 Цивільного кодексу України).

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника, тобто відшкодуванню підлягають завдані збитки, причиною яких є порушення зобов'язання, якого припустився боржник. А отже, між порушенням та збитками має бути причинний зв'язок.

Статтею 225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Умови і порядок відшкодування збитків передбачені статтею 226 ГК України, із якої також слідує, що головною умовою відшкодування збитків є господарське правопорушення, яке вчинив учасник господарських відносин.

Притягнення до відповідальності можливо лише при наявності передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад правопорушення, який є підставою правової відповідальності. Відсутність хоча б одного із елементів, утворюючих склад правопорушення (субєкт, обєкт, обєктивна та субєктивна сторона), звільняє боржника від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання взятих на себе зобовязань. В даному випадку, його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Оскільки, підписуючи додаткову угоду до договору, боржник погодився із сумою збитків, яку позивач зобов'язав його відшкодувати за понесені внаслідок його неправомірних дій, тому наявність такого погодження є достатньою для доказування розміру збитків позивачем в контексті вищеперелічених норм закону.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції досліджував наявність повного складу цивільного правопорушення, виходячи з чого апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду щодо правомірності вимог позивача у цій частині.

Також, ПП БІЗОН-ТЕХ 2006 заявлено позовні вимоги про стягнення 286 576,07 грн. індексації ціни товару.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч. 2 ст. 692 ЦК України).

Як зазначено вище, відповідно до п. 5.1 Договору № ТМ-П-53 від 27.04.2013р. покупець зобовязався оплатити товар постачальнику у строки, вказані у специфікаціях та сплатити суму індексації ціни товару в порядку та строки, визначені цим договором.

У розділі 5 договору сторони узгодили порядок оплати та індексацію ціни товару (п.п. 5.6 5.6.6).

Перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення суми індексації згідно з формулою, встановленою у п. 5.6 договору у розмірі 286 576,07 грн., апеляційна інстанція вважає його арифметично вірним та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності заявлених позовних вимог у цій частині.

Одночасно, 25.12.2013 р. між Приватним підприємством Бізон-Тех 2006 (кредитор за договором, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Січ-Агро 2005 (поручитель, відповідач-2) укладений договір поруки, відповідно до якого поручитель поручився перед кредитором за своєчасне та повне виконання боржником СВК Вільнянськ основного договору - договору поставки пестицидів № ТМ-П-53 від 27.04.2013р., включаючи додаткову угоду № 1 від 25.12.2013 р., і зобовязався відповідати перед кредитором за порушення боржником зазначеного договору. Порукою забезпечується виконання основного договору в повному обсязі.

Згідно з п. 2.2 поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник за основним договором, у т.ч. включаючи сплату основного боргу із сумою індексації ціни товару, процентів, неустойки, інших штрафних санкцій, втрат від інфляції, відшкодування збитків.

У разі порушення боржником умов основного договору поручитель зобовязався сплатити кредитору при будь-яких обставинах протягом 3 днів із моменту отримання першої вимоги кредитора наявну заборгованість та усі суми, належні кредитору від боржника за основним договором, на тих же умовах як і боржник, або на умовах, вказаних кредитором у вимозі (п. 3.1).

Відповідно до п. 3.3 поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Порука (дія договору) припиняється з припиненням всіх обовязків (зобовязань) боржника за основним договором, а також, якщо кредитор протягом 3 років від дня настання строку виконання обовязку боржника за основним договором не предявить вимоги до поручителя (п. 4.8). Договір укладено в трьох оригінальних примірниках, по одному примірнику для кожної із сторін, а третій примірник передається поручителем боржнику (п. 4.9).

02.12.2014 р. за вих. № 675/14-юр від 01.12.2014 р. позивачем на адресу відповідача-2 було направлено вимогу про сплату протягом 3 днів на зазначені реквізити суми заборгованості за поставлений товар за договором № ТМ-П-53 від 27.04.2013 р. у сумі 438983,57 грн., із яких: 167723,70 грн. сума основного боргу, 121426,77 грн. сума заздалегідь погоджених збитків і 149833,10 грн. суми індексації ціни товару.

Частиною 2 ст. 196 ГК України визначено, що у разі, якщо це передбачено законодавством або договором, зобовязання повинно виконуватися солідарно. При солідарному виконанні господарських зобовязань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України, якщо інше не передбачено законом.

Згідно зі ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з приписами статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до положень статті 554 Цивільного кодексу України боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Положеннями статті 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників, кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

Як зазначалось вище, пунктом 3.3 договору поруки від 25.12.2013 р. сторони встановили, що поручитель (відповідач-2) та боржник (відповідач-1) відповідають перед кредитором як солідарні боржники. При цьому кредитор має право вимагати виконання обовязку боржника частково або в повному обсязі як від поручителя разом із боржником, так і від будь-кого з них окремо.

Господарським судом встановлено та досліджено колегією суддів апеляційної інстанції, що СВК Вільнянськ порушені взяті за умовами договору поставки пестицидів № ТМ-П-53 від 27.04.2013р. зобовязання щодо оплати за поставлений товар (згідно з додатковою угодою № 1 від 25.12.2013 р. не пізніше 15 жовтня 2014 р.).

Таким чином, враховуючи укладення між Приватним підприємством Бізон - Тех2006 (Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю Січ-Агро 2005 (поручитель, відповідач-2) договору поруки, відповідно до якого поручитель поручився перед кредитором за своєчасне та повне виконання боржником СВК Вільнянськ зобов'язань за договором поставки пестицидів № ТМ-П-53 від 27.04.2013р., позовні вимоги щодо солідарної відповідальності відповідачів 1,2 та стягнення суми заборгованості у розмірі 575 726,54 грн., яка складається з суми основного боргу у розмірі 167 723,70 грн., індексації ціни товару у розмірі 286 576,07 грн. та збитків у розмірі 121 426,77 грн. на користь Приватного підприємства "Бізон - Тех 2006" місцевим господарським судом задоволені правомірно, тому колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції. Зокрема, посилання скаржника в апеляційній скарзі щодо того, що заявлена до стягнення позивачем сума збитків носить характер припущень і не підтверджується відповідними доказами, не приймається колегією суддів до уваги, оскільки позивач та відповідач 1 погодили розмір збитків при укладенні додаткової угоди № 1 від 25.12.2013р. за умови невиконання відповідачем 1 взятих на себе зобовязань щодо своєчаної оплати поставленого товару у строк до 15.10.2014р. Наразі, як встановлено судом, матеріалами справи підтверджується порушення з боку відповідача 1 умов Договору № ТМ-П-53 від 27.04.2013р. щодо своєчасної оплати поставного товару.

Поряд з цим, не приймаються твердження скаржника стосовно немотивованого та безпідставного коригування суми боргу до доллара США, оскільки Договором № ТМ-П-53 від 27.04.2013р. визначено у якості грошової одиниці гривні, з огляду на те, що п. п. 5.6, 5.6.1 Договору № ТМ-П-53 від 27.04.2013р. передбачена індексація платежів за товар. При цьому, позивачем при нарахуванні індексації на суму боргу взято до уваги офіційний курс гривні до долара США, встановлений НБУ, що є правом позивача та у звязку із порушенням відповідачем 1 строків, встановлених на оплату товару. В той же час, законодавство України не містить жодних обмежень або заборон на встановлення у договорі порядку та способу збільшення ціни товару на певний індекс, розмір якого залежить від зміни курсів продажу іноземної валюти за гривні на певні дати.

Рішення господарського суду Запорізької області з урахуванням мотивів, зазначених апеляційним судом, відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та спростовані вищевикладеними висновками судової колегії.

Враховуючи наведене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Запорізької області від 24.09.2015р. у справі №908/4616/15 ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає приписам ст.43 Господарського процесуального кодексу України, тому залишає зазначене рішення без змін, а апеляційну скаргу за наведеними в ній мотивами - без задоволення.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору по апеляційній скарзі покладаються на заявника скарги по справі.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооператива "Вільнянськ", м. Вільнянськ залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 24 вересня 2015 р. у справі № 908/4616/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Марченко О.А.

Судді: Зубченко І.В.

ОСОБА_3