ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02 березня 2016 р. Справа № 903/62/16
Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання - Шевчук Світлана Анатоліївна

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (представник за дов. № 75 від 01.03.2016 р.)

відповідач: н/з

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні господарського суду Волинської області справу за позовом державного підприємства Старовижівське лісове господарство до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 111298,04 грн.

В судовому засіданні 02.03.2016 р. у відповідності до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Старовижівське лісове господарство звернулося в суд з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 111298,04 грн.

Позов мотивувало тим, що між державним підприємством Старовижівське лісове господарство та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено договір про надання послуг № 9 СТВ від 13.03.2013 р.

Позивач зазначає, що за умовами даного договору відповідач зобовязався надати послуги по розпилові деревини і виготовленню пиломатеріалів обрізних (заготівок для європіддонів).

На виконання умов договору позивач зобовязується надати 550 кбм. пиловнику, а відповідач зобовязується переробити поставлену деревини і виготовити заготовки для європіддонів.

З березня 2013 р. по листопад 2013 р. позивач поставив відповідачу для розпилу половнику в кількості 365,17 мі, а відповідач за вказаний період здійснив розпиловку лише 287,454 мі лісопродукції та передав позивачу готової продукції в кількості 134,896 мі.

Станом на 01.02.2016 р. за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 111298,04 грн.

Беручи до уваги викладене позивач просить стягнути з відповідача за неналежне виконання взятих на себе зобовязань заборгованість в сумі 111298,04 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі на виконання вимог ухвали суду подав документи.

Відповідач в судове засідання не зявився, ухвала суду повернулась з відміткою пошти За закінченням термін зберігання.

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції" за змістом ст. 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Явка сторін обов'язковою не визнавалась. Суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні за відсутністю відповідача, за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору та з огляду на встановлений статтею 69 ГПК України строк вирішення спору.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що між державним підприємством Старовижівське лісове господарство та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено договір про надання послуг № 9 СТВ від 13.03.2013 р. (а.с.12-13).

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до п. 1.1. виконавець зобовязується за завданнями замовника надати послуги в порядку та на умовах, визначених цим договором.

У відповідності до п.2.1.1, 2.2. виконавець надає замовнику наступні послуги: по розпилові виготовленні пиломатеріалів обрізних (заготовок для євро піддонів) 550 м3. Встановити слідуючу норму списання сировини на виготовлення 1 м3 заготовки: 2,5 м3 пиловника діаметром 14-24 см., в т.ч. з її 40 % вихід продукції, 5% вихід попутньої продукції, 23,5 % кускові відходи

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу пиловник, що підтверджується товарно транспортними накладними (а.с.15-18,20,22-23.25-29,31,33-34,36-37,39-41,43-48,50,52-54,56,58,60-65) та реєстрами товарно-транспортних накладних (а.с.14,19,21,24,30,32,35,38,42,49,51,55,57,59).

Відповідач частково виконав умови договору, а саме здійснив розпилку лісопродукції та передав позивачу товар в загальній кількості 287,454 мі, що підтверджується актами прийому-передачі лісопродукції та виконаних робіт, які підписані повноваженими особами (а.с. 66-77).

У відповідності із ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 526, 599 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності із ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Позивач при подачі позову сплатив судовий збір в розмірі 1669,48 грн.

У відповідності до ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" за подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору 1,5 відсотка ціни позову, але не менше одного розмір мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмір мінімальної заробітної плати.

Отже, позивач за подачу даної позовної заяви мав сплатити 1669,38 грн.

Оскільки, спір до суду доведений з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 1 669,38 грн. згідно ст. 49 ГПК України слід покласти на нього.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь державного підприємства Старовижівське лісове господарство 111298,04 грн. (сто одинадцять тисяч двісті девяносто вісім гривень чотири копійки) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1669,38 грн. (одна тисяча шістсот шістдесят девять гривень тридцять вісім копійок).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через господарський суд Волинської області до Рівненського апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту підписання повного тексту рішення.

Повне рішення складено

та підписано 03.03.2016 р.

Суддя І. О. Гарбар