ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" лютого 2016 р. Справа № 922/4795/15

вх. № 4795/15

Суддя господарського суду: Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання: Васильєва Л.О.

за участі представників:

скаржника (стягувача) - ОСОБА_1, повноваження перевірено секретарем господарського суду м. Києва,

боржника - не з'явився,

ДВС - не з`явився,

розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції Харківської області по справі за позовом ТОВ "Імперія-Агро" (м. Київ) до СТОВ "Петрівське" (смт. Золочів) про стягнення 15726,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Імперія-Агро" звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з СТОВ "Петрівське" за договором поставки №ХВ-12/12 від 22.08.12р. заборгованість в сумі 4339,00 грн., 36% річних в сумі 4335,20 грн., пеню в сумі 2853,88 грн., інфляційні втрати в сумі 3330,12 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 27.08.15р. за позовною заявою було порушено провадження по справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.10.15р. стягнуто з СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКОГО ТОВ "ПЕТРІВСЬКЕ" (62203, Харківська обл., Золочівський район, селище міського типу Золочів, ВУЛИЦЯ ПІОНЕРСЬКА, будинок 40 Код , ІПН 31) на користь ТОВ "ІМПЕРІЯ-АГРО" (54000, Миколаївська область, місто Миколаїв, вул. Велика Морська, буд. 143, , п/р 6100 в АКІБ "УкрСиббанк", МФО 351005, індив. податковий № 33, № свідоцтва платника ПДВ 100075505) основну заборгованість в сумі 4339,00 грн., пені у розмірі 2853,88 грн., штрафу в розмірі 867,80 грн., 36% річних в сумі 4335,20 грн., інфляційні втрати в сумі 3330,12 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,00 грн.

На виконання вказаного рішення 30.10.15р. видано відповідний наказ, який направлено стягувачу.

14.12.15р. стягувач звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність органу ВДВС Золочівського РУЮ, в якій просить суд визнати незаконною бездіяльність відділу державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції, при примусовому виконанні наказу Господарського суду Харківської області, по справі №922/4795/15 від 30 жовтня 2015 року; зобов'язати, відділ державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції виконати наказ Господарського суду Харківської області, по справі №922/4795/15 від 30 жовтня 2015 року.

Ухвалою суду від 17.12.15р. скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні на 11.01.2016 року.

30.12.15р. представник ДВС надав електронною поштою (повторно надано поштою 04.01.16р.) документи для долучення до матеріалів справи, а також заперечення на скаргу, в яких просив суд відмовити скаржнику в її задоволенні та зазначив, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" 01.12.2015 державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Копії постанов надіслані сторонам за вих. № 8208,8209 . Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Державний виконавець отримав виконавчий документ разом із заявою 01.12.2015 року, відкрив виконавче провадження 01.12.2015 року, строки відкриття виконавчого провадження державним виконавцем порушено не було. У постанові про відкриття виконавчого провадження було вказано про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови. Виконавчий документ боржник не виконав у строк, наданий для самостійного виконання. Тому керуючись ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", п. 3.8.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виноситься постанова, копія якої зберігається у зведеному виконавчому провадженні. Виконавчі провадження щодо одного боржника об'єднуються у зведене виконавче провадження або приєднуються до зведеного виконавчого провадження, тому державним виконавцем 12.12.2015 року була винесена постанова про приєднання виконавчого провадження № 49539463 до зведеного виконавчого провадження № 42956829. Постанову про приєднання було направлено сторонам виконавчого провадження. Виконання зведеного виконавчого провадження регулюється відповідними нормами права та має певну специфіку. Так, за зведеним виконавчим провадженням арешт на майно боржника накладається у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій. Виконавчий збір за зведеним виконавчим провадженням стягується окремо за кожним виконавчим провадженням, об'єднаним у зведене, у розмірі 10 відсотків суми, виплаченої стягувачу за таким окремим виконавчим провадженням. Наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними Єдиного реєстру при відкритті виконавчого провадження. Відповідно до облікової картки зведеного виконавчого провадження № 42956829 до складу зведеного виконавчого провадження входять 7 виконавчих проваджень, на загальну суму боргу 2127247,90 грн. Виконавчі дії, які вчиняються щодо зведеного виконавчого провадження, поширюються на всі виконавчі провадження, що входять до складу зведеного, особливо це стосується накладення арешту на майно боржника. Державний виконавець вчиняв дії в межах зведеного виконавчого провадження, а саме щодо перевірки майнового становища боржника. Державним виконавцем неодноразово направлені запити до Державної податкової служби України щодо відкритих рахунків, ВДАІ по обслуговуванню Золочівського району, Державної інспекції сільського господарства України.

Крім того, державний виконавець зазначив, що згідно відповідей Державної податкової служби України у боржника відкриті рахунки у банківських установах. 29.04.2014 року, 19.06.2014 року, 20.11.2014 року, 03.09.2015 року була винесена постанова про арешт коштів боржника та направлена до банківських установ. Згідно відповідей банківських установ які надходили до відділу кошти на рахунках боржника відсутні. Згідно відповіді ВДАІ за боржником зареєстровані транспортні засоби. Державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та направлено до Головного Управління ДАІ за вих. №891 рекомендованою кореспонденцією. 14.04.14р. винесена постанова про розшук майна боржника та направлено до Головного Управління ДАІ за вих. № 1525. 18.04.2014року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження було накладено арешт на всю сільсько - господарську техніку. 25.04.2014 року накладено арешт на все нерухоме майно згідно ОСОБА_1 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №20973754. 10.09.14 року державним виконавцем було накладено арешт на все рухоме майно, згідно ОСОБА_1 про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Виїздом державного виконавця було описано та арештовано рухоме майно в кількості 14 одиниць, що належить боржнику СТОВ "Петрівське".

Державним виконавцем зазначено, що 27.08.15 року було направлено лист до Харківської філії ДП "Інформаційного центру" Міністерства юстиції України про передачу описаного майна на зберігання. Частина майна була передана на зберігання до Харківської філії ДП "Інформаційного центру" Міністерства юстиції України. 27.08.2015 року державним виконавцем була винесена постанова про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. 03.09.2015 року до відділу державної виконавчої служби Золочівського РУЮ Харківської області надійшов висновок експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. Сторонам виконавчого провадження були направлені листи про ознайомлення з експертною оцінкою. Заперечення проти визначення вартості майна боржника до відділу не надходили, тому державним виконавцем описане майно було передано на реалізацію.

Також, державний виконавець зазначив, що торги щодо переданого рухомого майна було призначено на 16.12.15 року. Згідно протоколів сформованих у СЕТАМ встановлено, що торги не відбулися, тому державним виконавцем було складено акт переоцінки майна, для проведення повторних торгів. Стягувач ТОВ "ІМПЕРІЯ-АГРО" не звертався до відділу з приводу не отримання постанови про відкриття , або із заявами про надання інформації про хід виконання судового наказу № 922/4795/15 від 30.10.2015 року, виданого Господарським судом Харківської області про стягнення боргу з СТОВ "Петрівське" на ТОВ "ІМПЕРІЯ-АГРО" борг у сумі 17553,00 грн., інформація щодо всіх органів державної виконавчої служби є відкритою, це інформація з відкритим доступом, адреси та контактні телефони всіх необхідних відділів знаходяться на сайті Управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Харківській області. Про хід виконання стягувач міг дізнатися по телефону, міг отримати дані щодо номера виконавчого провадження та ідентифікатора для доступу до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, тому вважаємо безпідставним звернення стягувана зі скаргою до суду, оскільки державним виконавцем вживається всіх заходів щодо своєчасного і повного виконання виконавчого провадження, він діє відповідно до чинного законодавства, виконуючи свої обов'язки відповідно до Конституції України, Закону України "Про виконавче провадження", Закону України "Про державну виконавчу службу", інших законів та підзаконних нормативно - правових актів.

Ухвалою суду від 25.01.16р. строк розгляду скарги продовжено по 29 лютого 2016 року включно.

29.02.16р. представник ДВС надав заяву про відкладення розгляду скарги.

Суд, розглянувши дану заяву, відмовляє в її задоволенні оскільки вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду даної скарги. Крім того, термін розгляду спливає 29.02.16р., та він є присічним, оскільки відповідно до ч.3 ст.69 ГПК України, строк розгляду скарги не може бути продовжений за межі двохмісячного строку більше ніж на 15 днів.

Представник скаржника (стягувача) в судовому засіданні 29.02.16р. підтримав скаргу та просив суд її задовольнити.

Представник боржника в судове засідання 29.02.16р. не з'явився.

Представник ДВС в судове засідання 29.02.16р. не з`явився.

Розглянувши матеріали скарги, повно та всебічно дослідивши обставини скарги та докази на їх підтвердження, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 115 ГПК України, рішення, ухвали постанови Господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на вій території України.

Так, на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Золочівського районного Управління юстиції, перебуває наказ Господарського суду Харківської області, по справі №922/4795/15 від 30 жовтня 2015 року, про стягнення із СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКОГО ТОВ "ПЕТРІВСЬКЕ" (62203, Харківська обл., Золочівський район, селище міського типу Золочів, вулиця Піонерська, будинок 40 Код , ІПН 31) на користь ТОВ "ІМПЕРІЯ-АГРО" (54000, Миколаївська область, місто Миколаїв, вул. Велика Морська, буд. 143, , п/р 6100 в АКІБ "УкрСиббанк", МФО 351005, індив. податковий №33, № свідоцтва платника ПДВ 100075505) основної заборгованості в сумі 4339,00 грн., пені у розмірі 2853,88 грн., штрафу в розмірі 867,80 грн., 36% річних в сумі 4335,20 грн., інфляційні втрати в сумі 3330,12 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,00 грн.

Cкаржник зазначає, що державним виконавцем не вжито жодних заходів, щодо надіслання на адресу стягувача постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 5 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Судом встановлено, що доказів вчасного виконання державним виконавцем вимог даної статті до матеріалів справи не надано.

Також, відповідно до п.п. 5,6 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Зі статті 11 Закону України "Про виконавче провадження", вбачається, що одним із заходів, який вживається для забезпечення виконання рішення суду є накладення арешту на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї (ст. 57 вказаного Закону). У вказаній постанові державний виконавець вказує про заборону боржнику розпоряджатись грошовими коштами в касі та зобов'язує головного бухгалтера, чи керівника, надавати державному виконавцю касову книгу на перевірку.

Втім, як було встановлено у судовому засіданні, яке відбулося 08.02.2016 р., державним виконавцем, не вжито заходів, щодо накладення арешту на кошти, які містяться у касі боржника та не зобов'язано посадових осіб останнього, періодично надавати касову книгу на перевірку.

Відповідно до ч.1,2,4,5,6,8 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня з моменту їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця. Державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Крім того, відповідно до вимог п. 3 статті 65 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника-юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в тому числі за повідомленнями Стягувача.

Згідно п.3.8.1. Інструкції "Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень", затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/50 від 02.04.2012 р., вбачається, що виконання зведеного виконавчого провадження розпочинається постановою про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження. Про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виноситься постанова, копія якої зберігається у зведеному виконавчому провадженні. Виконавчі провадження щодо одного боржника об'єднуються у зведене виконавче провадження або приєднуються до зведеного виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку, наданого боржнику для самостійного виконання.

Як вбачається із постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику було надано добровільний строк виконання судового наказу до 08.12.2015 р.

Як свідчать матеріали справи, постанову про приєднання до зведеного виконавчого провадження державним виконавцем винесено 12.12.2015 р., тобто із порушенням п. 3.8.1. зазначеної Інструкції, адже таку постанову державний виконавець зобов'язаний був винести 09.12.2015 р. тобто на наступний робочий день після закінчення строку, наданого боржнику для самостійного виконання.

Статтею 57 Закону України "Про виконавче провадження" передбачається, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до п. 3.8.2. Інструкції "Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень", затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/50 від 02.04.2012 р., вбачається, що за зведеним виконавчим провадженням арешт на майно боржника накладається у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій. Виконавчий збір за зведеним виконавчим провадженням стягується окремо за кожним виконавчим провадженням, об'єднаним у зведене, у розмірі 10 відсотків суми, виплаченої стягувану за таким окремим виконавчим провадженням.

З урахуванням зазначених норм державний виконавець, після приєднання виконавчого провадження № 49539463, з примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 30 жовтня 2015 року, по справі №922/4795/15 до зведеного виконавчого провадження № 42956829, зобов'язаний був за зведеним виконавчим провадженням накласти арешт на грошові кошти та майно боржника у межах загальної суми стягнення, шляхом передбаченим ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження".

Проте, як було встановлено у судовому засіданні, яке відбулося 08.02.2016 р. державним виконавцем за зведеним виконавчим провадженням 12.12.2015 р. та на теперішній час, не накладено арешт на грошові кошти і майно боржника у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, шляхом передбаченим ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", з урахуванням суми стягнення за наказом від 30 жовтня 2015 року по справі №922/4795/15 (по даній справі).

Тобто, після 01.12.2015 року (дата відкриття виконавчого провадження по виконавчому документу) не було винесено постанови про арешт коштів боржника з урахуванням суми стягнення по даній справі. Вказане свідчить, що заборгованість, яка підлягає стягненню за наказом Господарського суду Харківської області від 30 жовтня 2015 року, по справі №922/4795/15, не включена до загальної суми стягнення за зведеним виконавчим провадженням.

Слід зауважити, оскільки доказів винесення таких документів суду не надано, зазначені вище дії, державним виконавцем виконані не були, що є підтвердженням вимог скаржника.

Згідно до вимог п.1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 статті 1 Закону України "Про виконавчу службу" передбачено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Пунктом 2.1. розділу 2 "Інструкції з організації примусового виконання рішень", затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р., передбачено, що Державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов'язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення своєчасного і повного виконання рішення.

Відповідно до Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012р., за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, чи зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

За таких обставин, суд вважає скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції Харківської області такою, що підлягає частковому задоволенню в частині визнання бездіяльності Відділу державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції Харківської області.

Зважаючи на те, що достатніх доказів того, що ДВС ухиляється від виконання наказу по даній справі суду не було надано, тому в частині вимог скарги щодо зобов'язання ВДВС Золочівського районного управління юстиції Харківської області виконати наказ Господарського суду Харківської області від 30 жовтня 2015 року по справі №922/4795/15, - слід відмовити.

Керуючись ст.86, 1212 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції Харківської області - задовольнити частково.

Визнати незаконною бездіяльність відділу державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції, при примусовому виконанні наказу Господарського суду Харківської області, по справі №922/4795/15 від 30 жовтня 2015 року.

В частині скарги щодо зобов'язання ВДВС Золочівського районного управління юстиції Харківської області виконати наказ Господарського суду Харківської області від 30 жовтня 2015 року по справі №922/4795/15 - відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили після закінчення пятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня її оголошення.

Суддя Шарко Л.В.