РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2016Справа № 910/822/16

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом комунального підприємства «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ СВЯТОШИНСЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА»
дотовариства з обмеженою відповідальністю «ТРИ ВІК»
провиселення та повернення об'єкта оренди,

за участю представників сторін:
від позивача від відповідачаМикитин С.С. (довіреність від 05.01.2016 № 6); не з'явилися,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року до Господарського суду міста Києва звернулося КП «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ СВЯТОШИНСЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА» з вищевказаним позовом.

Позов мотивований спливом строку дії договору оренди нерухомого майна від 29.02.2008 № 4 та порушенням з боку відповідача грошового зобов'язання за договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2016 прийнято вказаний вище позов до розгляду та порушено провадження у справі № 910/822/16.

Ухвали, винесені судом у даній справі, надсилалися, зокрема, відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а тому, в силу ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце судових засідань, у яких розглядалася дана справа, належним чином.

Відповідач в жодне судове засідання свого повноважного представника не направив, обґрунтованих письмових пояснень з цього приводу до суду не подав, правом, наданим ст. 59 ГПК України, не скористався, а тому, відповідно до положень ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 29 лютого 2016 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши повноважного представника позивача, вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, судом встановлено таке.

Між КП «ГАЛАГАНИ», як орендодавцем, та ТОВ «ТРИ ВІК», як орендарем, укладено договір оренди нерухомого майна (нежилих будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади Святошинського району міста Києва від 29.02.2008 № 4 (далі - договір).

Відповідно до предмета договору орендодавець на підставі розпорядження голови Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації від 13.02.2008 № 177 та ордеру від 29.02.2008 № 68 передає в оренду нежиле приміщення, будівлю, споруду, загальною площею 25,46 м2 згідно з викопіюванням з поверхового плану, що складає невід'ємну частину договору, за адресою: проспект Перемоги, 71/2 для приміщення офісу (далі - об'єкт оренди) (п. 1.1, п. 2.1 договору).

Згідно з п. 2.3 договору об'єкт оренди знаходиться на балансі орендодавця.

Реорганізація орендодавця не є підставою для змін умов договору або припинення договору (п. 9.8 договору).

Згідно з п. 9.9 договору, дія вказаного правочину припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Судом встановлено, що 29 лютого 2008 року орендодавцем передано, а орендарем прийнято у тимчасове платне користування об'єкт оренди на підставі договору, що підтверджується актом прийому-передачі орендованого приміщення від 29.02.2008, який є додатком № 1 до договору (засвідчена копія вказаного акту міститься в матеріалах справи).

Також судом встановлено, що сторонами до договору укладено три додаткові угоди і відповідно до останньої додаткової угоди від 27.02.2015 сторони на підставі рішення Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270 «Про удосконалення структури управління жилого-комунальним господарством міста Києва», яким створено комунальне підприємство «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ СВЯТОШИНСЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА», та розпорядження Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 06.02.2015 № 58 «Про передачу та закріплення житлового та нежитлового фонду за комунальним підприємством «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ СВЯТОШИНСЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА» домовилися про таке.

КП «ДИРЕКЦІЯ З УТРИМАННЯ ТА ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ СВЯТОШИНСЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА» (підприємство), яке було орендодавцем та балансоутримувачем за договором (додаткова угода від 01.09.2008 до договору), передає, а КП «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ СВЯТОШИНСЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА» (балансоутримувач) приймає на себе права та обов'язки як новий балансоутримувач орендованого нежитлового приміщення орендарем згідно з договором оренди від 29.02.2008 № 4.

Також вказаною додатковою угодою від 27.02.2015 термін дії договору продовжено до 30 квітня 2015 року.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно із ч. 2 названої статті встановлено, що державну політику у сфері оренди здійснюють, зокрема, органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності.

Так, судом встановлено, що 06 жовтня 2015 року позивачем надіслано відповідачеві лист від 05.10.2015 № 312, яким балансоутримувач повідомив орендаря про закінчення терміну дії договору у зв'язку з не вчиненням останнім дій, спрямованих на пролонгацію договору, та наявність в орендаря перед позивачем заборгованості за орендною платою. Враховуючи наведені обставини, позивач просив відповідача погасити заборгованість та звільнити об'єкт оренди (вказаний лист і докази його направлення містяться в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій).

Письмової відповіді відповідача на вищевказаний лист позивача матеріали справи не містять.

Спір між сторонами справи виник, як зазначає позивач, внаслідок невиконання відповідачем умов договору та вимог позивача щодо звільнення об'єкта оренди після закінчення терміну договору.

У зв'язку із наведеними обставинами, позивач звернувся до господарського суду з позовом у даній справі.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд зазначає таке.

Частиною 1 ст. 17 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

У відповідності до ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» унормовано, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Так, додатковою угодою від 27.02.2015 продовжено термін дії договору до 30 квітня 2015 року.

Відповідно до п. 9.6 договору питання про надання згоди на продовження оренди приміщення вирішуються на підставі письмового звернення орендаря до голови адміністрації, поданого до закінчення терміну діючого договору оренди. У разі якщо звернення не надійшло або орендар не отримав дозволу на продовження оренди приміщення, орендар повинен звільнити приміщення по закінченню терміну дії договору оренди та передати орендодавцеві нежитлове приміщення по акту прийому-передачі.

Виходячи з умов, наведених у вищевказаному пункті договору, пролонгація дії договору поставлена в залежність від звернення орендаря до голови адміністрації з письмовим зверненням щодо отримання дозволу на вчинення такої дії до закінчення терміну договору.

Суд відзначає, що матеріали справи не містять жодного доказу, який би підтверджував факт вчинення з боку відповідача дій, спрямованих на пролонгацію дії договору, а також відповідного позитивного вирішення питання щодо пролонгації терміну дії договору.

Пунктом 7.5 договору передбачено, що у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди орендодавцеві у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди. В акті приймання-передачі зазначається технічний стан об'єкта оренди на дату повернення.

Враховуючи наведені вище умови договору та норми права, суд дійшов висновку, що орендар - ТОВ «ТРИ ВІК» був зобов'язаний звільнити об'єкт оренди та повернути його позивачеві за актом приймання-передачі у зв'язку із закінченням терміну дії договору 30 квітня 2015 року.

Також суд зазначає, що за умовами, передбаченими у п. 4.8 та п. 9.5 договору, при припиненні використання об'єкта оренди орендар за місяць письмово повідомляє орендодавця. У разі звільнення орендарем приміщення без письмового попередження та складання акту прийому-передачі орендар несе повну матеріальну відповідальність за нанесені у зв'язку з цим збитки.

Однак, доказів дострокового припинення користування відповідачем об'єкта оренди та повернення останнім позивачеві вказаного об'єкта у встановленому договором порядку матеріали справи не містять.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на момент вирішення судом спору у даній справі об'єкт оренди фактично перебуває в користуванні відповідача, тобто відповідачем порушено умови договору та приписи законодавства.

Також суд відзначає, що в матеріалах справи міститься акт від 25.02.2016, складений за наслідками перевірки, проведеної комісією у складі представників Святошинської РДА в м. Києві та КП «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ СВЯТОШИНСЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА», та з якого вбачається, що об'єкт оренди займається та використовується відповідачем.

За приписами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 34 ГПК).

Підсумовуючи сукупність фактичних обставин справи та враховуючи норми права, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо виселення відповідача з об'єкта оренди та повернення останнім вказаного об'єкта позивачеві за актом приймання-передачі є правомірними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню повністю, за приписами ч. 5 ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33-34, 43-44, 49 статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Виселити товариство з обмеженою відповідальністю «ТРИ ВІК» (03113, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 68/1, офіс 62; ідентифікаційний код 22951954) з нежитлового приміщення загальною площею 25,46 м2, яке знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 71/2, та повернути останнім вказане приміщення комунальному підприємству «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ СВЯТОШИНСЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА» (03134, м. Київ, вулиця Симиренка, будинок 17; ідентифікаційний код 39607507) за актом приймання-передачі.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ТРИ ВІК» (03113, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 68/1, офіс 62; ідентифікаційний код 22951954) на користь комунального підприємства «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ СВЯТОШИНСЬКОГО РАЙОНУ М. КИЄВА» (03134, м. Київ, вулиця Симиренка, будинок 17; ідентифікаційний код 39607507) витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 04 березня 2016 року.

Суддя Я.А. Карабань