РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2016Справа № 910/31887/15

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Комунального підприємство "Київський метрополітен"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Да"

про стягнення 149 590, 90 грн.

за участю представників:

від позивача:Швед Я.О.- представник за довіреністю № 37 від 26.01.2016 р.
від відповідача:Савченко Н.О.- представник за довіреністю б/н від 18.01.2016 р.
ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось Комунальне підприємство "Київський метрополітен" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Да" про стягнення 149 590, 90 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач порушив умови договору № 518 від 20.07.2012 р. про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду в частині сплати орендних платежів за користування вестибюлем (переходом) на станції метро "Нивки" (східний вестибюль № 1), внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість.

У позові Комунальне підприємство "Київський метрополітен" просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Да" заборгованість в сумі 149 590, 90 грн., яка складається з: 140 380,80 грн. - орендної плати, 8 424,31 грн. - пені та 785,79 грн. - 3 % річних.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, зазначив, що сума заборгованості за договором оренди не підтверджена належними доказами, а тому підстав для її стягнення немає, також зазначив про необгрунтованість нарахування штрафних санкцій. Просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 20.07.2012 р. між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської Ради (КМДА) (орендодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю "ДА" (орендар) та Комунальним підприємством "Київський метрополітен" (підприємство) укладено договір про передачу майна територіальної громади м. Києва в оренду № 518 (далі - договір), відповідно до якого орендодавець на підставі протоколу постійної комісії Київради з питань власності від 03.07.2012 № 122 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину переходу), що належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва та визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря за адресою: станція метро "Нивки" (східний вестибюль) для торгівлі непродовольчими товарами (п.п. 1.1., 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору загальна площа об'єкта оренди, згідно з викопіюванням зі схеми тимчасового розташування МАФ, складає 115,5 кв.м.

Відповідно до п. 3.1 договору за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої рішенням Київради від 22.09.2011 р. № 34/6250 та на дату підписання цього договору становить 291,97 грн. за 1 кв. м орендованої площі, що в цілому складає 33 723,00 грн. без ПДВ.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому у поточному місяці (п. 3.2 договору).

Пунктом 3.6 договору передбачено, що орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця.

Згідно з п. 4.2 договору орендар зобов'язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

Цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 05.05.2012 р. до 03.05.2015 р.

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за договором № 518 від 20.07.2012 р., надав відповідачу частину переходу, що перебуває на балансі КП "Київський метрополітен", загальною площею 115,5 кв.м., розташованого за адресою: станція метро "Нивки" (східний вестибюль № 1), про що свідчить акт приймання-передачі майна в оренду від 20.07.2012 р.

Відповідач зі свого боку зобов'язання по договору за період з 20.07.2012 р. по квітень 2015 р. виконував належним чином, сплачував орендну плату за користування орендованим майном.

У зв'язку із тим, що строк дії договору оренди закінчувався, 29.04.2015 р. Департамент комунальної власності м. Києва листом № 062/07/17-48223 звернувся до відповідача з повідомленням про закінчення терміну дії договору та обов'язку останнього виселитися з об'єкту оренди та передати його у належному стані КП "Київський метрополітен".

Також 05.05.2015 р. листом № 397-НДД КП "Київський метрополітен" повідомило ТОВ "Да" про закінчення терміну дії договору оренди та неможливість продовження його дії у зв'язку із невідповідністю об'єкта вимогам пункту 2.19 Правил пожежної безпеки в метрополітенах, а також про необхідність повернути об'єкт оренди КП "Київський метрополітен".

Однак, у строк, визначений договором, відповідач об'єкт оренди не повернув позивачу, натомість звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до КП "Київський метрополітен" про визнання договору оренди № 518 від 20.07.2012 р. продовженим.

Рішенням господарського суду міста Києва від 05.11.2015 р. у справі № 910/26000/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2016 р., у позовних вимогах ТОВ "Да" про визнання договору оренди № 518 від 20.07.2012 р. продовженим було відмовлено.

У даному позові позивач зазначає, що відповідач продовжив користуватись об'єктом оренди без оформлення договірних відносин, а тому він зобов'язаний сплатити позивачу орендну плату за фактичне користування об'єктом у період з травня 2015 р. по жовтень 2015 р.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відносини щодо оренди державного майна регулюються спеціальним законом - Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

За умовами ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Відносини щодо оренди державного майна регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності, строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно з ч. 2 вказаної статті методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 ст. 26 та п. 1 ст. 27 Закону договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, а орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Також пунктом 4.15 договору передбачено, що орендар після припинення дії договору оренди зобов'язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі орендодавцю. При цьому оплата по договору нараховується орендодавцем та сплачується орендарем до дати фактичного повернення об'єкта оренди та підписання акту приймання-передачі.

Отже, зважаючи на той факт, що ТОВ "Да" користувалося комунальним майном фактично поза межами дії договору з травня по жовтень 2015 р. та враховуючи умови пункту 4.15 договору оренди, суд вважає, що у відповідача виник обов'язок по сплаті орендних платежів у сумі 140 380,80 грн.

При цьому суд відхиляє доводи відповідача про те, що він був позбавлений можливості використати майно за призначенням внаслідок відключення його від мережі електропостачання, оскільки зазначена обставина не позбавляє його обов'язку повернути об'єкт оренди та сплатити орендну плату за користування майном.

Наданий відповідачем договір на користування електричною енергією № 46Е11 від 10.02.2011 р., укладений між КП "Київський метрополітен" та ТОВ "Да" суд також не приймає в якості належного доказу, оскільки він свідчить про постачання електроенергії ТОВ "Да" за іншими договорами оренди (№ 378-Упр (ДВ)-09 від 05.05.2009 р., № 14-Упр (Ор)-10 від 20.04.2010 р., № 15-Упр (Ор)-10 від 20.04.2010 р.).

Крім того, посилання відповідача на відсутність рахунків на сплату суд вважає безпідставними, оскільки обов'язок сплати орендних платежів покладається на орендаря незалежно від направлення таких рахунків (п. 3.5 договору оренди).

Отже, з відповідача має бути стягнута орендна плата у сумі 140 380,80 грн.

Крім вказаної заборгованості, позивач просив стягнути з відповідача пеню в сумі 8 424,31 грн. за період з 21.06.2015 р. по 10.11.2015 р., посилаючись на п. 6.2 договору оренди, відповідно до якого у разі несвоєчасного внесення плати за договором сторона-1 сплачує пеню у розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

У силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Як вже було встановлено судом, договір № 518 від 20.07.2012 р. припинив свою дію 03.05.2015 р., отже, домовленість сторін щодо нарахування пені з цього часу також втратила свою дію. З огляду на вказані обставини вимоги позивача про стягнення пені в сумі 8 424,31 грн. задоволенню не підлягають.

Щодо стягнення з відповідача 3 % річних у сумі 785,79 грн. суд вважає, що в цій частині позовні вимоги є обгрунтованими.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Провівши перерахунок заявленої до стягнення суми матеріальних втрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 % річних у сумі 785,79 грн., тобто у сумі, якій просить позивач.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 32 - 34, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Київський метрополітен" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Да" про стягнення 149 590, 90 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Да" (04211, м. Київ, вул. Лайоша Гавро, буд. 17 А, кв. 98, ідентифікаційний код 24595438) на користь Комунального підприємства "Київський метрополітен" (03056, м. Київ, просп. Перемоги, 35, ідентифікаційний код 03328913) орендну плату у сумі 140 380 (сто сорок тисяч триста вісімдесят) грн. 80 коп., 3 % річних у сумі 785 (сімсот вісімдесят п'ять) грн. 79 коп.

У решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Да" (04211, м. Київ, вул. Лайоша Гавро, буд. 17 А, кв. 98, ідентифікаційний код 24595438) на користь Комунального підприємства "Київський метрополітен" (03056, м. Київ, просп. Перемоги, 35, ідентифікаційний код 03328913) судовий збір у сумі 2 287 (дві тисячі двісті вісімдесят сім) грн. 36 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 22 лютого 2016 року.

Повний текст рішення підписаний 29 лютого 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.