КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2016 р. Справа№ 910/15294/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

при секретарі Місюк О.П.

за участю представників:

від позивача - Філатова Н.А.

від відповідача - 1 Руснак І.В.

від відповідача - 2 не з`явився

від відповідача - 3 Буднік О.П.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2015 (суддя Головіна К.І.) прийняту за результатами розгляду заяви Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»

про виправлення описки у рішенні у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тандем-Авто»

Фізичної особи -підприємця ОСОБА_6

Акціонерного товариства «5-й Київський авторемонтний завод»

про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

03.12.2015 Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про виправлення описки в рішенні суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2015 в задоволенні заяви було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, заявник звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій вказує, що ухвалу прийнято з порушенням норм процесуального права, а тому просить ухвалу скасувати та прийняти нову, якою заяву про виправлення описки в рішенні суду задовольнити.

Ухвалою суду від 10.02.2016 апелянту відновлено строк на подання апеляційної скарги, прийнято її до провадження та призначено до розгляду на 25.02.2016.

Через відділ документального забезпечення до суду від представника відповідача, 1 та 3 надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в яких зазначено, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому просили в задоволені апеляційної скарги відмовити, а ухвалу суду залишити без змін.

Представник апелянта, відповідача 1 та 3 в судове засідання з`явилися та надали усні пояснення стосовно предмету спору.

Представник відповідача - 2 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Як вбачається із ст. 106 ГПК України, ухвала суду про відмову в задоволені заяви про виправлення описки в рішенні суду не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

В той же час колегією суддів апеляційна скарга ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на вказану ухвалу місцевого суду була прийнята до розгляду на розглянута з урахуванням ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення та з урахуванням ст. 129 Конституції України, якою визначено, що одним з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Згідно приписів ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 3 ст. 3 вказаного Закону встановлено, що судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією та законами України.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Для забезпечення справедливого та неупередженого розгляду справ у розумні строки, встановлені законом, в Україні діють суди першої, апеляційної, касаційної інстанцій і Верховний Суд України. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (ст.ст. 7, 8 Закону).

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід'ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об'ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Отже, в даному випадку не прийняття до розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» порушує зазначені вище приписи чинного законодавства України по відношенню до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника апелянта, відповідача 1 та 3, дослідивши наявні матеріали справи, встановив наступне:

ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до відповідачів про стягнення коштів за кредитним договором.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 09.12.2013 позов Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" задоволено, стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тандем-Авто", Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, Акціонерного товариства "5-й Київський авторемонтний завод" заборгованість за кредитною лінією в сумі 12 984 250, 35 грн., проценти за користування кредитною лінією в сумі 33 462, 34 грн., пеню за кредитом в сумі 18 209, 26 грн. та пеню за відсотками в сумі 5 515, 10 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2013 у даній справі рішення господарського суду м. Києва від 09.12.2013 частково скасовано, припинено провадження в частині вимог Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до Приватного акціонерного товариства " 5-й Київський авторемонтний завод" на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України, а в іншій частині рішення - залишено без змін.

09.04.2014 на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2013 були видані відповідні накази.

Позивач, звертаючись із заявою про виправлення описки, зазначає, що судом допущено описку у резолютивній частині рішення щодо валюти стягнутої суми, а саме - замість долару США вказано гривню України.

Господарський суд міста Києва, відмовляючи у задоволені такої заяви і колегія суддів погоджується із такою позицією суду, зазначає, що вказане у заяві позивача не є насправді опискою, зважаючи на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 89 Господарського процесуального кодексу України суддя за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. № 6 "Про судове рішення" вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номеру і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо), або мають технічний характер (тобто виникли у виготовленні тексту рішення).

Як вбачається з тексту позовної заяви, позивач просив стягнути з відповідачів борг за кредитним договором в сумі доларів США визначених позивачем в гривневому еквівалентів за курсом НБУ.

З мотивувальної частини рішення вбачається, що заявлена позивачем сума боргу у гривні і яка визначена ним у доларах США, була перерахована судом та стягнута у гривневому еквіваленті

Відповідно до ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Отже, ухвалюючи рішення по справі та зазначаючи гривневий еквівалент заборгованості, суд не допустив описки у валюті заборгованості, оскільки описка - це випадкове, помилкове зазначення того чи іншого в рішенні суду, в той час як зазначення суми боргу в гривневому еквіваленті, (без допущення арифметичних помилок при її визначені) не є опискою, в прямому розумінні цього слова, сума судом визначена абсолютно вірно, відповідно до курсу долара США, визначеного НБУ.

Твердження апелянта про те, що ст. 192 ЦК України, ст. 5 Декрету Кабінету міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», та ст. 2 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» визначено зобов`язання стягнення заборгованості лише у валюті, якщо кредитний договір укладений в іноземній валюті та банк має на це відповідну ліцензію, не приймається до уваги колегією суддів, у зв`язку з відсутність вказаного у зазначених нормативно-правових актах.

Відповідно до частини другої статті 198 ГК України грошові зобов'язання учасників господарських відносин повинні бути виражені і підлягають оплаті у гривнях. Грошові зобов'язання можуть бути виражені в іноземній валюті лише у випадках, якщо суб'єкти господарювання мають право проводити розрахунки між собою в іноземній валюті відповідно до законодавства. Виконання зобов'язань, виражених в іноземній валюті, здійснюється відповідно до закону.

За пунктом 3.3 статті 3 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" гривня як грошова одиниця України (національна валюта) є єдиним законним платіжним засобом в Україні, приймається усіма фізичними і юридичними особами без будь-яких обмежень на всій території України для проведення переказів.

Позивач не був обмежений правом звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором у доларах США. При цьому, суд (встановивши наявність ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями) зобов'язаний був стягнути таку заборгованість саме у доларах США. Крім того сума заборгованості в іноземній валюті підлягає стягненню на стадії виконання рішення суду в порядку ст. 53 Закону України "Про виконавче провадження".

Проте, позивач не скористався правом на стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті та звернувся з позовом, здійснивши конвертацію валюти з подальшим зазначенням її в національній валюті України - гривні.

Як зазначалось вище, місцевий суд задовольнив позовні вимоги, стягнувши суму заборгованості виключно в гривневому еквіваленті. Відповідний наказ на виконання вказаного рішення також було видано з зазначенням заборгованості тільки у гривні.

Рішення Господарського суду міста Києва переглядалось в суді апеляційної інстанції за скаргою відповідача - 1.

Позивач рішення суду не оскаржував, а відсутність намагання оскаржити вказане рішення з боку позивача, а також невідкладне отримання ним наказу з подальшим його поданням до органів ДВС свідчить про добровільне обрання кредитором гривні в якості єдиної валюти для обчислення даного зобов'язання (з відповідним перерахуванням та фіксуванням саме у національній валюті України усіх складових заборгованості, таких як: суми основної заборгованості, процентів за користуванням кредитною лінією, пені за відсотками, тощо).

Крім того, як зазначив судовому засіданні представник відповідача - 1 та це підтверджується наявними матеріалами справи, наказ суду про стягнення солідарно з божників коштів за кредитним договором виконаний в повному обсязі і виконавче провадження закінчено.

Статтею 33 ГПК України передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Враховуючи вище зазначене, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції дане питання вирішено всебічно та повно, ухвала винесена з дотриманням норм процесуального права є законною та обґрунтованою, а отже апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» не підлягає задоволенню.

Зважаючи на те, що колегією суддів апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» залишається без задоволення, судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на апелянта

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду м. Києва від 11.12.2015 у справі № 910/15294/13- без змін.

Матеріали справи № 910/15294/13 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов