РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2016Справа № 910/13336/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Медична торгівельна компанія»

до Київської міської клінічної лікарні № 10

про стягнення 93095,53 грн. грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Кузьменко С.М. (представник за довіреністю);

від відповідача: Асипенко Т.О. (представник за довіреністю);

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року ТОВ «Медична торгівельна компанія» звернулось до суду з позовом до Київської міської клінічної лікарні №10 про стягнення заборгованості за поставлений товар в розмірі 60850,56 грн. та нарахованих на вказану заборгованість інфляційних втрат в розмірі 29151,78 грн., 3% річних в розмірі 2147,48 грн. та пені в розмірі 945,71 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договорами про закупівлю товарів № 2/13РУ та № 1/13РУ від21.10.2013 щодо оплати поставленого позивачем товару, прийнятого відповідачем на підставі видаткових накладних, внаслідок чого перед позивачем у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 60850,56 грн.

Крім того, на вказану заборгованість позивачем, у відповідності до положень ст..625 ЦК України та умов договорів нараховано за договором 2/13РУ на суму заборгованості 3108,88 грн. 10427,75 грн. інфляційних втрат за період з січня по квітень 2015 року та 3% річних в розмірі 389,81 грн. за період з 01.01.2015 по 31.05.2015. За договором 1/13РУ позивачем за видатковою накладною № ТК-0227 від 04.11.2013 нараховано 16745,69 грн інфляційних втрат за період з грудня 2013 по квітень 2015 року, 1389,33 грн 3% річних за період з 19.11.2013 по 01.09.2014 та 564,20 грн. пені за період з 19.11.2013 по 19.05.2014. Також за вказаним договором за видатковою накладною № ТК-0275 від 18.11.2013 нараховано 1978,34 грн інфляційних втрат за період з грудня 2013 по серпень 2014 року, 368,34 грн 3% річних за період з 03.12.2013 по 15.05.2014 та 381,51 грн. пені за період з 03.12.2013 по 15.05.2014.

Рішенням господарського суду м. Києва від 29.07.2015, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.10.2015 у позові відмовлено. Постановою Вищого господарського суду України від 23.12.2015 рішення суду першої та постанову суду апеляційної інстанцій скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.12.2015 справу прийнято до розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Додатково вказав, що договори №1/13РУ та №2/13РУ від 21.10.2013, на підставі яких поставлялись товари медичного призначення укладено між сторонами на підставі та в межах рамкових угод від 0.09.2013 та від 12.09.2013 з дотриманням процедур та порядку, передбаченого Законом України «Про здійснення державних закупівель». Крім того вказав, що відповідачем не виконано обов'язок щодо сплати вартості поставлених товарів, оскільки проплати, на які посилається відповідач здійснено не на рахунок позивача. При цьому відповідачу було відомо про зміну позивачем обслуговуючого банку та платіжних реквізитів, оскільки між сторонами укладались додаткові угоди про зміну платіжних реквізитів до інших договорів поставки та повідомлялось про зміну реквізитів у телефонному режимі. Разом з тим повідомив, що додаткових угод саме до спірних договорів про зміну платіжних реквізитів між сторонами не укладалось. Крім того, позивач вказує, що відповідачем у будь-якому випадку порушувались строки оплати продукції до договорами, що є підставою для стягнення з відповідача нарахованих штрафних санкцій.

На підставі викладеного просить задовольнити позов.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на те, що вказані договори та рамкові угоди дійсно були укладені між сторонами з дотриманням вимог Закону України «Про державні закупівлі». Проте отримані товари відповідачем сплачено у повному обсязі на підставі платіжних доручень у серпні-груді 2014 року, внаслідок чого заборгованість відсутня. При цьому оплату було здійснено державним казначейством у відповідності до платіжних реквізитів позивача, зазначених у виставлених позивачем рахунках та зазначених у договорах. Оскільки розрахунок за отриману продукцію здійснювався за бюджетні кошти, зміна платіжних реквізитів у спосіб, відмінний від визначеного умовами договорів, укладених між сторонами (шляхом підписання додаткових угод), на підставі усних домовленостей не допускається. До договорів, заборгованість за якими стягується сторони додаткових угод не укладали та не підписували.

Також вказав, що відсутні підстави для стягнення нарахованих позивачем штрафних санкцій, оскільки умовами договорів ( п.4.1) розрахунки за отриману продукцію здійснюються на підставі ст.49 бюджетного кодексу України з відтермінуванням платежу 14 календарних днів. У разі затримки бюджетного фінансування, рахунки за отриманий товар здійснюються протягом двох банківських днів з дати отримання замовником бюджетного фінансування закупівлі на свій рахунок. Зазначив, що відповідачем оплачено отриманий товар одразу після надходження бюджетного фінансування. Також представник відповідача вказав, що кошти за товар було перераховано до введення у банку позивача тимчасової адміністрації, вказані кошти були списано з рахунку відповідача, на вказаний рахунок кошти не поверталися, залишок невикористаних зареєстрованих бюджетних зобов'язань щодо розрахунків з контрагентом ТОВ «МТК» відсутній.

На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частинами 1, 6 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник, зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих ГК України, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Судом встановлено, що 04.09.2013 між Київською міською клінічною лікарнею №2 (генеральний замовник), замовниками, одним з яких є Київська міська клінічна лікарня №10 та учасниками (ТОВ «Медична торгівельна компанія», ТОВ «Мед-інвест») укладено рамкову угоду (код ДК (016-2010)21.20.2 препарати фармацевтичні, інші - 10 найменувань), предметом якої є визначення основних та істотних умов закупівлі (код ДК (016-2010)21.20.2 препарати фармацевтичні, інші - 10 найменувань) для укладення відповідних договорів про закупівлю замовниками з учасниками протягом строку дії цієї рамкової угоди.

12.09.2013 між Київською міською клінічною лікарнею №2 (генеральний замовник), замовниками, одним з яких є Київська міська клінічна лікарня №10 та учасниками (ТОВ «Медична торгівельна компанія», ТОВ «Мед-інвест») укладено рамкову угоду (код ДК (016-2010) 32.50.1 інструменти і прилади медичні, хірургічні та стоматологічні - 12 найменувань), предметом якої є визначення основних та істотних умов закупівлі (код ДК (016-2010) 32.50.1 інструменти і прилади медичні, хірургічні та стоматологічні - 12 найменувань) для укладення відповідних договорів про закупівлю замовниками з учасниками протягом строку дії цієї рамкової угоди.

Пунктами 1.2 вказаних договорів, встановлено, що замовники, які є стороною зазначеної рамкової угоди, відповідно до ст.13 Закону України «Про здійснення державних закупівель» приймають на себе зобов'язання в період дії рамкової угоди проводити закупівлю товару, визначеного угодами в одного або декількох учасників рамкової угоди, обраних за наслідками відбору цінових пропозицій.

Пунктами 1.4 рамкових угод сторони погодили, що найменування, кількість предмету закупівлі стосовно кожного замовника та місце поставки визначені у додатку 2 до рамкових угод. Фактичний обсяг товару, який буде закуплено замовниками за цією рамковою угодою визначається на підставі уколених замовниками договорів про закупівлю виходячи з фактичних потреб та обсягів асигнування кожного замовника на кожний період.

21.10.2013 року між ТОВ «Медична торгівельна компанія» (постачальник) та Київською міською клінічною лікарнею №10 (покупець) було укладено договори № 1/13РУ та № 2/13РУ про закупівлю товарів (договори), відповідно до умов яких постачальник зобов'язався протягом листопада-грудня 2013 року поставити покупцю товари, зазначені у специфікації до договорів, а покупець - прийняти та оплатити товари, які постачаються згідно з умовами договорів.

У п. 1.2. договору про закупівлі товару № 1/13РУ сторонами визначено найменування товару (код ДК016-2010) 21.20.2 «Препарати фармацевтичні, інші».

Згідно з п. 1.2. договору про закупівлі товару № 2/13РУ найменування товару (код 016-2012) 32.50.1. «Інструменти і прилади медичні, хірургічні та стоматологічні».

Відповідно до п. 2.1. договорів постачальник повинен передати (поставити) покупцю товар (товари), з запасом терміну придатності 80% від загального терміну зберігання, та якість якого (яких) відповідає умовам, що відповідають вимогам, встановленим до нього загальнообов'язковими на території України нормами і правилами, і підтверджуються сертифікатом якості, відповідності або іншим подібним документом, виданим виробником товару.

Пунктом 4.1. договорів сторони погодили, що покупець здійснює оплату за поставлений товар в національній валюті України в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Розрахунки за поставлений товар здійснюється на підставі ст. 49 Бюджетного кодексу України з відтермінуванням платежу 14 календарних днів. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунки за товар здійснюються протягом двох банківських днів з дати отримання замовником бюджетного фінансування закупівлі на свій рахунок.

Згідно з п. 4.2. договорів зобов'язання покупця виникають при наявності відповідного бюджетного призначення.

Відповідно до п. 5.4. договорів датою постачання товару є дата приймання покупцем партії товару в місці постачання у відповідності з п. 5.2. цього договору, що підтверджується підписом уповноваженого представника покупця на всіх примірниках видаткової накладної та печаткою установи на підставі відповідної довіреності.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представників сторін, вказані договори укладено між сторонами в межах рамкових угод, на умовах і у порядку, визначеними вказаними угодами.

Рамкові угоди укладались у відповідності та з дотриманням вимог та процедур, встановлених Закону України «Про здійснення державних закупівель», укладення договорів, стягнення заборгованості за якими є предметом розгляду справи, здійснено в межах рамкових угод, з учасниками, визначеними рамковими угодами у відповідності до положень чинного законодавства. Спірні договори визначають порядок та кількість товару медичного призначення, відповідно до потреб кожного із замовників за рамковими угодами, в межах загальних сум та кількості/найменування товару, визначених рамковими угодами. Відповідно, проведення повторних процедур, передбачених Законом України «Про здійснення державних закупівель» в рамках вже визначених у відповідності до вказаного закону предмету закупівлі, учасників та ціни, ні нормами вказаного закону ні положеннями рамкових угод не передбачено.

На виконання вказаних договорів, у відповідності до специфікацій, до договорів, підписаних та погоджених сторонами, позивачем поставлено відповідачу продукцію, за договором №1/13РУ відповідно до видаткової накладної №ТК-0227 від 04.11.2013 на суму 31000 грн. та №ТК-0275 від 18.11.2013 на суму 22487 грн. За договором №2/13РУ позивач поставив продукцію відповідно до видаткових накладних №ТК-0226 від 0.11.2013 на суму 29087 грн., № ТК-0276 від 18.11.2013 на суму 1024,80 грн., № ТК-0373 від 12.12.2013 на суму 31408,88 грн. та №ТК-0528 від 25.12.2013 на суму 834,12 грн.

Всього поставлено товару за договором 1/13РУ на суму 53487 грн., за договором 2/13РУ на суму 62354,80 грн.

Згідно наявних в матеріалах справи виписок по банківському рахунку позивача, відповідачем здійснено оплату отриманого товару: 15.05.2014 на суму 15000 грн. за видатковою накладною ТК-0275 та 01.09.2014 за видатковими накладними ТК-0528 на суму 834,12 грн., ТК-0276 на суму 1024,80 грн., ТК-0227 на суму 1558,32 грн., ТК-0275 на суму 7487 грн. та ТК-0226 на суму 29087 грн.

Позивач вказує, що відповідачем не повністю оплачено отриманий товар, неоплачено отриманий товар за видатковою накладною ТК-0373 на суму 31408,88 грн. за договором 2/13РУ та частково неоплачено товар за видатковою накладною ТК-0227 на суму 29441,68 грн. за договором 1/13РУ.

Разом з тим, як вбачається з наявних в матеріалах справи платіжного доручення №1285 від 02.12.2014 на суму 31408,88 грн. (призначення платежу - оплата заборгованості за інструменти медичні за видатковою накладною ТК-0373) та платіжного доручення №1286 від 02.12.2014 на суму 29441,68 грн (призначення платежу - погашення кредитної заборгованості за марлю медичну згідно видаткової накладної ТК-0227), відповідачем здійснено оплату отриманого товару в повному обсязі.

Вказані платіжні доручення мають відмітку ГУ ДКУ у м. Києві «Оплачено» 03.12.2014.

Крім того, листом від 29.07.2015 №1008/721-9978 ГУ ДКУ у м.Києві , повідомило відповідача, що Київською міською клінічною лікарнею №10 здійснено оплату платіжного доручення №1285 від 02.12.2014 по договору № 2/13РУ від 21.10.2013 в сумі 31408,88 грн за медикаменти та платіжного доручення №1286 від 02.12.2014 по договору №1/13РУ від 21.10.2013 в сумі 29441,68 грн. за марлю медичну, отримувачу коштів -ТОВ «Медична торгівельна компанія». Вказані кошти, станом на 28.07.2015 на реєстраційний рахунок відповідача не повертались.

Крім того, вказаним листом також повідомлено відповідача, що станом на 01.01.2015 по Київській міській клінічній лікарні №10 залишок невикористаних зареєстрованих бюджетних зобов'язань та бюджетних фінансових зобов'язань щодо розрахунків з контрагентом - ТОВ «МТК» по договорам від 21.10.2013 №1/13РУ та №2/13РУ відсутній.

Згідно до п.1 ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Статтею 526 ЦК України визначено, що, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, оскільки, відповідачем сплачено вартість отриманого товару у повному обсязі, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за поставлений за видатковими накладними №ТК-0373 та № ТК-0227, відсутні.

Щодо заперечень позивача стосовно здійснення відповідачем оплати за вказаний товар на неналежні рахунки, суд зазначає наступне.

Положеннями укладених договорів №1/13РУ та 2/13РУ від 21.10.2013 сторони погодили всі умови, в тому числі і реквізити сторін, включаючи банківські рахунки постачальника та покупця. Так, розділом 13 договорів зазначено, що Постачальник - ТОВ «Медична торгівельна компанія» має розрахунковий рахунок №0611 в ПАТ «Банк «Камбіо» м. Київ. Той же рахунок зазначено і у реквізитах постачальника у видаткових накладних та рахунках-фактурах, які виставлялись позивачем відповідачу при поставці товару.

Пунктами 11.1, 11.3, 11.5 договорів №1/13РУ та №2/13РУ від 21.10.2013 передбачено, що зміни і доповнення до договору дійсні при умові, що вини оформлені в письмовій формі і підписані уповноваженими представниками усіх сторін. Всі зміни і доповнення та додатки до договору повинні бути оформлені належним чином та є його невід'ємними частинами. Всі виправленні по тексту договору мають юридичну силу тільки при взаємному їх завіренні представниками двох сторін в кожному конкретному випадку.

Позивачем не надано суду доказів укладення додаткових угод до вказаних договорів, чи внесення до тексту договорів змін, зокрема щодо платіжних реквізитів позивача. Більше того, представники обох сторін в судовому засіданні підтвердили, що з приводу зміни платіжних реквізитів позивача додаткових угод до договорів не укладалось.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сплата відповідачем рахунків-фактур за реквізитами, зазначеними в договорах та рахунках фактурах, є належним виконанням умов договору щодо оплати поставленої продукції.

Посилання позивача на повідомлення відповідача про зміну платіжних реквізитів, в усному порядку за допомогою телефонного зв'язку судом до уваги не приймаються, оскільки зміна умов договору в усному порядку суперечить положенням договорів та нормам чинного законодавства.

Також, судом критично оцінюються доводи позивача про обізнаність відповідача про зміну банківської установи позивача та розрахункових рахунків у зв'язку з підписанням відповідних додаткових угод до інших договорів, оскільки позивач не обмежений в правах мати декілька розрахункових рахунків в різних банківських установах, як не обмежений у праві зарахування отриманих коштів за різними договорами на різні рахунки, відповідно зміна платіжних реквізитів за одним з договорів не тягне за собою зміну вказаних реквізитів за іншими договорами, укладених між тими ж сторонами. Крім того положення додаткових угод, укладених до інших договорів, ніж тих за якими було здійснено спірні поставки, не можуть застосовуватись до договорів, стягнення заборгованості зі якими є предметом розгляду справи.

Також судом відхиляються доводи позивача щодо стягнення нарахованих інфляційних втрат, пені та 3% річних за договором 1/13РУ за прострочення оплати поставленого товару з наступних підстав.

Пунктом 4.1 вказаного договору передбачено, що покупець здійснює оплату за поставлений товар в національній валюті України в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Розрахунки за поставлений товар здійснюється на підставі ст. 49 Бюджетного кодексу України з відтермінуванням платежу 14 календарних днів. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунки за товар здійснюються протягом двох банківських днів з дати отримання замовником бюджетного фінансування закупівлі на свій рахунок.

Статтею 49 бюджетного кодексу України встановлено, що розпорядник бюджетних коштів після отримання товарів, робіт і послуг відповідно до умов взятого бюджетного зобов'язання приймає рішення про їх оплату та надає доручення на здійснення платежу органу Казначейства України, якщо інше не передбачено бюджетним законодавством, визначеним пунктом 5 частини першої статті 4 цього Кодексу. Казначейство України здійснює платежі за дорученнями розпорядників бюджетних коштів у разі:

1) наявності відповідного бюджетного зобов'язання для платежу у бухгалтерському обліку виконання бюджету;

2) наявності затвердженого в установленому порядку паспорта бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі);

3) наявності у розпорядників бюджетних коштів відповідних бюджетних асигнувань.

Таким чином, умовами договору сторони погодили, що оплата товару здійснюється лише після отримання відповідного бюджетного фінансування.

Позивачем не надано суду доказів прострочення відповідачем оплати товару після отримання бюджетного фінансування по спірним договорам. В той же час, з пояснень представника відповідача та матеріалів справи вбачається, що за вказаними договорами у 2013 році було відсутнє бюджетне фінансування, про що свідчить, зокрема, укладення між сторонами додаткової угоди до договору № 2/13РУ, якою фінансові зобов'язання відповідача за вказаним договором перенесено на 2014 рік у зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування.

Враховуючи викладене, оскільки умовами договору № 1/13РУ від 21.10.2013 не встановлено конкретного строку оплати отриманого товару, та визначено, що оплата здійснюється після отримання відповідного бюджетного фінансування, за відсутності доказів прострочення відповідачем оплати товару після отримання ним відповідного фінансування, відсутні підстави для стягнення вказаних нарахувань за договором №1/13РУ за період до 03.12.2014. Крім того, оскільки судом встановлено факт повної оплати відповідачем поставленої продукції за обома договорами, відсутні також підстави для стягнення штрафних санкцій за обома договорами за період після 02.12.2014.

Згідно зі статтею 33 ГПК України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

На підставі положень ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Я.В. Маринченко