РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2016 р. Справа № 924/1892/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

суддя Демидюк О.О. ,

суддя Савченко Г.І.

при секретарі Кушніруку Р.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідачів:

- ТОВ "Октант-центр": Смороднікова О.П. - представник за довіреністю від 13.02.2013р.

- ПП "Октант-плюс": не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр", м.Хмельницький

на рішення господарського суду Хмельницької області

від 01.02.16 р. у справі № 924/1892/15 (суддя Крамар С.І.)

за позовом Житлово-будівельного кооперативу "Подільський край", м.Хмельницький

до - Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр", м.Хмельницький

- Приватного підприємства "Октант-плюс", м.Хмельницький

про визнання недійсним договору іпотеки від 08.10.2015р. укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" м.Хмельницький та Приватним підприємством "Октант-плюс" м.Хмельницький, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Пруняк В.І.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 01.02.2016р. у справі №924/1892/15 позов Житлово-будівельного кооперативу "Подільський край" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр", Приватного підприємства "Октант-плюс" про визнання недійсним договору іпотеки від 08.10.2015р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" та Приватним підприємством "Октант-плюс", посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Пруняком В.І. - задоволено.

Визнано недійсним договір іпотеки від 08.10.2015р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" та Приватним підприємством "Октант-плюс", посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Пруняком Володимиром Івановичем (зареєстрований в реєстрі за №1386).

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" на користь Житлово-будівельного кооперативу "Подільський край" 609,00грн. витрат на оплату судового збору.

Стягнуто з Приватного підприємства "Октант-плюс" на користь Житлово-будівельного кооперативу "Подільський край" 609,00грн. витрат на оплату судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржене рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:

- вважає рішення місцевого господарського суду незаконним та необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права та процесуального права;

- стверджує, що суд при розгляді матеріалів справи та оцінці поданих сторонами доказів, однобічно та необґрунтовано взяв до уваги лише докази надані позивачем, а докази надані відповідачем не були оцінені судом всебічно, повно та об'єктивно, в сукупності з іншими обставинами справи, що призвело до неправильних висновків;

- вказує, що суд упереджено не оцінив подані відповідачем докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, що підтверджується звукозаписом судових засідань та наведеними обставинами;

- зауважує, що відповідач ТОВ "Октант-центр" проти позову заперечував з підстав необґрунтованості останнього та відсутності порушення прав позивача, яке є основною підставою для звернення до суду з позовом;

- зазначає, що судом першої інстанції були відхиленні клопотання, які заявлялись ТОВ "Октант-центр", що підтверджує упередженість суду та вибірковість правосуддя.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.02.2016р. відновлено строк на подання апеляційної скарги, прийнято її до провадження та призначено розгляд на 09.03.2016р. об 14:30 год..

01.03.2016р. на електронну адресу та 03.03.2016р. на поштову адресу Рівненського апеляційного господарського суду від ТОВ "Октант-центр" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якої останній просить доручити господарському суду Хмельницької області (29000, м.Хмельницький, майдан Незалежності, 1).

Також, 02.03.2016р. на електронну адресу Рівненського апеляційного господарського суду від ЖБК "Подільський край" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якої останній просить доручити господарському суду Хмельницької області (29000, м.Хмельницький, майдан Незалежності, 1).

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 02.03.2016р. у даній справі клопотання ТОВ "Октант-центр" та ЖБК "Подільський край" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено, проведення якої доручено господарському суду Хмельницької області (29000, м.Хмельницький, майдан Незалежності, 1).

09.03.2016р. до суду від відповідача - ПП "Октант-плюс" надійшло клопотання від 04.03.2016р. №89 про відкладення розгляду справи, з покликанням на те, що останнє не отримувало оскаржене рішення суду першої інстанції, а відтак позбавлено можливості подати свою правову позицію щодо поданої апеляційної скарги.

Згідно абз.1 п.3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів ухвалила відмовити у задоволенні клопотання ПП "Октант-плюс" про відкладення розгляду апеляційної скарги, оскільки копію оскарженого рішення суду першої інстанції отримано 11.02.2016р. представником останнього - ОСОБА_3, згідно довіреності від 09.02.2016р., про що свідчить відмітка останнього на відповідній заяві від 03.02.2016р. про отримання процесуального документа.

В судове засідання 09.03.2016р. представник відповідача - ПП "Октант-плюс" не з'явився.

В судове засідання 09.03.2016р. представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

При цьому, ухвалою суду від 23.02.2016р. про прийняття апеляційної скарги до провадження участь учасників судового процесу в судовому засіданні визначалась на власний розсуд, нові докази не витребовувались та повідомлено, що неявка уповноважених представників сторін в судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги по суті за наявними у ній матеріалами.

Позивач та відповідач - ПП "Октант-плюс" не скористалися правом подачі письмового відзиву на апеляційну скаргу, що, у відповідності до ч.2 ст.96 ГПК України, не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду.

Представник відповідача - ТОВ "Октант-центр" в судовому засіданні 09.03.2016р. підтримала доводи апеляційної скарги та надала пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає рішення місцевого суду незаконним та необґрунтованим. Просить суд рішення господарського суду Хмельницької області від 01.02.2016р. у справі №924/1892/15 скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні 09.03.2016р. складено протокол згідно ст.ст.74-1, 81-1 Господарського процесуального кодексу України, а фіксація його здійснювалася за допомогою технічних засобів.

Враховуючи приписи ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції та той факт, що неявка в засідання суду представників позивача та відповідача - ПП "Октант-плюс", належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого судового акту, судова колегія розглянула апеляційну скаргу за відсутності представників останніх.

Заслухавши пояснення представника відповідача - ТОВ "Октант-центр", обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Житлово-будівельний кооператив "Подільський край" зареєстрований за юридичною адресою: 29000, Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Подільська, буд. 58; ідентифікаційний код 37920668 (а.с.76, т.1).

Згідно інформації у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ "Октант-центр" () та ПП "Октант-плюс" () зареєстровані за юридичною адресою: 29000, Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Озерна, буд. 20 (а.с.118-121, 132-133, т.1).

У відповідності до статуту ТОВ "Октант-центр", товариство створено з метою досягнення позитивного соціального та економічного ефекту та реалізації інших рішень учасників. Учасниками товариства є: ОСОБА_4 (70% статутного капіталу) та ОСОБА_5 (30% статуного капіталу) (п.п.6.1, 6.2 статуту) (а.с.125-131, т.1).

Згідно статуту ПП "Октант-плюс", останнє діє на основі приватної власності засновника. Засновником підприємства є ОСОБА_4 (100%) (п.1.1). Діяльність підприємства будується на комерційних засадах при повному дотриманні принципу законності (п.1.4) (а.с.114-117, т.1).

17.04.2015р. державним реєстратором було проведено за ЖБК "Подільський край" () реєстрацію права власності на незавершене будівництво, що розташоване у АДРЕСА_1; номер запису про право власності: НОМЕР_1; форма власності: приватна; розмір частки: 1/1, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно НОМЕР_2 (а.с.13,т.1).

В подальшому, 08.10.2015р. між Приватним підприємством "Октант-плюс" (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" (іпотекодавець) укладено іпотечний договір (далі - договір), згідно п.1.1 якого іпотекою забезпечуються вимоги іпотекодержателя, що випливають із договору підряду на будівництво житлового багатоквартирного будинку в редакції додаткової угоди від 15.09.2015р. до договору підряду на будівництво житлового багатоквартирного будинку НОМЕР_3 від 15.12.2013р. укладеного між іпотекодержавтелем та іпотекодавцем, відповідно до якого іпотекодавець, при виконанні іпотекодержавтелем певних умов, замовляє виконати власними та залученими силами та засобами передбачені договорами на будівництво капітальні ремонтно-монтажні роботи на незавершеному будівництві будинку АДРЕСА_1, та здати їх до 31.12.2015р. іпотекодавцю, а іпотекодавець зобов'язується прийняти та оплатити дані роботи (а.с.98-101, т.1, а.с.10-13, т.2.).

У відповідності до п.1.3 договору, предметом іпотеки, що є забезпеченням викладених в договорах на будівництво зобов'язань іпотекодавця, є майнові права на житлові та нежитлові приміщення загальною площею 5233,38кв.м. (в обсязі та межах визначених додатком 1 до даного договору, який є невід'ємною його частиною), що знаходяться в об'єкті незавершеного будівництва по АДРЕСА_1, будівництво якого здійснюється іпотекодержателем на підставі договору підряду на будівництво житлового багатоквартирного будинку НОМЕР_3 від 15.12.2013р. (а.с.103-105, т.1) та додаткової угоди від 15.09.2015р. до договору підряду на будівництво житлового багатоквартирного будинку НОМЕР_3 від 15.12.2013р. (а.с.106-110, т.1).

Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі архітектурно-планувального завдання №396, виданого Комунальним архітектурно-планувальним підприємством Управління архітектури та містобудування виконавчого комітету Хмельницької міської ради, витягу з рішення "Про винесення на розгляд сесії міської Ради пропозицій про попереднє погодження місця розташування об'єктів під різні види будівництва на землях міського фонду" №89 від 14.02.2002р., виданого Виконавчим комітетом Хмельницької міської ради, витягу з рішення "Про погодження місця розташування об'єктів містобудування та надання згоди на розроблення проектів відведення земельних ділянок" №25 від 12.11.2003р., виданого Виконавчим комітетом Хмельницької міської ради, витягу з рішення "Про надання дозволу на будівництво об'єктів містобудування з видачею забудовникам архітектурно-планувальних завдань та технічних умов на проектування" №1007 від 27.11.2003р., виданого Виконавчим комітетом Хмельницької міської ради, висновку на відведення земельної ділянки під будівництво №7 від 11.01.2002р., виданого Головним державним санітарним лікарем м.Хмельницького ОСОБА_6, висновку про екологічну придатність ділянки для будівництва об'єкту від 17.01.2002р., виданого Державною інспекцією екології та природних ресурсів в м.Хмельницький Міністерства екологи та природних ресурсів України, акту вибору земельної ділянки для будівництва, звіту про проведення технічного обстеження на відповідність будівельних конструкцій та інженерних мереж житлового будинку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями державним стандартам, будівельним нормам і правилам, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 від 03.06.2011р., виданого Державним підприємством "Державний науково-дослідний інститут автоматизованих систем в будівництві".

За домовленістю сторін станом на дату укладення цього договору загальна вартість предмета іпотеки складає 26600000,00грн..

Відповідно до п.1.4 договору, іпотекодавець підтверджує, що: він є власником предмета іпотеки до моменту його введення в експлуатацію; він уступає іпотекодержателю майнові права на предмет іпотеки, у разі виникнення обумовленого цим договором ризику невиконання ним своїх зобов'язань перед іпотекодержателем за договорами на будівництво; відповідно до чинного законодавства України на предмет іпотеки може бути звернено стягнення.

Пунктом1.6 договору узгоджено, що у випадку невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем відповідних положень договорів на будівництво та/або невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем відповідних положень цього договору, іпотекодержатель має право отримати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами.

У п.1.11 договору встановлено, що на момент укладення цього договору, перевіряється обтяження іпотекою предмета іпотеки, нотаріусом накладається заборона на відчуження предмету іпотеки за цим договором та в день укладення цього договору здійснюється державна реєстрація обтяження іпотекою предмета іпотеки за цим договором у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Згідно умов договору іпотекодержатель має право: за рахунок предмета іпотеки задовольнити в повному обсязі вимоги, що випливають з договорів на будівництво на момент фактичного задоволення, включаючи неустойку, пеню (п.2.1.5); у випадку виникнення права звернення стягнення (у тому числі достроково) на предмет іпотеки реалізувати його відповідно до чинного законодавства України та цього договору (п.2.1.10); вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого іпотекою за договором, а якщо вимога не буде задоволена, достроково звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому договором (п.2.1.11).

Пунктом 2.4. договору передбачено, що іпотекодавець зобов'язаний: у випадку виникнення у іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки - з письмового дозволу іпотекодержателя реалізувати його відповідно до чинного законодавства України та направити кошти, виручені від його реалізації на цілі, передбачені пп.2.1.5 п.2.1 ст.2 цього договору (п.п.2.4.11.); Відступити іпотекодержателю предмет іпотеки у разі невиконання іпотекодавцем своїх зобов'язань перед іпотекодержателем по договорах на будівництво.

Відповідно до п.7.3 договору, даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами, нотаріального посвідчення і залишається чинним до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором.

Іпотечний договір від 08.10.2015р. підписаний сторонами, скріплений відтисками їх печаток, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Пруняком В.І. та зареєстрований в реєстрі за №1386.

В додатку №1 до іпотечного договору від 08.10.2015р. міститься перелік житлових та нежитлових приміщень загальною площею 5233,38кв.м. (їх обсяг та межі), майнові права на які є предметом іпотеки відповідно до п.1.3 іпотечного договору (а.с.102, т.1, а.с.14, т.2).

Відповідно до договору підряду, в редакції додаткової угоди від 15.09.2015р., НОМЕР_3 на будівництво багатоквартирного будинку від 15.12.2013р. укладеного між ТОВ "Октант-центр" (власник і замовник) та ПП "Октант-плюс" (генеральний підрядник) сторони погодили (п.2.3), що на підставі даного договору замовник передає підряднику 5233,38кв.м. в об'єкті незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 з метою подальшої реалізації цієї площі за договорами інвестування для проведення розрахунків з підрядником. Перелік площ, їх квадратура, етажність та належність до розташування в об'єкті незавершеного будівництва вказано у додатку №1 до цього договору, який є його невід'ємною частиною.

Договір підряду, додаткова угода та додаток (в редакції від 15.09.2015р.) підписаний сторонами та скріплений відбитками їх печаток.

Згідно інформаційної довідки від 12.11.2015р. №47503757 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, міститься запис про державну реєстрацію іпотеки №11533191 та запис про обтяження №11533295, згідно яких приватним нотаріусом Пруняком В.І. зареєстровано іпотечний договір за №1386 від 08.10.2015р. та обтяження на об'єкт нерухомого майна: майнові права на житлові та нежитлові приміщення загальною площею 5233,38кв.м. за адресою: Хмельницька обл. АДРЕСА_1. Іпотекодержателем та обтяжувачем є ПП "Октант-плюс" (). Іпотекодавець та особа, майно/права якої обтяжується - ТОВ "Октант-центр" (). Предмет обтяження: майнові права на житлові та нежитлові приміщення загальною площею 5233,38кв.м., що знаходяться в об'єкті незавершеного будівництва по АДРЕСА_1.

У відповідності до статуту ЖБК "Подільський край", метою створення та діяльності кооперативу є організація робіт по закінченню будівництва незавершеного будівельного об'єкту - багатоквартирного житлового будинку по вулиці Подільська, 58 в м. Хмельницькому та подальше його обслуговування (п.2.2.). Предметом діяльності кооперативу є захист майнових інтересів та соціальних прав членів кооперативу; управління нерухомим майном; забезпечення реалізації прав власників приміщень будинку на володіння та користування спільним майном членів кооперативу (п. 2.3). Членами кооперативу та одночасно його засновниками є фізичні особи, які уклали договори про дольову (пайову) участь у будівництві житлового будинку або іншим чином отримали майнові права на нерухомість, що розміщена в житловому будинку по АДРЕСА_1 із ЗАТ „Октант" згідно списку затвердженого зборами членів кооперативу (п. 3.2. Статуту).

Відповідно до п.9.1 статуту ЖБК "Подільський край", голова правління кооперативу представляє кооператив перед третіми особами та у судових органах без доручення. Укладає угоди між кооперативом та іншими особами з метою реалізації завдань та мети діяльності кооперативу (п.9.2) (а.с.17-22, т.2).

За вказаних обставин, Житлово-будівельний кооператив "Подільський край" звернувся до господарського суду Хмельницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр", Приватного підприємства "Октант-плюс" про визнання недійсним договору іпотеки від 08.10.2015р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" та Приватним підприємством "Октант-плюс", посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Пруняком В.І. та зареєстрованого в реєстрі за №1386 (а.с.2-5).

Обґрунтовуючи позовну заяву, ЖБК "Подільський край" посилається на те, що укладенням вищезазначеного іпотечного договору від 08.10.2015р. було порушено права останнього.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 07.12.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №924/1892/15 та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Також, до господарського суд Хмельницької області від відповідача - ТОВ "Октант-центр" надійшло клопотання про зупинення провадження по справі за даним позовом до вирішення пов'язаної із нею справи №924/1884/15 за позовом ТОВ "Октант-центр" до ЖБК "Подільський край" про визнання передачі об'єкту незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 у власність ЖБК "Подільський край" недійсною.

Крім того, до господарського суду Хмельницької області надійшло клопотання від арбітражного керуючого ОСОБА_7 про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на, стороні відповідача - ТОВ "Октант-центр".

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 21.12.2015р. розгляд справи №924/1892/15 відкладався.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 14.01.2016р. розгляд справи було відкладено, а також відмовлено в задоволенні клопотання арбітражного керуючого ОСОБА_7 про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Також, представником відповідача - ТОВ "Октант-центр" до господарського суду Хмельницької області подано клопотання про витребування у ЖБК "Подільський край" інформації про кількість інвесторів, які могли бути членами кооперативу, та здійснили інвестування об'єкту незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 станом на момент створення позивача та станом на дату реєстрації права власності кооперативу, та клопотання про витребування документів - декларації про готовність житлового будинку по АДРЕСА_1 до експлуатації (замовник ЖБК "Подільський край"); договору підряду на здійснення будівельних робіт на об'єкті незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 укладеного з ТОВ "Компанія-Квант Плюс", інформації про використання ЖБК "Подільський край" вільних площ, які є предметом оспорюваного правочину в даній справі в розмірі 5233,38,кв.м., та яку частину із цих площ кооператив передав ТОВ "Компанія-Квант Плюс" для завершення будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1.

Як вже зазначалося, рішенням господарського суду Хмельницької області від 01.02.2016р. у справі №924/1892/15 позов задоволено (а.с.77-79, т.2).

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст.202 ЦК України, правочин - це дія особи, яка спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У статтях 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 ст.628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.548 ЦК України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

У відповідності до ст.573 ЦК України, заставою може бути забезпечена вимога, яка може виникнути в майбутньому.

За приписами ч.1 ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

У відповідності до ч.1 ст.576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Водночас, правовідносини щодо іпотеки регулюються спеціальним Законом України "Про іпотеку".

Статтею 1 Закону України "Про іпотеку" роз'яснено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частинами 4, 5 ст.3 Закону України "Про іпотеку" унормовано, що іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності; іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Предметом іпотеки, відповідно до ст.5 Закону України "Про іпотеку", можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за умов, що нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності. Предметом іпотеки також може бути об'єкт незавершеного будівництва, майнові права на нього, інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуте ним у власність відповідне нерухоме майно у майбутньому.

Отже, аналізом зазначених норм передбачено, що предметом іпотеки може бути майно та майнові права, які є власністю або стануть власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору.

Водночас, майнове право, зокрема майнові права на нерухомість, що є об'єктом будівництва, яке можна визначити як "право очікування", є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно у майбутньому. (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України по справі №6-120цс14 від 12.11.2014р.).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені у ст.203 ЦК України, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 ст.207 ГК України передбачено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Статтею 215 ЦК України закріплено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" визначено, що при розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України).

Пунктом 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" роз'яснено, що правовідносини, пов'язані з визнанням правочинів (господарських договорів) недійсними, регулюються ЦК України, ГК України, Земельним кодексом України, Законами України "Про оренду землі", "Про приватизацію державного майна", "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", "Про іпотеку", "Про страхування", "Про банки і банківську діяльність", "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" та іншими актами законодавства.

Правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом.

Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені статтями 215, 216 ЦК України, статтями 207, 208 ГК України. Правила, встановлені цими нормами, повинні застосовуватися господарськими судами в усіх випадках, коли правочин вчинений з порушенням загальних вимог частин першої - третьої, п'ятої статті 203 ЦК України і не підпадає під дію інших норм, які встановлюють підстави та наслідки недійсності правочинів, зокрема, статей 228, 229, 230, 232, 234, 235, 1057 1 ЦК України, абзацу другого частини шостої статті 29 Закону України "Про приватизацію державного майна", частини другої статті 20 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", частини другої статті 15 Закону України "Про оренду землі", статті 12 Закону України "Про іпотеку", частини другої статті 29 Закону України "Про страхування", статті 78 Закону України "Про банки і банківську діяльність", статті 7 1 Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" тощо.

Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Як свідчать матеріали справи, 08.10.2015р. між Приватним підприємством "Октант-плюс" (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" (іпотекодавець) укладено іпотечний договір, згідно п.1.1 якого іпотекою забезпечуються вимоги іпотекодержателя, що випливають із договору підряду на будівництво житлового багатоквартирного будинку в редакції додаткової угоди від 15.09.2015р. до договору підряду на будівництво житлового багатоквартирного будинку НОМЕР_3 від 15.12.2013р. укладеного між іпотекодержавтелем та іпотекодавцем, відповідно до якого іпотекодавець, при виконанні іпотекодержавтелем певних умов, замовляє виконати власними та залученими силами та засобами передбачені договорами на будівництво капітальні ремонтно-монтажні роботи на незавершеному будівництві будинку АДРЕСА_1, та здати їх до 31.12.2015р. іпотекодавцю, а іпотекодавець зобов'язується прийняти та оплатити дані роботи. Предметом іпотеки, що є забезпеченням викладених в договорах на будівництво зобов'язань іпотекодавця, є майнові права на житлові та нежитлові приміщення загальною площею 5233,38кв.м. (в обсязі та межах визначених додатком 1 до даного договору, який є невід'ємною його частиною), що знаходяться в об'єкті незавершеного будівництва по АДРЕСА_1, будівництво якого здійснюється іпотекодержателем на підставі договору підряду на будівництво житлового багатоквартирного будинку НОМЕР_3 від 15.12.2013р. (а.с.103-105, т.1) та додаткової угоди від 15.09.2015р. до договору підряду на будівництво житлового багатоквартирного будинку НОМЕР_3 від 15.12.2013р. (п.1.3 іпотечного договору від 08.10.2015р.).

Як вбачається з договору підряду на будівництво житлового багатоквартирного будинку НОМЕР_3 від 15.12.2013р., додаткової угоди від 15.09.2015р. до договору підряду на будівництво житлового багатоквартирного будинку НОМЕР_3 від 15.12.2013р. та додатку №1 від 15.09.2015р. до договору підряду на будівництво житлового багатоквартирного будинку НОМЕР_3 від 15.12.2013р. в редакції додаткової угоди від 15.09.2015р. майновими правами, зокрема і предметом іпотеки згідно договору іпотеки від 08.10.2016р., фактично є 5233,38кв.м. в об'єкті незавершеного будівництва по АДРЕСА_1, а саме квартири, нежитлові приміщення.

Водночас, у матеріалах справи відсутні та відповідачами не надано доказів набуття ТОВ "Октант-центр", матеріального права на дане майно, а також доказів, що останній, як іпотекодавець, має майнові права на житлові та нежитлові приміщення загальною площею 5233,38кв.м., що знаходяться в об'єкті незавершеного будівництва по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з положеннями ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У відповідності до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Положеннями статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Зазначеною нормою закріплено презумпцію законності набуття права власності, тобто право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або якщо незаконність набуття права власності встановлена рішенням суду, а також встановлено відкритість переліку підстав набуття права власності з обмеженням їх виключно тими, що прямо передбачені в законодавстві.

Статтею 181 ЦК України унормовано, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об'єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Частиною 1 ст.182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Так, колегія суддів зазначає, що згідно з нормами чинного законодавства, зокрема положеннями ст.182 ЦК України, тощо, основною умовою для визначення статусу нерухомого майна будь-якого об'єкта нерухомості є державна реєстрація прав на нього (дана позиція узгоджується з позицією Верховного суду України, що зазначена в його листі від 01.07.2013р. "Аналіз Верховним судом України деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ").

Згідно ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав, на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

В силу п.1, ч.1 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав, на нерухоме майно та їх обтяжень", обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.

Крім того, згідно з ч.4 ст.334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Як зазначалось вище, відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності НОМЕР_2, 17.04.2015р. державним реєстратором було проведено за ЖБК "Подільський край" () реєстрацію права власності на незавершене будівництво, що розташоване у АДРЕСА_1; номер запису про право власності: НОМЕР_1; форма власності: приватна; розмір частки: 1/1.

Отже, Житловим-будівельним кооперативом "Подільський край" доведено належними доказами, що на час укладення спірного договору у власності останнього знаходився об'єкт незавершеного будівництва, який розташований: АДРЕСА_1 з розміром частки: 1/1 (номер запису про право власності: НОМЕР_1).

Також, доказів які б свідчили про скасування запису про державну реєстрацію права власності на даний об'єкт за ЖБК "Подільський край" від 17.04.2015р. відповідачами не надано та такі у матеріалах справи відсутні.

При цьому, судом обґрунтовано враховано, що на момент укладення спірного договору іпотеки ТОВ "Октант-центр" не був власником об'єкта незвершеного будівництва по АДРЕСА_1, і тому не мав передбачених законом повноважень для вчинення дій з даним об'єктом, зокрема передавати в іпотеку.

Отже, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що майнові права Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" на житлові та нежитлові приміщення загальною площею 5233,38кв.м., що знаходяться в об'єкті незавершеного будівництва по АДРЕСА_1, ТОВ "Октант-центр" було передано ПП "Октант-плюс" в іпотеку всупереч закону, оскільки ТОВ "Октант-центр" на момент укладення іпотечного договору від 08.10.2015р., зареєстрованого за №1386, не мало прав власника на об'єкт незавершеного будівництва та не мало майнових прав на об'єкт, що мав би у майбутньому стати власністю іпотекодавця - ТОВ "Октант-центр", після укладення спірного іпотечного договору. При цьому, документального підтвердження на спростування зворотнього ТОВ "Октант-центр" до матеріалів справи не надано.

Крім того, під час розгляду даної справи, судом оглянуто окремі договори про дольове інвестування у житлове будівництво (зокрема договори №5-АВ-79 від 05.06.2009р., №7-ЖК-79 від 10.02.2006р., №4-Е'К-12 від 16.08.2007р.), зокрема з яких вбачається, що після завершення будівництва отримати у власність відповідні квартири та нежитлові приміщення мали конкретні інвестори, а не ТОВ "Октант-центр".

При цьому, доводи відповідачів про те, що вони своїми діями не порушили права позивача - ЖБК "Подільський край" місцевим господарським судом правомірно не прийнято до уваги, оскільки вказане твердження спростовується зібраними по справі доказами, а також тим, що оспорюваним договором порушуються права та охоронювані інтереси ЖБК "Подільський край" як власника майна, який, відповідно до п.2.2 та п.2.3 Статуту має здійснювати захист майнових інтересів та соціальних прав членів кооперативу; управління нерухомим майном; забезпечити реалізацію прав власників приміщень будинку на володіння та користування спільним майном членів кооперативу. Також, укладенням спірного договору іпотеки та наступним його виконанням унеможливлюється виконання завдань кооперативу визначених статутом.

Також, господарським судом Хмельницької області враховано, що відповідно до ст.22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна вчиняють правочини (укладають договори) щодо відчуження або обтяження нерухомого майна боржника, в тому числі його передачі в оренду, заставу, внесення зазначеного майна до статутного капіталу іншого підприємства або господарського товариства, розпорядження нерухомим майном боржника у будь-який інший спосіб; розпорядження у будь-який спосіб іншим майном боржника, балансова вартість якого становить понад один відсоток балансової вартості активів боржника, та укладання інших значних правочинів (договорів).

Ухвалою суду господарського суду Хмельницької області від 24.04.2014 у справі №924/159/14 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Октант-центр".

Однак, матеріали справи, зокрема надані приватним нотаріусом Пруняком В.І. на вимогу господарського суду, документи не містять доказів надання розпорядником майна ТОВ "Октант-центр" згоди на укладення договору іпотеки.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з обґрунтованим висновком господарського суду Хмельницької області про те, що позовні вимоги Житлово-будівельного кооперативу "Подільський край" про визнання недійсним договору іпотеки від 08.10.2015р. укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" та Приватним підприємством "Октант-плюс", посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Пруняком Володимиром Івановичем та зареєстрованим в реєстрі за №1386, є обґрунтованими, такими, що підтверджені належними доказами, відповідають фактичним обставинам справи, а тому підлягають задоволенню.

Згідно ст.79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави. Судом враховано, що під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Також, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні поданого відповідачем - ТОВ "Октант-центр" клопотання про зупинення провадження у справі на підставі ст.79 ГПК України через недоведеність обставин про неможливість вирішення справи №924/1892/15 до вирішення справи №924/1884/15, а також про відмову у задоволенні клопотань від 26.01.2016р. та від 01.02.2016р. про витребування інформації та інших доказів, оскільки дані клопотання не стосуються предмету спору у даній справі.

Крім того, в силу ст.1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п.2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п.9.1 статуту ЖБК "Подільський край", голова правління кооперативу представляє кооператив перед третіми особами та у судових органах без доручення.

Отже, твердження скаржника в судовому засіданні про те, що голова ЖБК "Подільський край" не мав права підписувати позовну заяву та звертатись до суду з даним позовом баз погодження на те органом управління кооперативу є безпідставним.

У відповідності до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно вимог ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За змістом ст.36 ГПК України, письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору; письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

При цьому, згідно ст.34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр", наведені в апеляційній скарзі, спростовуються наведеним вище, матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

За наведених обставин, рішення господарського суду Хмельницької області від 01.02.2016р. у справі №924/1892/15 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" - без задоволення.

Керуючись ст.ст.101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Хмельницької області від 01.02.2016р. у справі №924/1892/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр", м.Хмельницький - без задоволення.

2. Справу №924/1892/15 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Савченко Г.І.

Віддрук. прим.:

1 - до справи,

2 - ЖБК "Подільський край" (АДРЕСА_1)

3 - ТОВ "Октант-центр" (29000, м.Хмельницький, вул.Озерна, буд. 20),

4 - ПП "Октант-плюс" (29000, м.Хмельницький, вул.Озерна, буд.20),

5 - в наряд.