ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2016 року Справа № 912/3906/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів: Широбокової Л.П., Дарміна М.О.,

секретар судового засідання: Однорог О.В.,

представники сторін:

від позивача: Добрострой О.С., договір про надання правової допомоги у господарській справі б/н від 13.02.2016 р., адвокат;

від відповідача-1: представник у судове засідання не з`явився;

від відповідача-2: представник у судове засідання не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім - ЛС" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 16.12.2015 року у справі №912/3906/15

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, Кіровоградська область, Олександрівський район, с. Підлісне

до відповідача-1 товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім - ЛС", м. Кіровоград

до відповідача-2 товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний науково-дослідний інститут "АНДІ", м. Івано-Франківськ

про визнання недійсним договору,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (надалі - ФОП ОСОБА_2) звернувся до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім - ЛС" (надалі - ТОВ "Інформаційно-торговий дім - ЛС") та товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний науково-дослідний інститут "АНДІ" (надалі - ТОВ "АНДІ "АНДІ") про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №3-УСТ від 17.03.2014 року, укладеного між сторонами.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 16.12.2015 року у справі №912/3906/15 (суддя - Глушков М.С.) позов зодоволено; визнано недійсним договір про відступлення права вимоги № 3-УСТ від 17.03.2014 року, укладений між ТОВ "Інформаційно-торговий дім - ЛС", ФОП ОСОБА_2 та ТОВ "АНДІ "АНДІ"; з ТОВ "Інформаційно-торговий дім - ЛС" на користь ФОП ОСОБА_2 стягнуто 609 грн. судового збору; з ТОВ "АНДІ "АНДІ" на користь ФОП ОСОБА_2 стягнуто 609 грн. судового збору.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального права, просить Дніпропетровський апеляційний господарський суд його скасувати, прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Апелянт на виклик суду не з'явився, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, про час і місце проведення судового засідання повідомлений належний чином (а.с. 163).

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає їх необґрунтованими та безпідставними.

Відповідач-2 в судове засідання не з'явився, відзив на апеляційну скаргу на вимогу суду не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Конверт з ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.01.2016 року щодо прийняття апеляційної скарги до розгляду, надісланий на його адресу, повернувся до суду з відміткою пошти про закінчення терміну зберігання рекомендованої кореспонденції, що згідно п.3.9.1 Постанови пленуму вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року, вважається належним повідомленням сторони про час і місце розгляду справи.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає можливим переглянути справу в апеляційному порядку за відсутності відповідачів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутнього в судовому засіданні представника позивача, дослідивши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Між ТОВ "Інформаційно-торговий дім - ЛС" (цедент), ФОП ОСОБА_2 (цесіонарій) та ТОВ "АНДІ "АНДІ" (боржник) укладений договір відступлення права вимоги №3-УСТ від 17.03.2014 року (надалі - договір), відповідно до умов якого цедент передає, а цесіонарій приймає на себе право вимоги боргу першого і стає кредитором боржника на загальну суму 406 855 грн. за наступними підставами та первинними договорами, укладеними між цедентом і боржником: за ухвалою Івано-Франківського міського суду від 11.02.2014 року у справі №909/62/14 на загальну суму 107 238 грн. по договору №96СН від 10.07.2013 року; за Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 24.02.2014 року у справі №344/19474/13-ц на загальну суму 299 617 грн. по договорам №58пмм від 19.04.2013 року та №66СН від 24.04.2013 року.

Згідно п. 2 договору цесіонарій набуває право (замість цедента) вимагати від боржника належного виконання наступних зобов'язань: поставки насіння соняшнику на суму 406 855 грн.

Відповідно до п.3 договору право вимоги засновано на нижчевказаних підтверджуючих документах, копії яких додаються:

3.1. Договір №58 пмм від 19.04.2013 року; видаткові накладні №РН-000084 від 07.05.2013 року; №PH-000093 від 16.05.2013 року; №РН-0000113 від 05.06.2013 року; №РН-0000157 від 19.07.2013.

3.2. Договір №66 СН від 24.04.2013 року; платіжні доручення №412 від 07.05.2013 року; №445 від 17.05.2013 року; №382 від 26.04.2013 року.

3.3. Договір №96 СН від 10.07.2013 року; платіжне доручення №705 від 17.07.2013 року.

3.4. Ухвала Івано-Франківського міського суду від 11.02.2014 року по справі №909/62/14.

3.5. Ухвала Івано-Франківського міського суду від 24.02.2014 року по справі №344/19474/13-ц.

Копії вищезазначених документів передані цедентом цесіонарію в момент підписання договору і є його невід'ємною частиною (п. 4 договору).

Пунктом 5 договору передбачено, що в рахунок компенсації цесіонарієм відступленого права вимоги при підписанні цього договору цесіонарій зобов'язується поставити у власність цедента насіння соняшника власного виробництва врожаю 2014 року в строк не пізніше 30.10.2014 року на суму, вказану в п. 2 договору (406 855 грн.) по цінам, визначеним за правилами п. 7 та п. 8 договору.

Договір діє з моменту його підписання сторонами до 31.12.2014 року і автоматично продовжується до проведення сторонами повних взаєморозрахунків (п.25 договору).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Перелік документів та обсяг інформації, яка є важливою для здійснення переданих первісним кредитором прав, визначається сторонами цесії у кожному конкретному випадку.

Позивач посилається на ті обставини, що ТОВ "Інформаційно-торговий дім - ЛС" передав йому саме копії, а не оригінали документів, які засвідчують його право вимоги до боржника: копії договорів, платіжних доручень та видаткових накладних, тобто оригінали документів, що мали бути передані згідно вимог ст. 517 Цивільного кодексу України, залишились у цедента, що, на думку позивача, свідчить про відсутність умислу зі сторони відповідача-1 на реальне настання правових наслідків, обумовлених договором, оскільки, залишивши собі оригінали документів, які засвідчують право вимоги до боржника, він, за твердженням позивача, не позбавився можливості пред'являти вимоги самостійно.

Однак статтею 517 Цивільного кодексу України визначено що, первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Отже, зазначеною нормою не передбачено зобов'язання передати первісним кредитором новому кредиторові саме оригіналів документів.

До того ж, актом приймання-передачі від 17.03.2014 року (а.с. 100) підтверджено передання відповідачем-1 позивачу документів, зазначених у п. 1, п. 3 договору, з якого не вбачається,що передані їх копії.

Позивач просить суд визнати договір недійсним на підставі ч.1 ст. 230 Цивільного кодексу України, відповідно до якої якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч.1 ст. 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 цього Кодексу.

Основними наслідками правочину, визнаного недійсним внаслідок обману є двостороння реституція: сторона поновлюється у попередньому становищі. Додаткові майнові наслідки для винної сторони передбачені ч.2 ст. 230 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку із вчиненням правочину.

Відповідно до п. 3.10 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 року у вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі статей 230 - 233 Цивільного кодексу України господарські суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем фактів обману, насильства, погрози, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, тяжких обставин і наявності їх безпосереднього зв'язку з волевиявленням другої сторони щодо вчинення правочину.

Під обманом слід розуміти умисне введення в оману представника підприємства, установи, організації або фізичної особи, що вчинила правочин, шляхом: повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності; заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину (наприклад, у зв'язку з ненаданням технічної чи іншої документації, в якій описуються властивості речі). При цьому особа, яка діяла під впливом обману, повинна довести не лише факт обману, а й наявність умислу в діях відповідача та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Суб'єктом введення в оману є сторона правочину, - як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю.

Статтею 519 Цивільного кодексу України встановлено, що первісний кредитор у зобов'язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов'язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Дослідивши передані відповідачем позивачу документи, місцевий господарський суд дійшов висновку, що ТОВ "Інформаційно-торговий дім - ЛС" в порушення положень ст.ст. 203, 512, 514, 517, 519 Цивільного кодексу України було передано ФОП ОСОБА_2 недійсне право вимоги щодо стягнення боргу та поставки насіння соняшнику з ТОВ АНДІ "АНДІ" на загальну суму 406 855 грн., оскільки первісним кредитором не було передано новому кредитору документів, які б засвідчували таке право у відповідному об'ємі; та зазначивши, що правочини, які не відповідають вимогам закону, не породжують будь-яких бажаних для сторін результатів, незалежно від волі сторін та їх вини у вчинення незаконного правочину, позов задовольнив.

Проте з таким висновком колегія суддів погодитись не може.

Згідно ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Уклавши оспорюваний договір та прийнявши на себе певні зобов'язання, позивач був обізнаний з об'ємом переданої йому вимоги до боржника, отримавши від відповідача-1 у день його укладення документи, що підтверджують право такої вимоги (акт приймання-передавання від 17.03.2014 року) та погодився з цим.

Після прийняття рішення Кіровоградським районним судом м.Кіровограду від 28.01.2015 року у справі №404/9365/14-ц, яким внаслідок невиконання ОСОБА_2 зобов'язання за договором відступленя права вимоги №3-УСТ від 17.03.2014 року з нього на користь ТОВ "Інформаційно-торговий дім - ЛС" стягнуто 406 855 грн. основного боргу, 203 427 грн. 50 коп. штрафних санкцій та 1 827 грн. судового збору, між позивачем та відповідачем-1 укладено мирову угоду від 01.07.2015 року (а.с. 105), що також свідчить про згоду ФОП ОСОБА_2 з умовами оспорюваного договору.

Окрім того, суд першої інстанції у своєму рішенні, встановивши, що на підставі договорів №58пмм від19.04.2013 року, №66СН від 24.04.2013 року та №96СН від 10.07.2013 року, укладених між відповідачем-1 та позивачем-2, у ТОВ "Інформаційно-торговий дім - ЛС" виникло право вимоги до боржника ТОВ "Аграрний науково-дослідний інститут "АНДІ", яке в подальшому було переуступлене ФОП ОСОБА_2 на суму 233 845 грн. 70 коп., не звернув уваги на ті обставини, що умови вищезазначених договорів (п.3.2) передбачають стягнення з постачальника штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання зобов'язання з вчасної поставки продукції в розмірі до 50% від суми простроченого зобов'язання.

Гарантійним листом від 14.03.2014 року (а.с. 98) ТОВ "АНДІ "АНДІ" визнає свою заборгованістю перед ТОВ "Інформаційно-торговий дім - ЛС" у розмірі 406 855 грн.

До того ж, у кожному вищезазначеному договорі встановлений строк поставки товару, який на момент укладання оспорюваного договору настав, тому покупець (кредитор) має право звертатися до суду за захистом свого порушеного права щодо недопоставки (непоставки) постачальником продукції незалежно від наявності (відсутності) зі свого боку порушень зобов'язань за договорами стосовно її оплати.

.Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем у відповідності до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу не доведено обставин, що є підставою пред'явлення позову, зокрема, факту обману, наявність умислу у діях відповідачів, внаслідок чого у його задоволенні слід відмовити.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст.99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім - ЛС" задовольнити.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 16.12.2015 року у справі №912/3906/15 скасувати.

Прийняти нове рішення.

В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім - ЛС" 1 339 грн. 80 коп. судового збору за перегляд судового рішення апеляційною інстанцією.

Доручити господарському суду Кіровоградської області у відповідності до ст. 116, ст. 117 Господарського процесуального кодексу України видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя М.О. Дармін

Суддя Л.П. Широбокова

(Повний текст постанови складено 09.03.2016 року)