ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2016р. Справа№ 914/3961/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ГалІО, м.Львів

до відповідача: Державного підприємства інженерного центру ТЕХНО-РЕСУРС, м.Львів

про стягнення 14926, 47 грн.

Суддя Н.Мороз

При секретарі М.Потикевич

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: н/з

Суть спору:

Позовну заяву подано Товариством з обмеженою відповідальністю ГалІО до Державного підприємства інженерного центру ТЕХНО-РЕСУРС про стягнення 14926, 47 грн.

Ухвалою господарського суду від 19.11.2015р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 07.12.2015р. (суддя Березяк Н.Є.)

З метою повного і обєктивного зясування всіх обставин спору, 07.12.2015р. розгляд справи відкладався з підстав, наведених у відповідній ухвалі суду.

У звязку з тимчасовою непрацездатністю судді Березяк Н.Є., внаслідок повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження №10 від 11.01.2016р., справу № 914/3961/15 передано на розгляд судді Мороз Н.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2016р.

Для всебічного, повного та об'єктивного вирішення спору, розгляд справи відкладався ухвалами суду від 11.01.2016р. та 02.02.2016р., з мотивів, зазначених у відповідних ухвалах.

16.02.2016р. в судовому засіданні оголошувалась перерва, про що представники сторін ознайомлені під розписку.

В судове засідання 01.03.2016р. представник позивача з"явився, подав клопотання від 01.03.2016р. вих. №150 про відмову від стягнення пені та просить суд стягнути з відповідача 13095,60 грн. основного боргу. Позовні вимоги обґрунтовує належним виконанням позивачем взятих на себе зобовязань згідно укладеного між сторонами договору, на виконання умов якого позивачем розроблено проектну документацію по обєкту «Реконструкція з облаштуванням багатоквартирного будинку сучасними засобами обліку і регулювання води та теплової енергії за адресою: вул.. ОСОБА_2, 354 у м. Львові», що підтверджується актом №1 передачі-приймання виконаних робіт від 24.12.2012р. на загальну суму 13095,60 грн. Проте, відповідач виконані роботи в порушення умов договору не оплатив, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на день розгляду справи не погашена та становить 13095,60 грн. Позов просить задоволити відповідно до клопотання від 01.03.2016р.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив. Згідно відзиву на позовну заяву, посилається на відсутність бюджетного фінансування, факт виконання позивачем робіт відповідач не заперечив.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, створивши у відповідності до ч. 3 ст. 4-3 ГПК України сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, суд встановив наступне.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона зобовязана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Однією з підстав виникнення зобовязань, згідно ст.11 ЦК України, зокрема є договори та інші правочини.

20.12.2012р. між Державним підприємством інженерний центр «ТЕХНО-РЕСУРС» (відповідач, за договором - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГалІО» (позивач, за договором - підрядник) укладено договір підряду №21/11/12/1.

Відповідно до п.1.1. договору, підрядник бере на себе зобовязання своїми силами і засобами за рахунок замовника розробити проектну документацію (роботи) вказану в п.1.2 договору відповідно до завдання на проектування (додаток №3 до договору), а замовник зобовязується прийняти результати та оплатити їх. Предмет проектно-кошторисної документації: «Реконструкція з облаштуванням багатоквартирного будинку сучасними засобами обліку і регулювання води та теплової енергії за адресою вул.ОСОБА_2, 354, у м.Львові» (п.1.2 договору).

Згідно умов п.2.1. договору, вартість робіт згідно з протоколом погодження договірної ціни (додаток №1 до договору підряду №21/11/12/1 від 20.12.2012р.) становить 13095,60 грн. в т.ч. ПДВ 2182,60 грн. (п.2.1 договору).

Згідно п. 3.1 договору, терміни виконання робіт 20 робочих днів з моменту підписання даного договору, отримання затвердженого завдання на проектування, здійснення попередньої оплати та видачі інших вихідних даних замовником. Датою завершення робіт підрядником вважається дата передачі замовнику готової проектно-кошторисної документації за накладною.

Відповідно до п.4.1 договору, після закінчення виконання робіт підрядник передає замовнику проектно-кошторисну документацію за накладною і акт здачі-приймання виконаних робіт. Замовник протягом трьох календарних днів після одержання проектно-кошторисної документації і акту здачі-приймання виконаних робіт розглядає їх та підписує і передає підряднику або надає мотивовану відмову з переліком необхідних доопрацювань (п.4.2. договору).

На виконання взятих на себе зобовязань, позивачем - ТзОВ ГалІО виконано роботи на загальну суму 13095,60 грн., що підтверджується актом №1 передачі-приймання виконаних робіт від 24.12.2012р. до договору №21/11/12/1 від 20.12.2012р., підписаним та скріпленим печатками сторін. (в матеріалах справи). Згідно акту роботи по розробці проектно-кошторисної документації «Реконструкція з облаштуванням багатоквартирного будинку сучасними засобами обліку і регулювання води та теплової енергії за адресою вул. ОСОБА_2, 354, у м. Львові» виконано на суму 13095,60 грн., замовник претензій до якості виконаних робіт не має.

Згідно п. 5.3.2. договору, замовник зобовязується прийняти роботи, виконані згідно з умовами цього договору та оплатити їх відповідно до п. 2.3 договору. Відповідно до п.2.3 договору, замовник проводить розрахунки з підрядником протягом 15-ти банківських днів тільки після отримання коштів замовником на власний рахунок казначейства та підписання актів прийому-передачі виконаних робіт з підрядником, якщо інше не буде обумовлено сторонами додатково. Якщо замовник не отримає коштів на виконання робіт від казначейства, умови даного договору між замовником та підрядником вважаються недійсними (п.2.5. договору).

Відповідно до п.6.1. договору, у разі затримки виконання робіт у строки, передбачені договором,підрядник сплачує пеню у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від вартості невиконаних робіт за кожен день прострочення.

З метою досудового врегулювання спору, листами вих. №049 від 04.02.2013р., вих. №078 від 25.02.2013р., вих. №100 від 11.03.2013р., вих. №223 від 12.06.2013р., вих. №521 від 09.12.2013р. позивач звертався до ДП ІЦ «ТЕХНО-РЕСУРС» з вимогою погасити наявну заборгованість. Проте, такі листи залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобовязань щодо оплати за виконані роботи в порушення умов договору, позивач звернувся до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача 13095,60 грн. основного боргу та 1830,87 грн. пені нарахованої на підставі п.6.1. договору.

01.03.2016р. позивачем подано клопотання, відповідно до якого ТзОВ «ГалІО» відмовляється від стягнення з відповідача 1830,87 грн. пені та просить стягнути лише основну суму боргу по договору підряду №21/11/12/1 від 20.12.2012 року в розмірі 13 095,60 грн.

Відповідно до ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (п. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України).

Згідно п.4 ст.882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

У відповідно до ч.1 ст.96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а ст.ст. 525, 526 ЦК України ст. 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Відтак посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування на оплату виконаних робі по даному обєкту, судом до уваги не приймається, враховуючи вищенаведене та вимоги ст.625 ЦК України, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання (ст. 617 ЦК України). Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 5 Оглядового листа Вищого господарського суду України від 18.02.2013р. № 01-06/374/2013 «Про практику вирішення спорів, пов'язаних із виконанням договорів підряду (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України)», посилання замовника на відсутність бюджетного призначення на фінансування робіт за договором підряду не може бути підставою для звільнення замовника від обов'язку оплати відповідних робіт, оскільки в разі відсутності коштів для оплати замовник був вправі та мав фактичну можливість призупинити виконання умов договору з моменту виявлення відсутності коштів для оплати робіт, а не приймати їх результати. Враховуючи викладене, відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання (Постанова Вищого господарського суду України від 23.08.2012 № 15/5027/715/2011). Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 № 11/446 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "ОСОБА_2 ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005р.

Відповідно до ст.80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Відповідно до п. 4.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 N 18 у випадках відмови позивача від позову (пункт 4 частини першої статті 80 ГПК) господарському суду слід керуватись частиною шостою статті 22 ГПК, тобто перевіряти, чи не суперечить ця відмова законодавству та чи не порушує вона інтереси інших осіб.

Враховуючи заяву позивача від 01.13.2016р. про відмову від позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 1830,87 грн., суд приймає дану заяву, як таку, яка не суперечить законодавству та не порушує інтереси інших осіб. Відтак, провадження у справі в цій частині підлягає припиненню на підставі п.4 ст.80 ГПК України.

Таким чином, відповідач взяті на себе зобовязання за договором не виконав, виконані роботи не оплатив, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на день розгляду не погашена, становить 13 095,60 грн. та підлягає стягненню.

Відповідно ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 38 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 43 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, матеріалами справи підтверджено невиконання відповідачем своїх зобовязань, відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судових засідань, а відтак, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

Судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, згідно ст. 49 ГПК України.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до п.5 ст.7 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями), сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 11, 96, 509, 525, 526, 617, 625, 629, 837, 843, 872 ЦК України, ст.ст. 193 ГК України, ст.ст. 43, 32, 33, 49, 80, 82, 84, 85, 116, 117 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства інженерний центр «ТЕХНО-РЕСУРС», м.Львів, вул. Наукова, буд.5 () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГалІО», АДРЕСА_1 () - 13 095,60 грн. - основного боргу та 1068,60 грн. судового збору.

3. В частині стягнення пені - провадження припинити.

4. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Рішення складено 04.03.2016р.

Суддя Мороз Н.В.