ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

29 лютого 2016 року Справа № 20/156-09
Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі :

головуючого суддіХодаківської І.П.,
суддівФролової Г.М.,
Яценко О.В.,
розглянувши
касаційну скаргуЛенінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції
на постанову від 29.12.2015 Дніпропетровського апеляційного господарського суду
у справі№20/156-09 господарського суду Дніпропетровської області
за позовомТОВ "Компанія "Ніко-Тайс"
до за участю ФОП ОСОБА_4 Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції
простягнення заборгованості в сумі 45 773,88грн

ВСТАНОВИЛА:

Ленінський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову від 29.12.2015 Дніпропетровського апеляційного господарського суду у справі №20/156-09 господарського суду Дніпропетровської області.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Порядок та розмір справляння судового збору визначається Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі (ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір").

Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу, виходячи з вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України.

Ленінський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції при поданні касаційної скарги судовий збір не сплатив, проте заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття судового рішення у даній справі посилаючись на те, що він є неприбутковим органом, який фінансується виключно з Державного бюджету України.

Враховуючи приписи статті 129 Конституції України та зміст абзацу 3 пункту 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 за № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" в якій зазначено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Таким чином, органи державної влади, що утримуються за рахунок державного бюджету, і суб'єкти господарювання та громадяни поставлено законом у рівні умови щодо обов'язку сплачувати судовий збір, у зв'язку з чим вибіркове надання господарським судом суб'єктивних переваг бюджетним установам перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення чи відстрочення сплати судового збору призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Вказаної правової позиції дотримується Верховний Суд України при застосуванні статті 8 Закону України "Про судовий збір" (ухвала Верховного Суду України від 13.11.2015 у справі № 910/3551/15).

Враховуючи вищевикладене, Вищий господарський суд України приходить висновку, що підстави для відстрочення сплати судового збору в даному випадку відсутні.

Неподання заявником касаційної скарги документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, згідно з п. 4 ст. 1113 ГПК України є підставою для повернення касаційної скарги.

Керуючись ст. 86, п. 4 ст. 1113 ГПК України, колегія суддів Вищого господарського суду України

УХВАЛИЛА:

Клопотання про відстрочення сплати судового збору відхилити.

Касаційну скаргу Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції на постанову від 29.12.2015 Дніпропетровського апеляційного господарського суду у справі №20/156-09 господарського суду Дніпропетровської області повернути без розгляду.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Г.М.Фролова

О.В. Яценко