ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2016 р.Справа № 915/1988/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Гладишевої Т.Я.,

суддів: Головея В.М., Колоколова С.І.

при секретарі судового засідання Будному О.В.

за участю представників сторін у судовому засіданні від 24.02.2016 р.:

від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2, за довіреностями;

від відповідача: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства Морський торговельний порт Южний

на рішення господарського суду Миколаївської області від 28.12.2015 р.

по справі № 915/1988/15

за позовом: Державного підприємства Морський торговельний порт Южний

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ФОРСАЖ

про стягнення 39 898,90 грн.

У судовому засіданні 24.02.2016 р. згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року Державне підприємство Морський торговельний порт Южний (далі позивач, ДП МТП Южний, Порт) звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ФОРСАЖ (далі відповідач, ТОВ ФОРСАЖ, Товариство) безпідставно набутих останнім коштів в розмірі 39 898,90 грн., що були сплачені позивачем за виконані роботи за договором № СД/ТХ-286 від 19.11.2012 р.

Позов обґрунтований тим, що проведеною Державною фіскальною інспекцією в Одеській області ревізією фінансово-господарської діяльності ДП МТП Южний виявлено завищення вартості виконаних ТОВ ФОРСАЖ робіт на загальну суму 38680,90 грн. (з ПДВ), що призвело до зайвої оплати ДП МТП Южний вказаній підрядній організації зазначених коштів.

У правове обґрунтування позову ДП МТП Южний послалось на ст. ст. 1212, 1213 ЦК України.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 28.12.2015 р. (суддя Фролов В.Д.) у позові відмовлено.

Рішення суду мотивовано безпідставністю позивних вимог ДП МТП Южний, оскільки відповідач отримав згадані вище грошові кошти за існування достатніх правових підстав, у спосіб, що не суперечить цивільному законодавству.

Не погодившись з рішенням суду, позивач звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказане рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також неповне зясування обставин справи. Зокрема, скаржник зазначив, що судом не прийнято до уваги факт повернення відповідачем позивачу 8000,00 грн., що, на думку Порту, свідчить про часткове визнання Товариством заборгованості та безпідставність набуття останнім грошових коштів у загальній сумі 38 680,90 грн.

У засіданнях суду апеляційної інстанції представники позивача підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, оскаржуване судове рішення - скасувати, задовольнивши позов.

ТОВ ФОРСАЖ, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судових засідань, що підтверджується долученими до матеріалів справи поштовими повідомленнями з відмітками підприємства поштового звязку про вручення поштових відправлень, не скористалось своїм процесуальним правом прийняти учать у судових засіданнях суду апеляційної інстанції.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, надавши оцінку всім обставинам справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників позивача, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Місцевим господарським судом правильно встановлено та підтверджено в процесі перегляду справи апеляційним господарським судом, що 19.11.2012 р. між ДП МТП Южний (замовник) та ТОВ ФОРСАЖ (підрядник) укладено Договір № СД/ТХ-286 (підряд на виконання робіт) (далі також Договір), за умовами якого підрядник зобовязується на власний ризик виконати за плату відповідно до умов цього Договору за завданням замовника роботи з капітального ремонту караульного приміщення ДП МТП Южний, а замовник зобовязаний прийняти ці роботи та оплатити їх на умовах, викладених у цьому Договорі.

Згідно п. 4.1 Договору загальна ціна робіт за цим Договором становить 813481,20 грн., в т.ч. ПДВ 20 % - 135580,20 грн. та включає в себе плату за використані матеріали, виконану роботу та відшкодування усіх обґрунтованих витрат підрядника, які повязані з цим Договором. Загальна ціна робіт за цим Договором визначена на основі Договірної ціни, яка є додатком № 1 та невідємною частиною Договору.

За умовами п. 6.1 Договору строк виконання робіт за цим Договором становить 120 календарних днів від дати отримання авансу.

У пункті 6.1 Договору сторони узгодили, що датою закінчення робіт вважається дата прийняття замовником за актом здавання-приймання виконаних робіт.

Пунктом 7.1. Договору передбачено, що здавання підрядником результатів виконаних робіт (предмета підряду) та приймання їх замовником оформлюється актами здавання-приймання виконаних робіт, які надаються підрядником замовнику протягом 5 календарних днів з моменту закінчення виконання робіт за Договором поетапно.

У відповідності до п. 7.2 Договору у разі виявлення недоліків під час приймання результатів робіт (предмета підряду) замовник має право відмовитися від підписання акта здавання-приймання виконаних робіт та скласти акт із вказівкою недоліків і строків їх усунення. Зазначений акт складається у двох примірниках та надається на погодження підряднику, який у разі згоди із змістом цього акта підписує його, скріплює печаткою та усуває всі недоліки у визначений цим актом строк. У разі незгоди підрядника із змістом цього акта спір вирішується в порядку, встановленому Договором.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 01.07.2013 р., але у будь-якому випадку не раніше повного виконання сторонами своїх зобовязань (п. 12.1 Договору).

Додатковою угодою № 1 до Договору, зареєстрованою Портом 05.02.2013 за № 13435/42, сторони досягли згоди про зміну обсягів робіт та загальної ціни робіт за Договором шляхом внесення змін до п. 4.1. Договору, встановивши загальну ціну робіт за цим Договором 887 652,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 147 942,00 грн., яка включає в себе плату за використані матеріали, виконану роботу та відшкодування усіх обґрунтованих витрат підрядника, які повязані з цим Договором. Загальна ціна робіт за цим Договором визначена на основі договірної ціни, яка є додатком № 1 та невідємною частиною Договору.

Додатковою угодою № 2 до Договору сторони досягли згоди про продовження строків виконання робіт за Договором, який (строк) склав 151 робочий день з дати отримання передплати.

З 11.11.2013 р. по 31.01.2014 р. Державною фіскальною інспекцією в Одеській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ДП МТП Южний за період з 01.04.2012 р. по 30.09.2013 р., за результатами якої складено відповідний акт від 07.02.2014 № 05-11/9.

Згідно вказаного акта ревізією встановлено, що в порушення п. 3.3.10.1 Правил визначення вартості будівництва ДБН Д.1.1-1-2000, затверджених наказом Держбуду України від 27.08.2000 р. № 174 (зі змінами та доповненнями), п. 4.1 Договору підряду № СД/ТХ-286 від 19.11.2012 р., по актах ф. № КБ-2в встановлено завищення вартості виконаних ТОВ ФОРСАЖ робіт на загальну суму 38 680,90 грн. (з ПДВ), що призвело до зайвої оплати ДП МТП Южний підрядній організації ТОВ ФОРСАЖ вказаних коштів, чим завдано збитків ДП МТП Южний на зазначену суму.

17.03.2014 р. Порт отримав від Державної фіскальної інспекції в Одеській області вимоги від 13.03.2014 р. № 15-05-23-14/2722 щодо усунення виявлених в ході ревізії порушень, в тому числі щодо стягнення з ТОВ ФОРСАЖ зайво сплачених коштів у розмірі 38 680,90 грн. (пункт 3 цих вимог).

Постановою Вищого адміністративного суду України від 24.09.2015 р. скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17.02.2014 р. та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2015 р., ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ДП МТП Южний до Державної фіскальної інспекції в Одеській області про визнання протиправним та скасування п.п. 1, 2, 3, 4, 6 письмової вимоги від 13 березня 2014 року № 15-05-23-14/2722 відмовлено. При цьому у даній постанові стосовно п.п. 3, 4, 6 вимоги зазначено: «Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, підстави та правильність їх обчислення перевіряє суд при розгляді справи за позовом про їх стягнення, а не в порядку визнання такої вимоги протиправною та її скасування».

Замовник направив на адресу підрядника лист-вимогу від 27.10.2015 р. вих. № 6146/01/102/15 про повернення на рахунок ДП МТП Южний у строк до 09.11.2015 р. зайво сплачених коштів в розмірі 38680,90 грн., яка залишена Товариством без задоволення, що зумовило звернення Порту із вказаним вище позовом.

Пунктами 1, 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами пунктів 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу; договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (п. 1 ст. 843 ЦК України).

Пунктом 1 статті 846 вищеназваного Кодексу визначено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Статтею 849 ЦК України передбачені права замовника під час виконання роботи, а саме: замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника; якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків; якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника; замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Згідно ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частиною 4 ст. 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акти виконаних робіт за Договорами є письмовими документами, які визначають період виконання робіт підрядником, види робіт, які здійснив підрядник за цей період, а також вартість цих робіт.

Як вбачається з наданих на вимогу ухвали суду апеляційної інстанції від 10.02.2015 р. належним чином завірених копій акту № 30 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2013 року (на суму 294759,60 грн.) та акту № 32 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2013 року (на суму 567081,60 грн.), на підставі договору № СД/ТХ-286 від 19.11.2012 р. ТОВ ФОРСАЖ виконані на замовлення ДП МТП Южний будівельні роботи щодо ремонту караульного приміщення інв.1079. Вказані акти підписані представниками як підрядника, так і замовника без будь-яких зауважень та скріплені печатками сторін.

Відтак, судова колегія зауважує, що вказані акти є допустимими доказами виконання Товариством своїх зобовязань за Договором та оскільки позивач прийняв виконані роботи, не заявивши при цьому про допущення підрядником будь-яких відступів від умов Договору чи наявність інших недоліків, то за вищенаведеними приписами ст. 853 ЦК України він втратив право у подальшому посилатись на відступи від умов Договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до п. 1 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні органу державного фінансового контролю надається право: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо).

Підпунктом 4 пункту 4 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23.04.2011 р. № 499/2011, врегульовано вжиття Держфінінспекцією України відповідно до покладених на неї завдань заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб. Такі заходи вживаються в установленому порядку Держфінінспекцією України як центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України та який входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до п. 6 вказаного вище Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема, в установленому порядку здійснювати державний фінансовий контроль шляхом проведення: інспектування у формі планових та позапланових ревізій певного комплексу чи окремих питань фінансово-господарської діяльності підприємств, установ та організацій, визначених у підпункті 1 пункту 4 цього Положення; державного фінансового аудиту; перевірки державних закупівель; перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси та інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур закупівель, проводити перевірку фактичної наявності цінностей.

Акт перевірки вказаного контролюючого органу може бути підставою для вжиття ним в межах своєї компетенції відповідних заходів реагування, в тому числі, притягнення до відповідальності посадових осіб позивача у встановленому чинним законодавством порядку, а не для встановлення певного зобов'язання в межах господарсько-договірних відносин.

Таким чином, судова колегія зазначає, що акт ревізії Державної фінансової інспекції в Одеській області лише фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась. Зазначений акт ревізії не може змінювати, припиняти (частково або повністю) договірні правовідносини сторін, зобовязання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт.

У матеріалах даної справи відсутні докази на підтвердження направлення відповідачу письмових пропозицій чи проектів змін до Договору в частині зменшення розміру плати за роботи, відповідно до приписів статей 651, 652 ЦК України. Відсутні також докази внесення змін до Договору або визнання недійсним цього Договору.

Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами Договору № СД/ТХ-286 від 19.11.2012 р. і не можуть їх змінювати, тому посилання Порту на акт ревізії Державної фінансової інспекції в Одеській області як на підставу для задоволення позовних вимог є безпідставними, оскільки цей акт сам по собі не є належним та допустимим доказом невиконання ТОВ ФОРСАЖ своїх зобовязань за Договором № СД/ТХ-286 від 19.11.2012 р.

Що стосується правової підстави позову, судова колегія зазначає наступне.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Так, вказаною статтею передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі; у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ст. 1213 ЦК України).

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обовязків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, так як отримане однією зi сторін у зобовязанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Якщо ж зобов'язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов'язання). Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним.

У разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Таким чином, за наявності укладеного між сторонами Договору № СД/ТХ-286 від 19.11.2012 р., який не було визнано в установленому законом порядку недійсним, відповідач отримав грошові кошти як оплату за виконані за Договором роботи, тому ці кошти набуто за наявності правової підстави - Договору, а тому грошові кошти в розмірі 39 898,90 грн. не можуть бути витребувані відповідно до положень ст. 1212 ЦК України як безпідставно набуті.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про те, що позов Державного підприємства Морський торговельний порт Южний до Товариства з обмеженою відповідальністю ФОРСАЖ не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами підстав для стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 39 898,90 грн., ані як безпідставно набутого майна, ані в якості заборгованості чи збитків.

Посилання скаржника на вищезгадану постанову Вищого адміністративного суду України від 24.09.2015 р. не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки, як зазначено в цій постанові, наявність підстав для стягнення виявлених при проведенні ревізії збитків перевіряє суд при розгляді справи за позовом про їх стягнення, а не в порядку визнання відповідної вимоги протиправною та її скасування.

Наведені скаржником у апеляційній скарзі інші доводи також не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування чи зміни зазначеного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 103, 105 ГПК України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 28.12.2015 р. по справі № 915/1988/15 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст складено та підписано 29.02.2016 р.

Головуючий суддя: Т.Я. Гладишева

Суддя: В.М. Головей

Суддя: С.І. Колоколов