ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2016 р. Справа № 911/5451/15

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Литовці А.С.

розглянувши справу № 911/5451/15

за позовом Приватного акціонерного товариства «МТС Україна», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарматрансагро»,

смт. Терезине, Білоцерківський район

про стягнення 8672,40 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність № 0047/16 від 22.01.2016;

ОСОБА_2 - довіреність № 0045/16 від 22.01.2016;

від відповідача: ОСОБА_3 - довіреність № 06 від 03.02.2016.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МТС Україна» (далі-позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фарматрансагро» (далі-відповідач) про стягнення 8672,40 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договорів про надання послуг рухомого (мобільного) телефонного звязку № 5726602 від 06.03.2012, № 5726594 від 06.03.2012, № 5726601 від 06.03.2012, № 5726598 від 06.03.2012, № 5726606 від 06.03.2012, № 5726608 від 06.03.2012, № 5726612 від 06.03.2012, № 5726616 від 06.03.2012, № 5726622 від 06.03.2012, № 5726628 від 06.03.2012 та укладених Додаткових угод № 5167176 від 07.03.2012, № 5167171 від 07.03.2012, № 5167194 від 07.03.2012, № 5167189 від 07.03.2012, № 5167186 від 07.03.2012, № 5167184 від 07.03.2012, № 5167180 від 07.03.2012, № 5167182 від 07.03.2012, № 5167190 від 07.03.2012, № 5167207 від 07.03.2012, в частині оплати отриманих послуг мобільного звязку, у звязку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 425,00 грн., з огляду на наявність якої позивачем нарахована договірна санкція у розмірі 8247,40 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.12.2015 порушено провадження у справі № 911/5451/15 та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

Присутніми в судовому засіданні 18.01.2016 представниками відповідача надані документи, витребувані судом та відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позову та просить суд відмовити в його задоволенні, а також стягнути з позивача понесену відповідачем моральну шкоду в сумі 2000,00 грн. Обґрунтовуючи свої заперечення відповідач посилається на те, що між позивачем та відповідачем були підписані договори з датою - 06.03.2012, а не як зазначено у позовні заяві - 15.03.2012, а на відповідних додаткових угодах взагалі відсутні дати їх підписання.

Присутніми в судовому засіданні 18.01.2016 представниками позивача надані документи, витребувані судом, та підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові, а також заявлене усне клопотання про відкладення розгляду справи, з метою надання додаткових пояснень у справі.

Розглянувши вимогу відповідача про стягнення моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн., суд приходить висновку про залишення її без розгляду, оскільки відповідачем не дотримано вимог ст. ст. 54, 56, 57, 60 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 18.01.2016 судом, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, відкладено розгляд справи.

В судовому засіданні 03.02.2016 представником позивача надані суду письмові пояснення № FD-16-1635/1 від 29.01.2016 та № FD-16-1635/2 від 29.01.2016, в яких позивач зазначає, що відповідні договори дійсно були укладені між сторонами у справі 06.03.2012, проте зарахування суми первинного авансу на особистий рахунок позивача відбулось саме 15.03.2012, що обумовлено умовами вказаних договорів. Також позивачем зазначено, що договірна санкція погоджена сторонами при підписанні додаткових угод, не обчислюється у відсотках від суми невиконаного, неналежного та/або несвоєчасного виконаного зобовязання та нараховується позивачем у якості забезпечення виконання зобовязання та у разі порушення виконання зобовязання, незалежно від наявності заборгованості за послуги мобільного звязку.

Ухвалою суду від 03.02.2016, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, відкладено розгляд справи.

В судовому засіданні 22.02.2016 представниками позивача наданий суду розрахунок суми боргу по кожному договору окремо та підтримані позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти позову з підстав, викладених у раніше наданому суду відзиві на позовну заяву.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем (оператор) та відповідачем (абонент) укладені Договори про надання послуг рухомого (мобільного) телефонного звязку № 5726602 від 06.03.2012 (Договір № 1), № 5726594 від 06.03.2012 (Договір № 2), № 5726601 від 06.03.2012 (Договір № 3), № 5726598 від 06.03.2012 (Договір № 4), № 5726606 від 06.03.2012 (Договір № 5), № 5726608 від 06.03.2012 (Договір № 6), № 5726612 від 06.03.2012 (Договір № 7), № 5726616 від 06.03.2012 (Договір № 8), № 5726622 від 06.03.2012 (Договір № 9), № 5726628 від 06.03.2012 (Договір № 10), відповідно до умов п.п. 1.1, 1.3, 5.2, 5.4, 5.8 яких оператор зобов'язався надавати замовлені абонентом послуги мобільного звязку, надання яких розпочинається після внесення абонентом повної суми первинного авансу, а абонент взяв на себе обовязок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за збереження номеру; сплачувати авансові платежі до моменту фактичного використання раніше внесеного авансу; систематично перевіряти інформацію, розміщену на сайті www.mts.com.ua. тощо.

Розділом 6 Договорів передбачений загальний порядок розрахунків, а саме надання замовлених абонентом послуг здійснюється за попередньою оплатою та/або в кредит згідно з тарифами оператора. Розрахунковий період становить один календарний місяць. Кожному абоненту надається один особовий рахунок, на підставі чого здійснюються розрахунки за надані послуги, у звязку з чим відповідачеві було присвоєно особовий рахунок № 1.12364340.

Розрахунки за надані послуги та авансові платежі абонент сплачує: готівкою, перерахуванням на поточний рахунок оператора або кредитною карткою в національній валюті України або поповнює рахунок свого мобільного номеру за допомогою карток оплати. За наявності авансу рахунки повинні бути сплаченими в строк, до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, але в будь якому разі до моменту фактичного використання авансу. Абонент самостійно відповідає за правильність та своєчасність здійснених ним оплат.

Розділом 8 «Строк дії Договору», сторони передбачили, що договори набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами. Строк дії договорів складає один рік з моменту набуття ними чинності. Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договорів жодна із сторін письмово не заявить про намір розірвати їх, то договори вважаються продовженим (пролонгованим) ще на один календарний рік на таких самих умовах. Така пролонгація строку договорів можлива без обмеження терміну. Строк договорів може бути достроково припинений у випадку непогашення заборгованості протягом трьох місяців.

Позивач належним чином та в повному обсязі виконав взяті на себе згідно з умовами договір зобовязання, надавши відповідачу послуги мобільного звязку замовлені останнім.

Однак відповідач порушуючи умови договорів та положення Закону України «Про телекомунікації», взяті на себе зобовязання щодо своєчасної оплати отриманих послуг належним чином не виконував, у звязку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість з оплати послуг мобільного звязку в сумі 425,00 грн.

Відповідно до п. 9.1 договорів, договір припиняється якщо абонент має несплачені рахунки і не погасив наявну заборгованість протягом одного місяця після відправлення йому письмового повідомлення.

З метою досудового врегулювання спору позивач 25.04.2013 року звернувся до відповідача з претензію № С 1.12364340/03, в якій вимагав погасити прострочену заборгованість.

Претензія позивача залишена відповідачем без відповіді та задоволення, у звязку з чим, позивачем на підставі п. 9.1 договорів було відключено відповідача від мережі звязку позивача.

Згідно зі ст. 63 Закону України «Про телекомунікації», телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства.

Умовами надання телекомунікаційних послуг є: укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації; оплата замовленої споживачем телекомунікаційної послуги.

Статтею 68 Закону визначено, що розрахунки за телекомунікаційні послуги здійснюються на умовах договору про надання телекомунікаційних послуг між оператором, провайдером телекомунікацій та споживачем або без договору за готівкову оплату чи за допомогою карток тощо в разі одержання споживачем замовленої за передоплатою (авансованої) послуги за тарифами, затвердженими згідно із законодавством.

У разі невикористання авансу протягом розрахункового періоду залишок суми коштів переноситься на наступний розрахунковий період, якщо інше не передбачено договором. Списання оператором або провайдером телекомунікацій залишку суми коштів абонента, в тому числі на свою користь, забороняється.

Статтею 33 Закону передбачено, що споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема, виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги;

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Укладені між сторонами договори за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовник) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Присутніми представниками відповідача не надано суду доказів оплати заборгованості за отримані згідно з вказаними договорами послуги.

Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за надані, згідно з умовами Договорів про надання послуг рухомого (мобільного) телефонного звязку № 5726602 від 06.03.2012, № 5726594 від 06.03.2012, № 5726601 від 06.03.2012, № 5726598 від 06.03.2012, № 5726606 від 06.03.2012, № 5726608 від 06.03.2012, № 5726612 від 06.03.2012, № 5726616 від 06.03.2012, № 5726622 від 06.03.2012, № 5726628 від 06.03.2012 послуги, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 425,00 грн. визнається судом та підлягає задоволенню.

Крім того, у звязку з несплатою відповідачем наданих йому послуг звязку та припиненням дії відповідних договорів, позивачем, на підставі п. 1.2 додаткових угод, нараховано відповідачу договірну санкції в розмірі 8247,40 грн.

Згідно з ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

В забезпечення виконання зобовязань абонента перед оператором, між позивачем і відповідачем укладені Додаткові угоди № 5167176 від 07.03.2012, № 5167171 від 07.03.2012, № 5167194 від 07.03.2012, № 5167189 від 07.03.2012, № 5167186 від 07.03.2012, № 5167184 від 07.03.2012, № 5167180 від 07.03.2012, № 5167182 від 07.03.2012, № 5167190 від 07.03.2012, № 5167207 від 07.03.2012 до договорів №№ 1-10, якими сторони передбачили, що у разі відмови абонента від основного договору та/або додаткової угоди, зокрема від послуг голосової телефонії, до закінчення строку, визначеного додатковими угодами або якщо дія основного договору достроково припиняється, у звязку з несплатою абонентом наданих йому послуг звязку, абонент несе відповідальність у вигляді сплати на користь оператора договірної санкції в розмірі 2,74 грн. за кожен день, що залишився до терміну дії відповідної додаткової угоди, починаючи з дня припинення.

Умовами п.п. 1.1 визначених угод передбачено, що абонемент не має права відмовитись від основного договору та/або додаткової угоди до нього, протягом 365 календарних днів з моменту підписання додаткової угоди.

Право учасників господарських відносин встановлювати інші ніж передбачено ЦК України види забезпечення виконання зобовязань, визначено ч. 2 ст. 546 ЦК України, що узгоджується із свободою договору встановленою ст. 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, субєкти господарських відносин при укладені договору наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобовязань встановленням окремого виду відповідальності - договірної санкції, за невиконання чи неналежне виконання договірних зобовязань, зокрема, передбаченої п. 1.2 додаткових угод, яка не суперечить висновкам законодавства.

Такої ж правової позиції дотримується і Верховний Суд України, викладеної у постанові від 22.11.2010 у справі № 14/80-09-2056.

На підставі вказаних норм права, враховуючи, що розрахунок договірної санкції, наявний в матеріалах справи, є арифметично вірним, вимога позивача про стягнення з відповідача 8247,40 грн. договірної санкції визнається судом та підлягає задоволенню.

Враховуючи наведе вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, при повному задоволенні позову покладаються на відповідача.

Враховуючи наведе вище, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фарматрансагро» (09133, Київська область, Білоцерківський район, смт. Терезине, вул. Шкільна, 2, ) на користь приватного акціонерного товариства «МТС Україна» (01601, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15, ) 425 (чотириста двадцять пять) грн. 00 коп. заборгованості, 8 247 (вісім тисяч двісті сорок сім) грн. 40 коп. договірної санкції та 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 29.02.2016

Суддя О.О. Христенко