донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

01.03.2016р. справа №908/5325/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача: не зявився;
від відповідача: ОСОБА_5 (за довіреністю №40 від 08.02.2016р.)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Чайка», м.Токмак Запорізької області
на рішення господарського суду Запорізької області
від26.01.2016р. (повний текст підписано 29.01.2016р.)
по справі№908/5325/15 (суддя Давиденко І.В.)
за позовомКомунального підприємства «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради, м. Токмак Запорізької області
до Приватного підприємства «Чайка», м.Токмак Запорізької області
про стягнення 29728,44грн.
В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради, м. Токмак Запорізької області (Позивач) звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Приватного підприємства «Чайка», м. Токмак Запорізької області (Відповідач) про стягнення 44135,80грн. за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді №97 від 01.10.2013р., з яких 24 407,36грн. суми основного боргу, 7 896,67грн. пені, 11 005,87грн. втрат від інфляції та 825,90грн. 3% річних.

В ході розгляду справи, Позивач своєю заявою (а.с.43) зменшив розмір позовних вимог, остаточно вимагаючи з Відповідача стягнення 29 728,44грн., з яких 10 000,00грн. суми основного боргу; 7 896,67грн. пені; 11 005,87грн. втрат від інфляції; 825,90грн. 3% річних.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 26.01.2016р. (повний текст підписано 29.01.2016р.) у справі №908/5325/15 позовні вимоги з урахуванням їх зменшення були задоволені частково, стягнуто з Приватного підприємства «Чайка» 10 000,00грн. суми основного боргу, 2 811,75грн. пені, 11 005,87грн. втрат від інфляції та 760,63грн. 3% річних; в задоволені решти позовних вимог було відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду було вмотивовано доведеністю факту неповного виконання Відповідачем обовязку зі сплати коштів за користування тепловою енергією згідно договору №97 від 01.10.2013р. про постачання теплової енергії в гарячій воді та усуненням недоліків судом у розрахунках Позивача.

Приватне підприємство «Чайка», не погодившись з прийнятим рішенням, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає не прийняття до уваги суду доказів наданих Відповідачем, які підтверджують повну сплату суми заборгованості за період з жовтня 2013р. по квітень 2014р. включно шляхом проведення клірингового розрахунку, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 01.03.2014р., окрім того судом невірно були визначені правовідносини між сторонами та застосовані не ті норми права, які підлягали застосуванню.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Попков Д.О. та суддів Радіонова О.О., Марченко О.А.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 17.02.2016р. було порушено апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 01.03.2016р. об 11.40.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представник Скаржника у судовому засіданні 01.03.2016р. підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги у повному обсягу.

Представник Позивача у судове засідання 01.03.2016р. попри належне повідомлення не зявився, проте на електронну пошту суду надіслав відзив від 01.03.2016р. №261, за змістом якого заперечував проти апеляційних вимог, наполягаючи на законності і обґрунтованості переглядуваного рішення. За висновком судової колегії, відсутність представника Позивача, явка якого не визнавалась обовязковою, у світлі достатніх матеріалів справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.2 ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як було встановлено місцевим судом та вбачається із матеріалів справи, 01.10.2013р. між Комунальним підприємством «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради (Енергопостачальна організація) та Приватним підприємством «Чайка» (Споживач) укладено Договір про постачання теплової енергії в гарячій воді № 97 (Договір а.с.10), відповідно до п.3 якого Енергопостачальна організація відпускає Споживачу в період з 01.10.2013р. по 01.10.2014р. максимум теплового навантаження на опалення організації 0,006703 Гкал/год. Опалювальна площа становить 63,1 кв.м.

Відповідно до п.2 Договору, на момент укладення договору борг за теплову енергію перед Комунальним підприємством «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради складає 16917,13грн.

Орієнтована вартість теплової енергії за поточний рік відповідно до тарифів, діючих на момент укладення договору, становить 12653грн.

Згідно з п.5 Договору подача теплової енергії на початку опалювального періоду проводиться після подання Споживачем актів звірки з бухгалтером Енергопостачальної організації для визначення заборгованості за відпущене тепло і повного її погашення. Акти звірки повинні подаватися до 1 жовтня кожного року (до початку опалювального періоду)

В п. 13 Договору визначено, що відпуск теплової енергії визначений розрахунковим методом.

Приписами п. 14 Договору встановлено, що Споживач зобовязаний сплатити предявлений йому рахунок не пізніше 5-ти днів після його отримання.

У випадках несплати нараховується пеня у розмірі 0,75% за добу на суму несплачених платіжних документів, але не більше 2-ї ставки НБУ (п.15 Договору)

Згідно з п. 22 Договору, він набуває чинності з дня його підписання обома сторонами. Припинення дії договору не звільняє Споживача від обовязку повної сплати спожитої ним раніше теплової енергії (п 23 Договору).

З матеріалів справи вбачається, що Позивач свої зобовязання за Договором виконав належним чином та в повному обсязі, відпустив Відповідачу теплову енергію на загальну суму 26324,49 грн., що підтверджується виставленими рахунками (які сторони визначили документальним актом передачі та споживання відповідних послуг): № 97/10 від 31.10.13. на суму 886,54 грн., № 97/11 від 30.11.13. на суму 1309,66 грн., № 97/12 від 31.12.13. на суму 2307,00 грн. , № 97/1 від 31.01.14. на суму 2319,97 грн., № 97/2 від 28.02.14. на суму 1863,43 грн., № 97/3 від 31.03.14. на суму 1285,76 грн., № 97/4 від 24.04.14. на суму 407,14 грн., № 97/10 від 31.10.14. на суму 519,65 грн., № 97/11 від 30.11.14. на суму 2214,67 грн., № 97/12 від 31.12.14. на суму 3239,86 грн., № 97/1 від 31.01.15. на суму 3431,30 грн., № 97/2 від 28.02.15. на суму 2739,16 грн., № 97/3 від 3103.15. на суму 2860,57 грн., № 97/4 від 23.04.15. на суму 939,78 грн., підписаними Відповідачем без зауважень (а.с.а.с.11-24)

Між тим, Відповідач свої зобовязання щодо оплати вартості отриманої теплової енергії за Договором за період з жовтня 2013р. по серпень 2015р. у повному обсязі не виконав, сплативши суму боргу лише в розмірі 1917,13 грн., що підтверджується платіжним дорученням №135 від 31.08.2015р.(а.с.60), належним чином завірена копія якого міститься в матеріалах справи, таким чином, залишок несплаченої суми становив 24 407,36грн.

Також, Відповідачем було частково погашено суму основного боргу у розмірі 14407,36 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 144 від 05.10.2015р. на суму 379,50 грн.(а.с.61), №145 від 05.10.2015р. на суму 5974,18грн.(а.с.62), № 146 від 05.10.2015р. на суму 1514,17 грн.(а.с.63), № 147 від 05.10.15. на суму 6539,51грн.(а.с.64), належним чином завірені копії також долучені до матеріалів справи. Під час формування первісного розміру позовних вимог ці оплати не були враховані у розрахунку, проте в перебігу розгляду справи Позивач в порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України зменшив (а.с.43) з їх урахуванням (а.с.44) розмір стягуваної заборгованості до несплаченого залишку в сумі 10 000,00грн.

В матеріалах справи також наявний договір про відступлення права вимоги б/н від 31.05.2013р.(а.с.75), укладений між Комунальним підприємством Токмак теплоенергія Токмацької міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Токмак теплоенергія, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю Токмак теплоенергія (Первісний кредитор) передає Комунальному підприємству Токмак теплоенергія Токмацької міської ради (Новий кредитор), а Новий кредитор приймає право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за Договорами Про надання послуги з централізованого опалення, Договорами Про постачання теплової енергії в гарячій воді, Договорами Про закупівлю послуг з постачання теплової енергії за державні кошти (далі Основними договорами), укладеними між Первісним кредитором та фізичними особами, приватними підприємцями, юридичними особами, які є споживачами теплової енергії (далі - Боржники).

В акті прийому-передачі від 31.05.2013р.(а.с.76) до цього договору зазначено, що Первісний кредитор передає, а Новий кредитор приймає дебіторську заборгованість на загальну суму 9367527,28грн. згідно Додатку №1 в сумі 4 964 533,98грн.(а.с.77), Додатку №2 в сумі 856 489,21грн.(а.с.78), Додатку №3 в сумі 3 546 504,09грн.(а.с.79)

Відповідно до Додатку № 2 (в редакції Додаткової угоди №1 від 30.12.2013р.(а.с.а.с.80,81) до зазначеної вище суми заборгованості включається і заборгованість Відповідача в сумі 16 917,13грн. за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді №250 від 01.10.2012р.(а.с.83)

Також з матеріалів справи вбачається, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2015р. «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» між Управлінням соціального захисту населення Токмацької міської ради та Фінансовим управлінням Токмацької міської ради було підписано схему проведення розрахунків по нарахованим пільгам та субсидіям населенню за квартирну плату станом на 01.03.2014р.(а.с.98), відповідно до якої між зазначеними вище особами було проведено взаєморозрахунок на суму 10 000,00грн. (а.с.а.с.97, 99).

Листом № 06-09/2344 від 16.11.2015р. (а.с.84) Департамент фінансів Запорізької обласної державної адміністрації надав Позивачу розяснення щодо порядку проведення взаєморозрахунків по нарахованих пільгах та субсидіях за механізмом, передбаченим постановою Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2015р., відповідно до якого зазначено, що у зведений реєстр до спільного протокольного рішення про проведення взаєморозрахунків по нарахованих пільгах та субсидіях населенню № 20/7707 від 17.03.2014р. включені розрахунки між Позивачем та Відповідачем на суму 10000,00 грн., схема взаєморозрахунку узгоджена усіма учасниками та розрахунки проведені у березні 2014р. за рахунок коштів субвенцій з державного бюджету, таким чином зменшення/збільшення суми заборгованості між учасниками розрахунків за механізмом, затвердженим зазначеною вище постановою Кабінету Міністрів України, не допускається.

Окрім того, в матеріалах справи наявна довідка Комунального підприємства «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради №10 від 05.01.2016р.(а.с.а.с.120), яка була надана Господарському суду Запорізької області та з якої вбачається, що кошти в сумі 10 000,00грн., проведені за рахунок коштів субвенції з державного бюджету згідно зі схемою проведення розрахунків, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2015р. зараховані на погашення заборгованості Приватного підприємства «Чайка» за договором №250 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.10.2012р.

Таким чином, сума заборгованості Відповідача за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді №250 від 01.10.2012р. стала складати 6 917,13грн., а за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді №97 від 01.10.2013р. 10 000,00грн., що підтверджується випискою про обороти рахунку 361 Позивача за 01.04.2014р. по 29.10.2015р. (а.с.118 зворотна сторона)

Зарахування суми у розмірі 10 000,00грн. на користь Комунального підприємства «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради також вбачається з підписаного та скріпленого печатками сторін акту звірки взаємних розрахунків станом на 01.03.2014р.(а.с.97)

Між тим, враховуючи несплату Відповідачем заборгованості за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді №97 від 01.10.2013р. у розмірі 10 000,00грн., Господарський суд Запорізької області, перевіривши правильність розрахунків Позивача, частково задовольнив його позовні вимоги, стягнувши з Приватного підприємства «Чайка» 10 000,00грн. суми основного боргу; 2 811,75грн. пені; 11 005,87грн. втрат від інфляції; 760,63грн. 3% річних.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Виходячи із приписів ст.1 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у Позивача певного захищуваного субєктивного права або інтересу, порушення такого субєктивного права (інтересу) з боку Відповідача та належність (передбаченість законодавством та адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Виходячи з правової природи та змісту укладеного між сторонами договору про постачання теплової енергії в гарячій воді №97 від 01.10.2013р., який у розумінні ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України та ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обовязків, спірні правовідносини регламентуються, насамперед, положеннями Законів України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги» та «Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій», а також відповідними нормами Господарського та Цивільного кодексів України.

Сутність заявленого позову полягає у спонуканні Відповідача до примусового виконання обовязку зі сплати коштів за спожиту теплову енергію за договором №97 від 01.10.2013р. та застосуванні наслідків його невиконання у вигляді додаткового стягнення пені, 3% річних та інфляційної індексації відносно періоду споживання послуг з теплопостачання за період з жовтня 2013р. по квітень 2014р. включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

В свою чергу, ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» встановлює обовязок споживача з щомісячного розрахунку за фактично спожиту теплову енергію, що у світлі вимог ст.530 Цивільного кодексу України та наявних в матеріалах справи рахунків на оплату, підтверджують факт невиконання Споживачем своїх обовязків. Таким чином, Відповідач не мав правових підстав для ухилення від розрахунку за отримані послуги з теплопостачання згідно п.14 договору №97 від 01.10.2013р. та рахунків Позивача.

З приводу доводів апелянта щодо не прийняття до уваги місцевого суду доказів наданих Відповідачем, які підтверджують повну сплату суми заборгованості за період з жовтня 2013р. по квітень 2014р. включно за договором №97 від 01.10.2013р. шляхом проведення клірингового розрахунку на суму 10 000,00грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 01.03.2014р., апеляційний суд зазначає, що на дату проведення означеного розрахунку 01.03.2014р., як вірно було встановлено місцевим судом, заборгованість Приватного підприємства «Чайка» перед Позивачем за договором №97 від 01.10.2013р. складала лише 8686,60грн. (за рахунками №97/10 від 31.10.2013р., №97/11 від 30.11.2013р., №97/12 від 31.12.2013р., №97/1 від 31.01.2014р., №97/2 від 28.02.2014р.). Отже, зарахування 10 000,00грн. не могло відбутися в межах цього договору, між тим зазначену суму у розмірі 10 000,00грн було зараховано для погашення заборгованості за договором № 250 від 01.10.2012р., що і вбачається з акту звірки взаємних розрахунків станом на 01.03.2014р. Відтак, апеляційний суд відхиляє доводи Скаржника в цій частині та в частині невірного визначення місцевим судом правовідносин між сторонами та застосування не тих норм права, оскільки такі твердження є доказово та юридично неспроможними.

Враховуючи наведене, Відповідач не мав жодних правових підстав для ухилення від виконання обовязку зі сплати відповідних коштів за отримані послуги з опалення за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді №97 від 01.10.2013р. в сумі 10 000,00грн.

Відповідно до ст.ст.549, 611, 625 Цивільного кодексу України та ст.ст.216-218 Господарського кодексу України наслідком прострочення виконання грошового зобов'язання є право кредитора вимагати, зокрема, сплати заборгованості, з нарахованими впродовж періоду прострочення на неї 3% річних, інфляційної індексації та пені, передбаченої п.15 договору про постачання теплової енергії в гарячій воді №97 від 01.10.2013р.

Проаналізувавши розрахунки позовних вимог, які були надані Позивачем на підтвердження права вимоги (а.с.а.с.7-9) та розрахунки суду першої інстанції, апеляційний суд погодився з правильністю розрахунків по стягнення 3% річних в сумі 760,63грн., проте, що стосується інфляційних втрат, то місцевим судом було залишено поза увагою безпідставне збільшення Позивачем періоду нарахування інфляційних втрат, оскільки, зважаючи на порядок формування індексу інфляції (впродовж усього календарного місяця та за цілий місяць) період нарахування має визначатися цілими місяцями, починаючи з місяця, наступного за місяцем у якому мав бути здійснений платіж (абз.3 п.3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р.)

З урахуванням цього за підрахунками апеляційного суду належні до стягнення суми інфляційної індексації становлять:

- за рахунком № 97/10 від 31.10.2013р., простроченим в оплаті з 06.11.2013р. по 31.08.2015р., період індексації становить з грудня 2013р. по серпень 2015р. із сукупним індексом інфляції 173,415%, з урахуванням чого втрати від інфляції за цей період становлять відповідно 650,85грн.;

- за рахунком № 97/11 від 30.11.2013р., простроченим в оплаті з 06.12.2013р. по 31.08.2015р., період індексації становить з січня 2014р. по серпень 2015р. із сукупним індексом інфляції 172,552%, з урахуванням чого втрати від інфляції за цей період становлять відповідно 950,18грн.;

- за рахунком № 97/12 від 31.12.2013р., простроченим в оплаті з 06.01.2014р. по 31.08.2015р., період індексації становить з лютого 2014р. по серпень 2015р. із сукупним індексом інфляції 172,207%, з урахуванням чого втрати від інфляції за цей період становлять відповідно 1665,83грн.;

- за рахунком № 97/1 від 31.01.2014р., простроченим в оплаті з 06.02.2014р. по 31.08.2015р., період індексації становить з березня 2014р. по серпень 2015р. із сукупним індексом інфляції 171,180%, з урахуванням чого втрати від інфляції за цей період становлять відповідно 1651,36грн.;

- за рахунком № 97/2 від 28.02.2014р., простроченим в оплаті з 06.03.2014р. по 31.08.2015р., період індексації становить з квітня 2014р. по серпень 2015р. із сукупним індексом інфляції 167,496%, з урахуванням чого втрати від інфляції за цей період становлять відповідно 1257,73грн.;

- за рахунком № 97/3 від 31.03.2014р., простроченим в оплаті з 07.04.2014р. по 31.08.2015р., період індексації становить з травня 2014р. по серпень 2015р. із сукупним індексом інфляції 162,145%, з урахуванням чого втрати від інфляції за цей період становлять відповідно 799,03грн.;

- за рахунком № 97/4 від 24.04.2014р., простроченим в оплаті з 30.04.2014р. по 31.08.2015р., період індексації становить з травня 2014р. по серпень 2015р. із сукупним індексом інфляції 162,145%, з урахуванням чого втрати від інфляції за цей період становлять відповідно 253,02грн.;

- за рахунком № 97/10 від 31.10.2014р., простроченим в оплаті з 06.11.2014р. по 31.08.2015р., період індексації становить з грудня 2014р. по серпень 2015р. із сукупним індексом інфляції 142,331%, з урахуванням чого втрати від інфляції за цей період становлять відповідно 219,97грн.;

- за рахунком № 97/11 від 30.11.2014р., простроченим в оплаті з 08.12.2014р. по 31.08.2015р., період індексації становить з січня 2015р. по серпень 2015р. із сукупним індексом інфляції 138,186%, з урахуванням чого втрати від інфляції за цей період становлять відповідно 845,69грн.;

- за рахунком № 97/12 від 31.12.2014р., простроченим в оплаті з 06.01.2015р. по 31.08.2015р., період індексації становить з лютого 2015р. по серпень 2015р. із сукупним індексом інфляції 134,031%, з урахуванням чого втрати від інфляції за цей період становлять відповідно 1102,55грн.;

- за рахунком № 97/1 від 31.01.2015р., простроченим в оплаті з 06.02.2015р. по 31.08.2015р., період індексації становить з березня 2015р. по серпень 2015р. із сукупним індексом інфляції 127,285%, з урахуванням чого втрати від інфляції за цей період становлять відповідно 936,22грн.;

- за рахунком № 97/2 від 28.02.2015р., простроченим в оплаті з 06.03.2015р. по 31.08.2015р., період індексації становить з квітня 2015р. по серпень 2015р. із сукупним індексом інфляції 114,878%, з урахуванням чого втрати від інфляції за цей період становлять відповідно 407,53грн.;

- за рахунком № 97/3 від 31.03.2015р., простроченим в оплаті з 06.04.2015р. по 31.08.2015р., період індексації становить з травня 2015р. по серпень 2015р. із сукупним індексом інфляції 100,770%, з урахуванням чого втрати від інфляції за цей період становлять відповідно 22,03грн.;

- за рахунком № 97/4 від 23.04.2015р., простроченим в оплаті з 29.04.2015р. по 31.08.2015р., період індексації становить з травня 2015р. по серпень 2015р. із сукупним індексом інфляції 100,770%, з урахуванням чого втрати від інфляції за цей період становлять відповідно 7,24грн.;

Таким чином, загальний розмір належних до стягнення інфляційних втрат, з урахуванням правильності їх розрахунку, становить 10769,23грн., замість стягнутих місцевим судом 11005,87грн. Безпідставно стягнута сума інфляційних втрат становить 236,64грн.

Перевіривши розрахунок пені, заявленої Позивачем за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді №97 від 01.10.2013р. в сумі 7896,67грн. та стягнутої судом на користь Позивача у розмірі 2811,75грн., апеляційний суд зазначає, що належна до стягнення сума пеня, з урахуванням заявленого Позивачем періоду з 01.02.2015р. по 31.08.2015р. та приписів ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, п. 2.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. повинна становити:

- за рахунком № 97/1 від 31.01.2015р. на суму 3431,30грн., простроченим в оплаті з 06.02.2015р. по 06.08.2015р., з урахуванням чого належна до стягнення сума пені становить відповідно 975,24грн;

- за рахунком № 97/2 від 28.02.2015р. на суму 2739,16грн., простроченим в оплаті з 06.03.2015р. по 31.08.2015р., з урахуванням чого належна до стягнення сума пені становить відповідно 804,19грн;

- за рахунком № 97/3 від 31.03.2015р. на суму 2860,57грн., простроченим в оплаті з 06.04.2015р. по 31.08.2015р., з урахуванням чого належна до стягнення сума пені становить відповідно 694,06грн;

- за рахунком № 97/4 від 23.04.2015р. на суму 939,78грн., простроченим в оплаті з 29.04.2015р. по 31.08.2015р., з урахуванням чого належна до стягнення сума пені становить відповідно 192,49грн;

Таким чином, загальний розмір належної до стягнення суми пені, з урахуванням правильності її розрахунку, становить 2665,98грн., замість стягнутої місцевим судом 2811,75грн. Безпідставно стягнута сума пені становить 145,77грн.

Враховуючи наведене та з огляду на допущені місцевим судом порушення при визначені належних до стягнення сум інфляційної індексації та пені, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги і часткового скасування переглядуваного рішення, що за змістом ст.49 Господарського процесуального кодексу України зумовлює і розподіл витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги і перерозподіл витрат зі сплати судового збору за подання позову між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Чайка», м.Токмак Запорізької області на рішення Господарського суду Запорізької області від 26.01.2016р. (повний текст підписано 29.01.2016р.) у справі №908/5325/15 задовольнити частково.

2.Рішення Господарського суду Запорізької області від 26.01.2016р. (повний текст підписано 29.01.2016р.) у справі №908/5325/15 скасувати в частині стягнення інфляційної індексації в розмірі 236,64грн. та пені в розмірі 145,77грн., у зв'язку з чим викласти п.2 резолютивну частині рішення в наступній редакції:

« 2.Стягнути з Приватного підприємства «Чайка» (71700, Запорізька область, м. Токмак, вул. Куйбишева, 31, ) на користь Комунального підприємства «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради (71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Шевченка, 45-А, ) заборгованість у розмірі 10 000,00грн., пеню у розмірі 2665,98грн., 3% річних у розмірі 760,63грн., інфляційні втрати у розмірі 10769,23грн., судовий збір у розмірі 991,32грн.»

3. Стягнути з Комунального підприємства «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради (71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Шевченка, 45-А, ) на користь Приватного підприємства «Чайка» (71700, Запорізька область, м. Токмак, вул. Куйбишева, 31, ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 249,35грн.

4. Доручити Господарському суду Запорізької області видати відповідні накази про примусове виконання постанови Донецького апеляційного господарського суду від 01.03.2016р., оформивши їх у відповідності до приписів ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».

5. Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Д.О. Попков

Судді: О.О.Радіонова

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.: 1,2 - сторонам,3- у справу, 4 - ДАГС, 5 - ГСЗО