РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2016 р. Справа № 924/1605/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Олексюк Г.Є.

суддів Сініцина Л.М.

суддів Бучинська Г.Б.

при секретарі судового засідання Нагорному В.В.

розглянувши апеляційну скаргу відповідача Дочірнє підприємство "Проскурівм'ясопродукт" м. Хмельницький на рішення господарського суду Хмельницької області від 10.12.15 р.

у справі № 924/1605/15 (суддя Музика М.В. )

позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк"

відповідач Дочірнє підприємство "Проскурівм'ясопродукт"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3

про стягнення 312845,99 грн.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - не з"явився

третя особа- не з"явилась

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

Розпорядженням Керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 р. у справі № 924/1605/15, у зв'язку із відпусткою судді Грязнова В.В. та відповідно до п.6.3 засад використання автоматизованої системи документообігу суду у судах , ч.4 ст. 15 Закону України " Про судоустрій і статус суддів", призначено автоматичну зміну складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду. Згідно протоколу автоматизованої системи зміни складу колегії суддів, визначено склад колегії суддів : головуючий суддя Олексюк Г.Є., судді - Сініцина Л.М., Бучинська Г.Б. .

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 10.12.2015 р. у справі № 924/1605/15 (суддя Музика М.В.) позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до Дочірнього підприємства "Проскурівм'ясопродукт", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 про стягнення 312845,99 грн. задоволено.

Стягнуто з дочірнього підприємства „Проскурівм'ясопродукт" (м. Хмельницький, вул. Верейського, буд. 45/3, код 34971718) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк" (м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, код 14360570) 200 000,00 (двісті тисяч грн. 00 коп.) заборгованості за кредитом, 62 991,44 грн. (шістдесят дві тисячі дев'ятсот дев'яносто одна грн. 44 коп.) заборгованості по процентах за користування кредитом, 37 254,55 грн. (тридцять сім тисяч двісті п'ятдесят чотири грн. 55 коп.) пені, 12 600,00 грн. (дванадцять тисяч шістсот грн. 00 коп.) заборгованості по комісії за користування кредитом, 4 692,69 грн. (чотири тисячі шістсот дев'яносто дві грн. 69 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд керувався положеннями ст.ст. 526, 530,ч.ч.1-3 ст. 549, ч.1,2 ст. 551,ст.638, ч.2 ст. 639 , ч.1 ст. 1054, ст.1056-1 Цивільного кодексу України та прийшов до висновку, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за Договором банківського обслуговування від 22.01.2015 року щодо повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитними коштами і винагороди за користування кредитним лімітом у визначені Умовами і правилами надання банківських послуг строки, виникла заборгованість по кредиту у розмірі 312 845,99 грн., з яких заборгованість за кредитом - 200 000,00 грн., заборгованість за відсотками - 62 991,44 грн., заборгованість з комісії - 12 600,00 грн., заборгованість з пені - 37 254,55 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості .

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач Дочірнє підприємство "Проскурівм'ясопродукт" звернувся із апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 10.12.2015 р. по справі № 924/1605/15 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, з огляду на наступне.

Відповідач вважає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи.

Зазначає, що при прийнятті рішення судом першої інстанції не було враховано вимоги п. 4 ч. 1 ст. 84 ГПК України.

Вказує, що встановивши, що відповідач, підписавши заяву про відкриття банківського рахунку, приєднався і зобов'язався виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг та Тарифів банку, суд першої інстанції не дослідив та не з'ясував, які саме Умови та Тарифи були розміщені на сайті позивача на час відкриття банківського рахунку, тобто, на час укладення договору приєднання, до яких саме Умов та Тарифів приєднався та зобов'язався виконувати відповідач, підписавши заяву про відкриття банківського рахунку.

Зазначає, що поза увагою та перевіркою суду залишені обставини про те, що на сайті www.privatbank.ua не міститься жодних Умов та Тарифів, актуальних на час підписання сторонами заяви про відкриття рахунку.

Вказує, що визнавши надані позивачем завірені копії "Умови і правила надання банківських послуг" та "Тарифи" такими, що відповідають вимогам ч. 2 ст. 36 ГПК України, господарський суд не звернув уваги та не надав правової оцінки тій обставині, що вказані документи не містять жодних даних щодо дати їх публікації та набрання чинності (введення у дію), розміщення саме цих документів на зазначеному сайті у загальному доступі та копії локального акту позивача про їх затвердження та введення в дію.

З урахуванням викладеного, апелянт вважає, що судом першої інстанції не з'ясовано зміст зобов'язань, які виникли між сторонами спору на підставі відкриття банківського рахунку, а саме: його умови, порядок виконання, взаємні права та обов'язки сторін, відповідальність за порушення зобов'язань, строку дії тощо.

Вважає, що судом не визначено, якими належними та допустимими доказами, тобто первинними документами підтверджується факт надання кредиту позивачем відповідачу, та відповідно його розмір, період користування, момент часткового повернення.

Також, зазначає, що, прийнявши до уваги банківську виписку та розрахунок боргу, надані відповідачем, суд першої інстанції не звернув уваги, що вказані документи не містять відповідних даних щодо руху коштів на рахунку відповідача за весь період часу, протягом якого діє договір та не містить підпису уповноваженої особи відповідача.

У судовому засіданні 24.02.2016р. представник позивача Москалюк С.А. вказала, що оскаржуване рішення прийняте у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, зазначила, що інформація на сайті позивача про Умови та правила надання банківських послуг не змінювалася з 01.01.2015 р. по 02.02.2015р., а відповідач приєднався до вказаних Умов 23.01.2015р. Вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення.

В подальшому, представник позивача не скористалась правом участі в судовому засіданні, про час та місце розгляду повідомлялась, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с.175,178).

Представник відповідача, третя особа в судове засідання не черговий раз не з"явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та заздалегідь, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.114-117;174,175,176,177).

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки сторони та треті особи належним чином повідомлялись про час та місце апеляційного перегляду справи, враховуючи обмеженість строків вирішення спору, явка сторін обов'язковою не визнавалась, судова колегія не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та визнала за можливе розглянути справу у відсутність сторін та третьої особи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Заслухавши пояснення представника позивача,надані ним в судовому засіданні 24 лютого 2016 р., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскарженого рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Дочірнього підприємства "Проскурівм'ясопродукт" не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.01.2015 року Дочірнє підприємство „Проскурівм'ясопродукт" звернулося до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" із заявою про приєднання до умов і правил надання банківських послуг (а.с. 14).

Підписавши дану анкету, Дочірнє підприємство „Проскурівм'ясопродукт" висловило свою згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг (знаходяться на сайті банку www.pb.ua), Тарифами банку, які разом із цією анкетою становлять Договір банківського обслуговування.

Згідно даної заяви, Дочірнє підприємство „Проскурівм'ясопродукт" своїм підписом приєднується і зобов'язується виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, тарифах ПриватБанку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Відносини між банком і клієнтом можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до даного договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження щодо банківського обслуговування з клієнтом через веб-сайт банку (www.pb.ua або інший інтернет-/SMS - ресурс, вказаний банком).

Заява підписана сторонами та скріплена їхніми печатками.

Згідно заяви на відкриття рахунку (а.с. 14 на звороті) директор ОСОБА_3 повідомив, що дозволяє банку надати в електронному вигляді дані про відкриття/закриття рахунка в органи державної податкової служби, та ознайомлений із змістом Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків в національній та іноземній валютах.

Відповідно до витягу із "Умов та правил надання банківських послуг" (далі - Умови) (а.с. 15-26) визначено, що кредитний ліміт на поточний рахунок (далі -"Кредит") надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту (далі -"Ліміт"). Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір Ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт-банк, sms-повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування Ліміту Клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах Ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо (п. 3.2.1.1.1. Умов).

Відповідно до п. 3.2.1.1.3 Умов кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди.

Згідно до п. 3.2.1.1.6 Умов Ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших) ( а.с.16, зворот).

Проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - далі "Угода"). При порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбачених "Умовами та правилами надання банківських послуг", за відсутності заперечень за місяць до закінчення терміну обслуговування Ліміту, проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування Ліміту може бути продовжено Банком на той самий строк (п. 3.2.1.1.8. Умов) ( а.с.16, зворот).

Згідно п. 3.2.1.1.11.Умов періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості за кредитом у цей період не впливають на зміну дати початку періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, після закінчення якого на поточному рахунку зафіксовано нульове дебетове сальдо. Період безперервного користування "кредитним лімітом на поточному рахунку" не більше 35 днів ( а.с.17).

Відповідно до п. 3.2.1.1.12 Умов для розрахунку відсотків за користування кредитним лімітом встановлюється диференційована процентна ставка. Відсоткова ставка до розрахунку залежить від терміну існування непогашеного залишку по кредиту.

При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань, клієнт сплачує банку відсотки та пеню за користуванням кредитом від суми залишку непогашеної заборгованості в розмірі, передбаченому цим розділом "Умов та правил надання банківських послуг" (п. 3.2.1.1.13 Умов) ( а.с.17).

Відповідно до п. 3.2.1.1.16 Умов при укладанні договорів та угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Згідно п. 3.2.1.1.17. Умов при перерахуванні Клієнтом з поточного рахунку коштів за рахунок кредитного ліміту на будь-які рахунки, утримувачем яких є сам власник поточного рахунку або на будь-які пластикові картки (за винятком зарахувань заробітної плати на зарплатні картки Банку), а також на погашення будь-яких кредитів, з суми кожного з проведених в рахунок кредитного ліміту перерахувань стягується комісійна винагорода в розмірі 3% від суми перерахувань. Клієнт доручає банку списувати суми такої комісійної винагороди, належні до сплати Банку, зі свого поточного рахунку ( а.с. 17, зворот).

У відповідності до п. 3.2.1.2.2 Умов Клієнт, зокрема, зобов'язується: сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом згідно з п.п. 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3., повернути кредит у строки, встановлені п.п. 3.2.1.1.10, 3.2.1.2.3.4., 3.2.1.2.2.17.

Згідно п. 3.2.1.2.3.4 Умов при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого цим розділом "Умов та правил надання банківських послуг", ( а.с.20,зворот, а.с.21) банк має право змінити умови кредитування - зажадати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі шляхом подання відповідного повідомлення. При цьому, згідно зі ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України, за зобов'язаннями, строки виконання яких не наступили, терміни вважаються що настали в зазначену в повідомленні дату. У цю дату Клієнт зобов'язується повернути Банку суму кредиту в повному об'ємі, відсотки за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов'язання.

Порядок розрахунків визначено п. 3.2.1.4 Умов ( а.с.23, зворот).

Відповідно до п. 3.2.1.4.1 Умов за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Згідно п. п. 3.2.1.4.1.1., 3.2.1.4.1.2., 3.2.1.4.1.3. Умов порядок розрахунку відсотків є наступним: за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат до 25 числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі -"період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню"), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою у розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

У випадку необнулення дебетового сальдо в одну з дат періоду, у якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, у якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36 (тридцять шість) % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню.

У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань Клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 (п'ятдесят шість) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг, Клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Згідно п. 3.2.1.4.1.4. Умов під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня ( а.с.23, зворот).

Пунктом 3.2.1.4.2. Умов передбачено, що відповідно до ст. 212 Цивільного кодексу України при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбачених п. 3.2.1.1.1, 3.2.1.1.6, 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.2.4, 3.2.1.2.2.5, 3.18.2.3.4, 3.2.1.2.2.17, Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в п. 3.2.1.1.13 (за винятком випадку реалізації Банком права зміни умов, встановленого п. 3.2.1.1.8) ( а.с.24).

Сплата відсотків за користування кредитом, розрахованих згідно з п.п. 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2 умов , проводиться в порядку, зазначеному в п. 3.2.1.1.1, 3.2.1.2.1.4, 3.2.1.2.2.8.умов Відсотки, несплачені після закінчення періоду безперервного користування кредитом, вважаються простроченими (крім випадків розірвання кредиту згідно з п. 3.2.1.2.3.4). Сплата відсотків може бути проведена Клієнтом також з інших належних йому рахунків у встановленому законом порядку (п. 3.2.1.4.3. Умов).

Клієнт сплачує Банку винагороду за використання Ліміту відповідно до п.п. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2 умов. 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг (п.3.2.1.4.4. Умов)( а.с.24).

Відповідно до п. 3.2.1.4.5. Умов Клієнт сплачує Банку винагороду за користування кредитом згідно з п. 3.2.1.4.4. Сплата винагороди здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, винагорода сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату зазначеної в даному пункті строку. Нарахування здійснюється на дату сплати.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати (п. 3.2.1.4.9. Умов) ( а.с.24, зворот).

Відповідальність сторін визначена п. 3.2.1.5. Умов ( а.с.25).

Згідно п. 3.2.1.5.1. Умов при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3 Умов, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6. Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку якщо кредит надавався в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати.

Відповідно до п. 3.2.1.5.4 Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом.

Цей договір, а саме - обслуговування кредитного Ліміту на поточному рахунку Клієнта, набирає чинності з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання Ліміту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань Сторонами за цим Договором (п. 3.2.1.6.1. Умов) ( а.с.25, зворот).

Колегія суддів зауважує, що згідно довідки про розміри встановлених кредитних лімітів від 10 вересня 2015 року №08.7.0.0.0./29, виданій клієнту ДП „Проскурівм'ясопродукт", розмір ліміту станом на 23.01.2015 р. становить 0.00 грн., станом на 28.01.2015 р. - 200 000.00 грн. (а.с. 30).

Згідно виписки з 02.07.2015 р. по 19.08.2015 р. з рахунку № 1681 ДП „Проскурівм'ясопродукт" 24.07.2015 р. винесено кредит у розмірі 200 000 грн. на прострочку за договором № б/н від 22.01.2015 р. (а.с. 32).

Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с. 80), доданого до заяви про збільшення позовних вимог, за договором № б/н від 22.01.2015р., укладеного між ПриватБанком та клієнтом - ДП „Проскурівм'ясопродукт" станом на 19.11.2015 р. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 200 000,00 грн., загальний залишок заборгованості за процентами - 62 991,44 грн., заборгованість з комісії - 12 600,00 грн., загальна сума нарахованої пені - 37 254,55 грн., всього борг за кредитом - 312 845,99 грн.

У зв"язку з наявною заборгованістю, 16.08.2015 р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" надіслало до Дочірнього підприємства "Проскурівм'ясопродукт" претензію від 12.08.2015 року №50122НММ7S09Q, відповідно до якої просило негайно погасити прострочену заборгованість, яка станом на 12.08.2015 р. складається з: прострочена заборгованість за тілом кредита - 400000,00 грн., прострочена заборгованість за відсотками - 69882,00 грн., заборгованість з комісії за користування з кредитом - 7200,00 грн., заборгованість з пені - 44939,54 грн. та становить всього - 522021,54 грн. (а.с. 34).

Згідно акту звірки ПАТ КБ „ПриватБанк", заборгованість ДП „Проскурівм'ясопродукт" за кредитним договором від 22.01.2015 року станом на 19.08.2015 року становить 251 831,42 грн., з яких заборгованість за кредитом - 200 000,00 грн., заборгованість за відсотками - 34 369,22 грн., заборгованість з комісії - 7 200,00 грн., заборгованість з пені - 10 262,20 грн. Акт підписано позивачем та скріплено його печаткою ( а.с.9).

Проте, оскільки відповідачем в добровільному порядку заборгованість не погашена, ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся із даним позовом до суду.

Крім того, в матеріалах справи наявний договір поруки № POR 253 від 23.01.2015 р. (надалі -Договір) укладений між ОСОБА_3 (Поручитель) та ПАТ "Приватбанк" (Кредитор), підписаний сторонами та скріплений печаткою ( а.с.60-61).

Згідно п.1.1 Договору, предметом цього договору є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання „Проскурівм'ясопродукт" зобов"язань за угодами приєднання ( а.с.60).

В подальшому, ухвалою господарського суду Хмельницької області від 26.10.2015 р. у вказаній справі за клопотанням відповідача залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 ( а.с.66-67).

З огляду на вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне застосувати такі положення чинного законодавства України.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК) встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору полягає передусім у вільному волевиявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб.

За приписами ч.1 п.4 ст.179 Господарського кодексу України (надалі -ГК), при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Пунктом 1 ст.193 ГК України та ст.526 ЦК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (част.1 ст.628 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2. ст.639 ЦК України).

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що заявою від 22.01.2015р. про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів і відбитком печатки відповідач приєднався і зобов'язався виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, тарифах ПАТ КБ "ПриватБанк" - договорі банківського обслуговування в цілому.

Відповідно до ст.1054 ЦК, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частинами 1 та 2 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Водночас, ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.3 ст.1049 ЦК України).

Як свідчать матеріали справи, станом на 19.11.2015 року заборгованість по тілу кредиту становить - 200 000,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за Договором від 22.01.2015 року, укладеного між ПАТ КБ "Приватбанк" та клієнтом - ДП „Проскурівм'ясопродукт" ( а.с.80).

Колегія суддів зауважує, що відповідачем суму заборгованості в розмірі 200 000 грн. не спростовано та не оспорено, будь-яких доказів у погашення зазначеної суми боргу суду не надано.

За таких обставин, правомірним є висновок суду про стягнення з відповідача на користь позивача основної суми боргу в розмірі 200 000 грн.

Крім того , позивачем нараховано ,а судом першої інстанції стягнуто з відповідача комісія в розмірі 12 600 грн.,яка передбачена п. 3.2.1.4.4., 3.2.1.4.5 Умов. Перевіривши розрахунки комісії,колегія суддів вважає їх вірними і не вбачає підстав для скасування рішення суду в цій частині .

Крім того, згідно з розрахунком, поданим позивачем, за користування кредитними коштами банком нараховані відповідачу відсотки в сумі 62 991,44 грн.

Так, сплата відсотків за користування кредитом, розрахованих згідно з п.п. 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, проводиться в порядку, зазначеному в п. 3.2.1.1.1, 3.2.1.2.1.4, 3.2.1.2.2.8 Умов. Відсотки, несплачені після закінчення періоду безперервного користування кредитом, вважаються простроченими (крім випадків розірвання кредиту згідно з п. 3.2.1.2.3.4). Сплата відсотків може бути проведена Клієнтом також з інших належних йому рахунків у встановленому законом порядку .

Судова колегія, перевіривши розрахунок заборгованості по відсотках, вважає його правильним, відповідно розмір заборгованості в цій частині становить - 62 991,44 грн.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що порушення боржником, взятих на себе зобов'язань призводить до настання певних правових наслідків, які полягають у застосуванні встановлених законом та договором заходів відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст.193, ч. 1 ст.216 ГК України, порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Крім того, в силу статті 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), якою, з огляду на положення ст.549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За неналежне виконання своїх зобов"язань позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 37 254,55 грн, яка передбачена пунктом 3.2.1.4.1.3 Умов .

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки пені , колегія суддів вважає їх обґрунтованими та не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції в цій частині.

Також слід зауважити, що на виконання вимог ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 10.02.2016 року (а.с.127-128) позивач надав редакцію Умов та правил надання банківських послуг,яка затверджена наказом СП-2014-7120171 від 24.12.2014 р. та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua 01.01.2015р., що діяла станом на 23.01.2015р., тобто на день встановлення кредитного ліміта ( 137-159), які є ідентичними тим, що містяться в матеріалах справи та на які покликався суд першої інстанції ( а.с.15-29).

Крім того, позивачем надана виписка з 23.01.2015р. по 13.10.2015р. по рахунку №1681 ДП "Проскурівм"ясопродукт" ( а.с.160), згідно якого прослідковується рух коштів по рахунку боржника.

Враховуючи дані обставини, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, а тому є безпідставними, надуманими та суперечать наявним матеріалам справи.

Відтак, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає вірними висновки суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача ДП „Проскурівм'ясопродукт" станом на 19.11.2015 року заборгованості по кредиту - 312 845,99 грн., з яких заборгованість за кредитом - 200 000,00 грн., заборгованість за відсотками - 62 991,44 грн., заборгованість з комісії - 12 600,00 грн., заборгованість з пені - 37 254,55 грн.

В силу ст.ст. 33, 38, 43 ,47 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, коли кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а суд, оцінивши подані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен прийняти рішення за результатами обговорення усіх цих обставин.

Апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції в порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об'єктивно досліджено матеріали справи та вірно застосовані норми процесуального і матеріального права, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги Дочірнього підприємства "Проскурівм"ясопродукт" та скасування чи зміни рішення господарського суду Хмельницької області від 10 грудня 2015 року у справі № 924/1605/15.

Керуючись ст.ст. 49,99,101,103,105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Хмельницької області від 10 грудня 2015 року у справі № 924/1605/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Дочірнього підприємства ""Проскурівм"ясопродукт" залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Сініцина Л.М.

Суддя Бучинська Г.Б.