ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" березня 2016 р.Справа № 924/23/16

За позовом Приватного підприємства „Аграрна компанія 2004, с. Попівці Волочиського району Хмельницької області;

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю „Н.Стоун-Агро, с. Хутір-Хмільна Канівський район Черкаська область;

2. Виробничого сільськогосподарського кооперативу „Шпичинці, с. Шпичинці Хмельницький район Хмельницької області;

про стягнення солідарно із Товариства з обмеженою відповідальністю „Н.Стоун-Агро та Виробничого сільськогосподарського кооперативу „Шпичинці 18 486,34 грн., з яких 10 950,00 грн. основного боргу, 1 718,86 грн. пені, 2737,50 грн. штрафу, 1 349,88 грн. 36% річних, 361,35 грн. втрат від інфляції, 1 368,75 грн. товарного кредиту

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 18.08.2014р.;

від відповідача-1: не прибув;

від відповідача-2: не прибув

В засіданні суду 02.03.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суть спору: Позивач звернувся до суду із позовом про солідарне стягнення із ТОВ „Н.Стоун-Агро та ВСК „Шпичинці на користь Приватного підприємства „Аграрна компанія 2004 18 486,34 грн., з яких 10 950,00 грн. основного боргу, 1 718,86 грн. пені, 2737,50 грн. штрафу, 1 349,88 грн. 36% річних, 361,35 грн. втрат від інфляції, 1 368,75 грн. товарного кредиту, посилаючись на доводи, викладені у позові.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 04.03.2014р. між ПП „Аграрна компанія 2004 (постачальник) та ТОВ „Н. Стоун-Агро (покупець) був укладений договір поставки №149-09/14 ЖТ насіння (Товар), відповідно до якого позивач зобов'язується поставити насіння, а відповідач - прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених цим договором.

Вказує, що згідно п.3.2. договору сторони визначили, що покупець проводить оплату вартості товару шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника у банківській установі. Термін та схема оплати кожної партії Товару будуть обговорюватись Сторонами в кожному конкретному випадку окремо, та відображатись у відповідних специфікаціях-додатках, які є додатками до цього договору.

Відповідно до ст. ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач посилається на те, що 04.09.2014р. сторони підписали Додаток №1 до договору №149-09/14 ЖТ від 04.09.2014р., встановили назву товару, кількість, ціну, загальну вартість товару, терміни поставки та календарний графік платежів.

Позивач вказує, що на виконання умов договору ТОВ „Н.Стоун-Агро отримало від постачальника по видатковій накладній №4098 від 09.09.2014р. насіння озимого ріпаку „Харди на загальну суму 10 950,00 грн.

У відповідності до ст.193 ГК України суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ст.509 ЦК України, ст.173 ГК України передбачено, що в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

У відповідності до вимог ст.ст.525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Проте за отриманий згідно із договором №149-09/14ЖТ від 04.09.2014р. відповідач не розрахувався в повному обсязі та на час подання позову до суду його заборгованість перед позивачем становить 10 950,00 грн.

Також позивач зазначає, що 10.09.2014р. між ПП „Аграрна компанія 2004 (кредитор) та ВСК „Шпичинці (поручитель) був підписаний договір №149-09/14 ЖТ поруки, відповідно до якого поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання всіх зобов'язань ТОВ „Н.Стоун-Агро як боржника, що виникли із договору поставки №149-09/14 ЖТ від 04.09.2014р., а саме: здійснити оплату за поставлений товар (насіння) в обсязі та на умовах договору поставки №149-09/14 ЖТ від 04.09.2014р., а також відшкодувати збитки та сплатити штрафні санкції у випадках, передбачених договором поставки №149-09/14 ЖТ від 04.09.2014р.

При цьому, поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання боржником забезпеченого зобов'язання. У разі порушення зобов'язання боржником, кредитор має право на власний вибір направити поручителю письмову вимогу виконати зобов'язання (або певну його частину) або пред'явити до поручителя позов.

Позивач стверджує, що в силу ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Отже ТОВ „Н.Стоун-Агро та ВСК „Шпичинці є солідарними боржниками відповідно до умов договору поставки.

Пунктом 7.3. договору сторони передбачили, що покупець несе відповідальність за затримку з оплатою постачальнику за поставлений товар, сплачуючи штраф в розмірі 25% від суми боргу (його неоплаченої частини) на перший день прострочення платежу, а також сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати.

Тому, позивач вважає правомірним заявлення до стягнення із відповідачів у солідарному порядку пені 1 718,86 грн. та штрафу 2 737,50 грн. за порушення терміну оплати за поставлений товар.

Позивач посилається на те, що згідно п.7.5. договору поставки та відповідно до вимог ст.625 ЦК України за порушення грошового зобов'язання, покупець зобов'язується сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та тридцять шість відсотків річних від простроченої (неоплачуваної) суми.

Крім того, п.4. Специфікації №1 від 04.09.2014р. до договору №149-09/14 ЖТ поставки насіння від 04.09.2014р. передбачено утворення товарного кредиту починаючи із 02.09.2015 року у сумі 0,1% від вартості поставленого товару за кожен календарний день їх використання. Сума товарного кредиту становить 10 950,00 грн. х 0,1% 9125 (днів) = 1 368,75 грн.

За таких обставин, позивач наполягає на задоволені позовних вимог.

Представник позивача в засідання суду 02.03.2016р. прибув та повідомив про те, що відповідач заявлену до стягнення заборгованість не сплатив. Позивач позовні вимоги підтримав та просить суд про задоволення позову.

Відповідач-1 (ТОВ „Н.Стоун-Агро) своїми процесуальними правами не скористався, повноважного представника для участі у судових засіданнях не направляв, письмового відзиву на позов та доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надав, про причини неявки та неподання доказів суд не повідомив.

Відповідач-2 (ВСК „Шпичинці) в засідання суду 02.03.2016р. не прибув, письмового відзиву на позов не надав, будь-яких додаткових доказів або клопотання до суду від останнього не надходило.

Відповідачі повідомлялись про дату та час слухання справи в суді шляхом направлення ухвал від 05.01.2016р., від 21.01.2016р., від 09.02.2016р. та від 23.02.2016р. за юридичною адресою відповідачів. Відповідно до долучених до матеріалів справи повідомлень про відмову у врученні поштової кореспонденції, ухвали були повернуті до суду із відмітками „за закінченням терміну зберігання, „за зазначеною адресою не проживає.

Відповідно до п.п.3.9.1. пункту 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції передбачено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час та місце розгляду справи судом у разі виконання судом вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Судом в даному випадку приймається до уваги, що неявка в судове засідання господарського суду представників відповідача-1 та відповідача-2 не перешкоджає розгляду справи по суті та не тягне за собою відкладення справи на іншу дату.

Тому, для уникнення зловживання процесуальними правами, враховуючи те, що судом вжито всіх необхідних заходів щодо належного повідомлення відповідачів про слухання справи в суді, суд вважає за доцільне розглянути дану справу по суті, на підставі ст.75 ГПК України, за наявними документами та матеріалами.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Приватне підприємство „Аграрна компанія 2004, с. Попівці Волочиський район значиться в Єдиному державному реєстрі як юридична особа, що підтверджено Випискою із ЄДР №911595 від 27.03.2014р.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Н.Стоун-Агро, Черкаська область Канівський район, с. Хутір-Хмільна як юридична особа значиться в Єдиному Державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що підтверджено витягами із ЄДР №21599562 від 05.01.2016р., №21743656 від 02.03.2016р.

Виробничий сільськогосподарський кооператив „Шпичинці, с. Шпичинці Хмельницька область як юридична особа знаходиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців згідно Виписки із ЄДР від 14.01.2015р. №19897613.

04.09.2014р. між ПП „Аграрна компанія 2004 (постачальник) та ТОВ „Н.Стоун-Агро (покупець) укладено Договір №149-09/14ЖТ поставки насіння, згідно якого постачальник зобовязується поставити насіння (товар), а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених договором (п.п.1.1 договору).

Згідно п.п.2.1, 2.2, 2.3 договору сторони передбачили, що найменування товару, його кількість визначаються в специфікаціях, які є невід'ємними частинами договору. Покупець повинен за 15 днів до поставки надати постачальнику у письмовому вигляді заявку на поставку товару із зазначенням в ній сорту/гібриду замовленого товару та кількості певного асортименту. Після надання такої інформації постачальник надає покупцю для підписання специфікацію та приймає заявку до виконання. У разі відсутності замовленого асортименту товару за згодою сторін можлива поставка товару іншого асортименту аналогічної якості.

Згідно п.п.2.4 договору передбачено, що загальна кількість товару, кількість товару відповідного сорту/гібриду, які зобов'язаний поставити постачальник, можуть коливатися в межах +/- 5%. При цьому Покупець оплачує фактично поставлену кількість товару.

Відповідно до п.п.3.1, 3.2 договору передбачено, що ціна товару вираховується як сума вартостей усіх партій Товару (згідно відповідних специфікацій), переданих Постачальником у власність Покупцю. Покупець проводить оплату вартості товару шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника у банківській установі. Термін та схема оплати кожної партії товару будуть обговорюватись сторонами в кожному конкретному випадку окремо, та відображатись у відповідних специфікаціях-додатках, які є додатками до цього договору.

Вказаним договором сторони передбачили, що покупець проводить оплату вартості товару шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника у банківській установі. Термін та схема оплати кожної партії товару будуть обговорюватись сторонами в кожному конкретному випадку окремо, та відображатись у відповідних специфікаціях-додатках, які є додатками до цього договору. Сторони встановлюють, що протягом строку дії договору грошові зобов'язання покупця існують і підлягають сплаті у гривнях. Датою поставки товару вважається дата прийняття покупцем товару за видатковою накладною. (п.п.3.2., 3.3, 3.4 договору).

Відповідно до п.п.3.5, 3.7 договору сторони передбачили, що покупець, здійснюючи оплату за товар, зобов'язаний вказувати в призначені платежу номер та дату договору, в рамках якого здійснюється оплата та номер специфікації до договору. Якщо покупець не дотримується цього, то постачальник має право самостійно на власний розсуд визначити в рахунок якого договору та/або специфікації зарахувати платіж покупця. У випадку порушення покупцем більше 30 календарних днів строку оплати за товар, вказаного в відповідній специфікації-додатку, постачальник має право відмовити у подальшій поставці товару та вважається, що строк оплати за товар, поставлений раніше, відповідно до умов даного договору настав. При цьому покупець зобов'язаний оплатити в повному розмірі за поставлений товар протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання вимоги постачальника.

Згідно п.п.7.2, 7.3 договору передбачено, що за несвоєчасну і таку, що не відповідає умовам договору, поставку товару постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, обрахованої від вартості товару, поставка якого була прострочена, за кожний день прострочення, але не більше 5% вартості товару. За затримку з оплатою постачальнику за поставлений товар, сплачуючи штраф в розмірі 25% від суми боргу (його неоплаченої частини) на перший день прострочення платежу, а також сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати.

Також, у п.п.7.4, 7.5 договору сторони зазначили, що за відмову від приймання товару, зазначеного у додатках до даного договору, від постачальника, якщо це не пов'язано із невідповідністю кількості та якості зазначеної у супровідних документах, покупець сплачує постачальнику штраф в розмірі 25% вартості товару, зазначеної у відповідній графі додатків до даного договору. Відповідно до вимог ст.625 ЦК України за порушення грошового зобовязання, покупець зобовязується сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 36% річних від простроченої (неоплачуваної) суми.

04.09.2014р. сторони підписали Специфікацію №1 до договору №149-09/14ЖТ поставки насіння від 04.09.2014р., яким встановили умови щодо назви товару, кількості, ціни, загальної вартості товару, терміну поставки та календарний графік платежів.

Зокрема в п.2, 3 Специфікації №1 передбачено, що покупець оплачує товар наступним чином: із відтермінуванням платежу на умовах товарного кредиту в розмірі 10 950 грн. еквівалент 600 євро, що складає 100% вартості Товару, оплатити до 01.09.2015р. Відтермінування платежу надається покупцю до 01.09.2015р. на суму, що складає 100% вартості товару.

В п.4 Специфікації №1 визначено, що за користування товарним кредитом покупець сплачує відсотки у такому порядку: початком нарахування відсотків за користування товарним кредитом вважається наступний день за днем, визначеним в п.3 даної специфікації. Плата за використання товарного кредиту становить 0,1% від вартості поставлених товарів за кожен календарний день їх використання, починаючи з дати, визначеної в п.4.1.1. У разі проведення коригування вартості товару відповідно до п.3.3 договору поставки, відсотки нараховуються на скориговану вартість товару.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу товар (насіння озимого ріпаку „Харди) на загальну суму 10 950,00 грн., що підтверджено видатковою накладною №1098 від 09.09.2014р., довіреністю на отримання ТМЦ від 04.09.2014р. №128.

10.09.2014р. між ПП „Аграрна компанія 2004 (кредитор) та ВСК „Шпичинці (поручитель) підписано договір поруки №149-09/14ЖТ, відповідно до п.п.1.1 якого передбачено, що поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання всіх зобов'язань ТОВ „Н.Стоун-Агро (далі - боржник), що виникли із Договору поставки №149-09/14 ЖТ від „04 вересня 2014 р. (далі - основний договір), який був укладений між кредитором та боржником.

Згідно п.п.2.1, 2.2 договору поруки передбачено, що у відповідності до вказаного Основного Договору, порукою забезпечуються в тому числі наступні зобов'язання боржника: здійснити оплату за поставлене насіння тощо в обсязі та на умовах Договору поставки №149-09/14 ЖТ від 04.09.2014р.; відшкодувати збитки та сплатити штрафні санкції у випадках, передбачених Договором поставки №149-09/14 ЖТ від 04.09.2014р. Строк виконання зобов'язання за Договором поставки №149-09/14 ЖТ від 04.09.2014р. до належного виконання Договору поставки №149-09/14 ЖТ від 04.09.2014р.

Відповідно до п.п.3.1, 3.2 договору передбачено, що поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором за належне виконання Боржником забезпеченого зобов'язання. Поручитель цією порукою забезпечує виконання зобов'язань за Основним Договором в обсязі грошових стягнень відповідно до розділу 3 та розділу 7 Основного договору.

Оскільки відповідач не провів розрахунки із позивачем за отриманий товар, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідача 10 950,00 грн. основного боргу, 1 718,86 грн. пені, 2737,50 грн. штрафу, 1 349,88 грн. 36% річних, 361,35 грн. втрат від інфляції, 1 368,75 грн. товарного кредиту відповідно до поданих розрахунків.

Дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, судом прийнято до уваги таке:

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У відповідності до ст.11 та ст.509 ЦК України однією з підстав виникнення, цивільних прав та обовязків сторін є укладення між ними договору. В силу зобовязання боржник зобовязаний вчинити на користь кредитора певну дію, в тому числі сплатити борг, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, тобто сплати боргу.

Відповідно ч.1 ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 ст.662 ЦК України, Продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Стаття 694 ЦК України передбачає, що договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі невиконання продавцем обов'язку щодо передання товару, проданого в кредит, застосовуються положення статті 665 цього Кодексу.

Якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, продавець має право вимагати повернення неоплаченого товару.

Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов'язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем. З моменту передання товару, проданого в кредит, і до його оплати продавцю належить право застави на цей товар.

Згідно вимог ст.695 ЦК України - договором про продаж товару в кредит може бути передбачено оплату товару з розстроченням платежу. Істотними умовами договору про продаж товару в кредит з умовою про розстрочення платежу є ціна товару, порядок, строки і розміри платежів. Якщо покупець не здійснив у встановлений договором строк чергового платежу за проданий з розстроченням платежу і переданий йому товар, продавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення проданого товару. До договору про продаж товару в кредит з умовою про розстрочення платежу застосовуються положення частин третьої, п'ятої та шостої статті 694 цього Кодексу.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Відповідно до вимог ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Із матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем-1 було підписано Договір поставки насіння від 04.09.2014р. №149-09/14ЖТ, відповідно до якого відповідач-1 взяв на себе зобовязання придбати та оплатити кошти за товар, проте не виконав взятих на себе зобовязань стосовно оплати, що стало підставою для звернення позивача із даним позовом.

В ході вирішення спору судом встановлено, що позивач передав, а відповідач прийняв обумовлений договором товар на загальну суму 10 950,00 грн., що підтверджено видатковою накладною №4098 від 09.09.2014р. на суму 10 950,00 грн., довіреністю на отримання ТМЦ №128 від 04.09.2014р.

Натомість, доказів про погашення вказаної 10 950,00 грн. боргу відповідачем в матеріалах справи відсутні.

Судом приймається до уваги, що згідно ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч.1, 2 ст.554 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України: у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Матеріалами справи також підтверджено, що згідно договору поруки №149-09/14ЖТ від 10.09.2014р., укладеного між позивачем та відповідачем-2 (ВСК „Шпичинці), останній взяв на себе зобовязання відповідати за зобовязанням боржника ТОВ „Н.Стоун-Агро, які виникли із договору №149-09/14ЖТ від 09.09.2014р. поставки насіння.

При цьому, порукою забезпечуються наступні зобов'язання боржника: здійснити оплату за поставлене насіння тощо в обсязі та на умовах Договору поставки №149-09/14 ЖТ від „04 вересня 2014р.; відшкодувати збитки та сплатити штрафні санкції у випадках, передбачених договором поставки №149-09/14 ЖТ від „04 вересня 2014р. (п.п.2.1, 2.2 договору).

Судом також враховується, що п.п.3.1, 3.2 договору поруки передбачено, що поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання боржником забезпеченого зобов'язання. Поручитель цією порукою забезпечує виконання зобов'язань за Основним договором в обсязі грошових стягнень відповідно до розділу 2 та розділу 7 Основного договору.

Із врахуванням вищевикладеного, суд вважає правомірними позовні вимоги про стягнення 10 950,00 грн. боргу в солідарному порядку із відповідачів.

Як слідує із матеріалів справи, позивачем заявлено до стягнення, крім основного боргу, також 1718,86 грн. пені, 2737,50 грн. штрафу та 1 368,75 грн. товарного кредиту. При вирішенні питання правомірності нарахування позивачем цих сум судом враховується наступне.

Статтею 230 ГК України передбачено обовязок учасника господарських відносин сплатити неустойку, штраф, пеню у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Виходячи із змісту ст.ст.546, 548, Цивільного кодексу України, виконання зобовязання може забезпечуватися у відповідності до закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити у разі порушення зобовязання.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.551 Цивільного кодексу України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.4 статті 231 ГК України, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст.1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно ст.3 зазначеного Закону розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

П.п.7.3 договору передбачено, що за затримку з оплатою постачальнику за поставлений товар, сплачуючи штраф в розмірі 25% від суми боргу (його неоплаченої частини) на перший день прострочення платежу, а також сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати.

Крім того, в п.4 Специфікації №1 від 04.09.2014р. передбачено, що плата за використання товарного кредиту становить 0,1% від вартості поставлених товарів за кожен календарний день їх використання.

Судом перевірено нарахування позивачем 1718,86 грн. пені за період прострочення із 02.09.2015р. по 04.01.2016р., 2737,50 грн. штрафу (25% від суми боргу згідно п.7.3 договору) та 1 368,75 грн. товарного кредиту згідно поданих розрахунків, та приймаються до уваги як такі, що обраховані правильно та відповідають фактичним обставинам справи.

Із матеріалів справи слідує, що позивач просить стягнути із відповідачів в солідарному порядку також 1 349,88 грн. 36% річних за період прострочення з 02.09.2015р. по 04.01.2016р. та 361,35 грн. втрат від інфляції (вересень 2015р. січень 2016р.) згідно поданих розрахунків.

Згідно ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Судом в даному випадку приймається до уваги, що індекс інфляції, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, визначається Держкомстатом за період, який становить один місяць, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції обчислюється виходячи з суми боргу, що мав місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки.

Згідно п.п.7.5 договору поставки насіння від 04.09.2014р. №149-09/14ЖТ сторони передбачили, що за порушення грошового зобовязання, покупець зобовязується сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 36% річних від простроченої (неоплачуваної) суми.

Згідно п.п.3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань від 17.12.2013р. №14 передбачено, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Суд, перевіривши нарахування 36% річних в сумі 1 349,88 грн. та інфляційних втрат в сумі 361,35 грн., вважає останні правильними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства та наявним у справі розрахункам.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Отже, обовязок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. (ст.34 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення у солідарному порядку із відповідачів 10 950,00 грн. основного боргу, 1 718,86 грн. пені, 2737,50 грн. штрафу, 1 349,88 грн. 36% річних, 361,35 грн. втрат від інфляції, 1 368,75 грн. товарного кредиту правомірними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ст.ст.44, 49 ГПК України судові витрати у справі покладаються на відповідачів порівно у звязку із задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст.12, 33, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, СУД -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного підприємства „Аграрна компанія 2004, с. Попівці Волочиського району Хмельницької області до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю „Н.Стоун-Агро, с. Хутір-Хмільна Канівський район Черкаська область; 2. Виробничого сільськогосподарського кооперативу „Шпичинці, с.Шпичинці Хмельницький район Хмельницької області про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю „Н.Стоун-Агро та Виробничого сільськогосподарського кооперативу „Шпичинці 18486,34 грн., з яких 10 950,00 грн. основного боргу, 1 718,86 грн. пені, 2737,50 грн. штрафу, 1349,88 грн. 36% річних, 361,35 грн. втрат від інфляції, 1 368,75 грн. товарного кредиту задовольнити.

Стягнути солідарно із Товариства з обмеженою відповідальністю „Н.Стоун-Агро, 19026, Черкаська область Канівський район, с. Хутір-Хмільна, вул. Шевченка, буд. 239 () та із Виробничого сільськогосподарського кооперативу „Шпичинці, 31322, Хмельницька область, Хмельницький район, с. Шпичинці () на користь Приватного підприємств „Аграрна компанія 2004, 31222, Хмельницька область, Волочиський район, с. Попівці, вул. Шкільна,34а () 10 950,00 грн. (десять тисяч девятсот пятдесят гривень 00 коп.) основного боргу, 1718,86 грн. (одна тисяча сімсот вісімнадцять гривень 86 коп.) пені, 2 737,50 грн. (дві тисячі сімсот тридцять сім гривень 50 коп.) штрафу, 1 349,88 грн. (одна тисяча триста сорок дев`ять гривень 88 коп.) 36% річних, 361,35 грн. (триста шістдесят одна гривня 35 коп.) втрат від інфляції, 1 368,75 грн. (одна тисяча триста шістдесят вісім гривень 75 коп.) товарного кредиту.

Даний обов'язок є солідарним. Солідарний боржник - Виробничий сільськогосподарський кооператив „Шпичинці с. Шпичинці Хмельницького району Хмельницької області ().

Видати наказ.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю „Н.Стоун-Агро, 19026, Черкаська область Канівський район, с. Хутір-Хмільна, вул. Шевченка, буд. 239 () на користь Приватного підприємств „Аграрна компанія 2004, 31222, Хмельницька область, Волочиський район, с. Попівці, вул. Шкільна,34а () 609,00 грн. (шістсот дев`ять гривень 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Стягнути із Виробничого сільськогосподарського кооперативу „Шпичинці, 31322, Хмельницька область, Хмельницький район, с. Шпичинці () на користь Приватного підприємств „Аграрна компанія 2004, 31222, Хмельницька область, Волочиський район, с. Попівці, вул. Шкільна,34а () 609,00 грн. (шістсот дев`ять гривень 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 04.03.2016р.

Суддя В.В. Магера

Віддрук. 4 прим.:

1 - до справи;

2 позивачу (вул. Шкільна, 34а, с. Попівці, Волочиський р-н, Хмельницька обл., 31222) згідно заяви;

3 відповідачу-1 (вул. Шевченко, 239, с. Хутір-Хмільна, Канівський р-н, Черкаська обл., 19026) рекоменд. кореспонд.;

4 відповідачу-2 (с. Шпичинці, Хмельницький р-н, Хмельницька обл., 31322) рекоменд. коерспонд.