ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2016 р. Справа № 909/68/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Гриняк Б. П. , секретар судового засідання Михайлюк А. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: публічного акціонерного товариства комерційного банку " Приватбанк" , вул. Набережна Перемоги , буд.50 , м. Дніпропетровськ ,49094 (адреса для листування : м. Дніпропетровськ , а/с 1800 , 49027)

до відповідача: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,78600

про : стягнення заборгованості за Договором банківського рахунку №IFW9JF/5 від 09.10.2004 року в сумі 46070,01 грн ., з яких : 9988,52 грн. - заборгованість за кредитом ; 14351,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом ; 21730,15 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором .

за участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 - начальник юридичного департаменту Івано-Франківської філії Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк", довіреність (№56 від 22.01.10);

Від відповідача: представники не з'явилися.

ВСТАНОВИВ: публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 46070,01 грн ., з яких : 9988,52 грн. - заборгованість за кредитом ; 14351,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом ; 21730,15 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором .

Позовні вимоги мотивовані тим, що в порушення умов укладеного між сторонами договору банківського рахунку № ІFW9JF/5 від 09.10.2004р. відповідачем не cплачено в повному обсязі прострочену заборгованість по кредиту, відсотки та пеню .

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 26.01.2016 р. прийнято позовну заяву і порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 09.02.2016 р.

Ухвалою суду від 09.02.2016 р. відкладено розгляд справи на 01.03.2016 р.

Представник позивача, в судовому засіданні 01.03.2016 р., позовні вимоги підтвердив в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві . Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору банківського рахунку № ІFW9JF/5 від 09.10.2004 р. ( далі Кредитний договір), в частині сплати заборгованості по кредиту, відсотків та пені, в зв'язку з чим просить стягнути з відповідача 9988,52 грн. - заборгованості за кредитом ; 14351,34 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом ; 21730,15 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором та покласти на останнього судові витрати в розмірі 1378,00грн. судового збору.

Представник відповідача, в судове засідання 01.03.2016 р. не з'явився, хоча відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи ухвалами суду.

Згідно з пунктом 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" з наступними змінами, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд судової справи і забезпечення його явки в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи в порядку, передбаченому статтею 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи із врахуванням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, вислухавши представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

09.10.2004 р. між ЗАТ КБ " Приватбанк" та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір банківського рахунку № IFW9 JF /5.

16.04.2008 року до договору № IFW9 JF /5 банківського рахунку від 09.10.2004 року було укладено додаток №7 , згідно з яким відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 10000,00 грн.. Строк виконання зобов'язань ( термін повернення кредиту) визначений п. 1.3 Договору.

Закрите акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" є правонаступником прав та обов'язків Публічного акціонерного товариства комерційний банк " Приватбанк" , у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на Публічне акціонерне товариство комерційний банк" Приватбанк" , про що зазначено у п. 1.1. Статуту ПАТ КБ " Приватбанк" .

17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін ( номер запису в ЄДРПОУ 8006727).

ПАТ КБ " Приватбанк" зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором перед відповідачем виконав в повному обсязі, а саме надав кредитний ліміт в сумі 10000,00 грн., зі сплатою відсотків та інших нарахувань за користування кредитом.

У порушення взятих на себе договірних зобов'язань, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором у відповідача станом на 31.12.2015 року утворилась заборгованість за кредитом в сумі 46070,01 грн., з яких :

- 9988,52 грн. - заборгованість за кредитом;

- 14351,34 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом;

- 21730,15 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

15 грудня 2015 року позивачем на адресу відповідача направлено претензію вих. №804161IFWW0544 від 15.12.2015 року із вимогою погасити прострочену заборгованість за Договором банківського рахунку №IFW9JF/5 від 09.10.2004 року (докази направлення містяться в матеріалах справи).

Однак, зазначена претензія залишена без відповіді та задоволення.

Доказів погашення заборгованості відповідачем суду не подано.

Положенням ст.610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В силу ст. 612 вказаного кодексу, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковий для виконання сторонами.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність доказів виконання відповідачем умов угоди щодо повернення кредитних коштів, сплати відсотків та комісій за користування ними, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та його задоволення в частині заборгованості за кредитом в сумі 9988,52 грн., нарахованих відсотків за користування ним в сумі 14351,34 грн..

Разом з тим, частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 220 Господарського кодексу України боржник, який прострочив виконання господарського зобов'язання, відповідає перед кредитором (кредиторами) за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення.

Відповідно до ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 цього ж кодексу штрафними санкціями визнає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання чи неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно ст. 549, 550 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідачем не подано суду доказів вчасного виконання зобов'язання за Договором банківського рахунку №IFW9JF/5 від 09.10.2004 року. Отже, позов в частині нарахування пені в сумі 21730,15 грн. є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідачем не подано суду доказів повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, доводи позивача щодо наявності боргу та його суми не спростовано.

З огляду на викладене позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по справі слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача в сумі 1378,00 грн..

Керуючись ст. 216, 218, 230, 231 Господарського кодексу України, ст. 549, 550 Цивільного кодексу, ст. 22, 33, 49, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

задовольнити позов Публічного акціонерного товариства "Приватбанк" до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором банківського рахунку №IFW9JF/5 від 09.10.2004 року в сумі 46070,01 грн ., з яких : 9988,52 грн.- заборгованість за кредитом ; 14351,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом ; 21730,15 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором .

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 ,78600, ( ІПН: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Приватбанк" (вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, ) - 46070,01 грн. ( сорок шість тисяч сімдесят гривень 01 копійок) заборгованості за Договором банківського рахунку №IFW9JF/5 від 09.10.2004 р., з них: 9988,52 грн. - заборгованість за кредитом ; 14351,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом ; 21730,15 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором та 1378,00 грн. (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень) - судового збору.

Наказ суду видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 07.03.16

Суддя Гриняк Б. П.