КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2016 р. Справа№ 910/25200/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Синиці О.Ф.

Зубець Л.П.

при секретарі Волуйко Т.В.

представники сторін:

позивача: Яременко В.Д. - довіреність б/н від 04.01.2016; Гаврилова О.Ю. - довіреність б/н від 03.12.2015;

відповідача: Шестаков А.В. - довіреність б/н від 20.04.2015;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Промжитлобуд"

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2015

у справі № 910/25200/15 (головуючий суддя Маринченко Я.В.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Промжитлобуд"

до Приватного підприємства "Монтажєвробуд"

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.11.2015 у справі №910/25200/15 відмовлено у задоволенні позову про визнання недійсним усного договору, укладеного між сторонами на здійснення внутрішніх оздоблювальних робіт на об'єкті по вул. Гарматна, 20 у м. Києві.

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Промжитлобуд" звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Скарга мотивована тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки між сторонами був укладений усний договір піжояжу, що суперечить положенням ст. 208 ЦК України, а тому він має бути визнаний недійсним.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2016 порушено апеляційне провадження, призначено розгляд апеляційної скарги на 22.02.2016.

22.02.2016 відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечив проти її задоволення, посилаючись на те, що між сторонами був укладений у письмовій формі договір підряду № 4 від 16.09.2014, який сторонами виконувався і на підставі якого у сторін винили відповідні права та обов'язки, також послався на те, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.01.2016 у справі №910/26017/15 позивачу було відмовлено у задоволенні позову про визнання вказаного договору неукладеним.

22.02.2016 в судовому засідання представники позивача (апелянта) підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов. Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

16.09.2014 між відповідачем - ПП "Монтажєвробуд", як підрядником, та відповідачем - ТОВ "ВБК "Промжитлобуд", як генпідрядником, укладено Договір підряду №4, за умовами якого генпідрядник доручає і оплачує, а підрядник приймає на себе зобов'язання виконати внутрішньо оздоблювальні роботи на реконструкції гуртожитку з переобладнанням під житловий будинок з поквартирним заселенням з влаштуванням прибудови та надбудови на вул. Гарматній, 20 у м. Києві відповідно до проектної документації, договірної ціни (додаток 2) та на умовах, передбачених даним Договором.

У вказаному Договорі підряду №4 сторони погодили, що вказаний Договір має додатки, які підписуються сторонами та є його невідємною частиною, зокрема, Додаток №1 Специфікація на виконання внутрішньо оздоблювальних робіт, Додаток №2 - Договірна ціна та Додаток №3 - Графік виконання робіт.

Рішенням господарського суду м. Києва від 18.05.2015 у справі №910/4522/15-г за позовом ТОВ "ВБК "Промжитлобуд" до ПП "Монтажєвробуд" про стягнення 296000 грн. у позові відмовлено. Вказане рішення мотивовано тим, що незважаючи на те, що сторони не погодили між собою ні специфікації на виконання робіт, ні договірної ціни, ні графіку виконання робіт (додатки до договору), роботи виконувались на підставі усної домовленості сторін за рахунок авансу, виплаченого позивачем. Виконання відповідачем робіт за договором підряду підтверджується актами виконаних робіт, довідками КБ-3, які направлялись позивачу, але не були підписані позивачем без зазначення причин не підписання. При цьому фактично виконані роботи відповідають усній домовленості сторін.

У позовній заяві позивач, посилаючись на вказане рішення, зазначив, що оскільки правовідносини сторін відбувалися за усною домовленістю, вказана усна домовленість є неправомірною, тому просив суд, на підставі ст.ст. 179, 180, 181, 207 ГК України, ст. ст. 203, 208, 215 ЦК України визнати усну домовленість між ТОВ "ВБК "Промжитлобуд" та ПП "Монтажєвробуд" не правомірною, а господарське зобов'язання щодо здійснення останнім внутрішніх оздоблювальних робіт на об'єкті по вул.Гарматна, 20 м. Київ - недійсним.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно положень статей 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно положень ст.ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що між сторонами було укладено Договір підряду №4 від 16.09.2014, на виконання якого позивач перерахував відповідачу аванс, а відповідач виконував роботи в межах вказаного договору на підставі окремих усних домовленостей з позивачем, про що складав і направляв позивачу акти приймання робіт та довідки про вартість робіт із зазначенням у вказаних документах в якості підстави виконання робіт Договір підряду №4 від 16.09.2014.

Згідно ч.3 ст. 206 ЦК України правочини на виконання договору, укладеного в письмовій формі, можуть за домовленістю сторін вчинятися усно, якщо це не суперечить договору або закону.

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що за відсутності підписаних сторонами додатків до договору підряду, виконання окремих робіт в межах укладеного договору на підставі усної домовленості сторін не суперечить вимогам закону та передбачено зазначеними положеннями ч.3 ст.206 ЦК України.

Щодо доводів позивача про те, що рішенням господарського суду міста Києві від 18.05.2015 у справі № 910/4522/15-г встановлено наявність укладеного усного договору, то зазначені доводи обґрунтовано відхилені судом першої інстанції з посиланням на те, що вказаним рішенням не встановлено існування між сторонами інших договорів (усних чи письмових), на підставі яких відповідач виконував вказані роботи.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивачем не надано доказів існування між сторонами іншого договору на виконання внутрішньо будинкових оздоблювальних робіт, умов вказаного договору, прав і обов'язків сторін за договором тощо, а тому, оскільки позивачем не доведено існування між сторонами усного договору на виконання підрядних робіт, підстави для визнання вказаного усного договору відсутні.

Колегією суддів також враховано, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.01.2016 у справі № 910/26017/15, яка набрала законної сили, відмовлено у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Промжитлобуд" до приватного підприємства "Монтажєвробуд" про визнання договору підряду №4 від 16.09.2014 року неукладеним (таким, що не відбувся).

При цьому судом у вказаній справі встановлено, що фактичні дії сторін свідчать про те, що договір підряду №4 від 16.09.2014 року був укладений та виконувався сторонами, що підтверджується наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При прийнятті оскаржуваного судового рішення місцевий господарський суд, керуючись, зокрема, приписами наведених норм, на підставі повного та всебічного дослідження фактичних обставин справи і перевірки їх наявними доказами, з урахуванням визначених позивачем меж позовних вимог, дійшов правомірного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, наведене вище та докази, які містяться в матеріалах справи, спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 19.11.2015 у справі № 910/25200/15 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Промжитлобуд" залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 19.11.2015 у справі № 910/25200/15 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/25200/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді О.Ф. Синиця

Л.П. Зубець