РІШЕННЯ

"25" лютого 2016 р.Справа № 921/1203/15-г/4

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бурди Н.М.

Розглянув справу

за позовом Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Тернопільської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення вул. Приміська, 11, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46012

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Бріар" вул. Руська, 21, м. Тернопіль, 46001

про стягнення заборгованості за договором №34/2014 про надання телекомунікаційних послуг в сумі 3466,20 грн., в тому числі 460.40 грн. - пені.

За участю представників сторін:

позивача юрисконсульт ОСОБА_2 (довіреність №76 від 04.02.2016р.);

відповідача - не з'явився.

Суть справи:

В розпочатому судовому засіданні представнику позивача процесуальні права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22, 81-1 ГПК України, розяснено.

Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Тернопільської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення вул. Приміська, 11, м. Тернопіль, Тернопільська область, звернувся до господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Бріар" вул. Руська, 21, м. Тернопіль, про стягнення заборгованості за договором №34/2014 про надання телекомунікаційних послуг в сумі 3005,80 грн. та 460.40 грн. пені.

Ухвалою господарського суду від 28.12.2015 р. порушено провадження по справі та призначено її до розгляду на 04.02.2016р., який в порядку ст. 77 ГПК України відкладався на 18.02.2016р. та на 25.02.2016р. з підстав, викладених у відповідних ухвалах.

22 лютого 2016 року на адресу господарського суду від позивача у справі надійшла письмова заява №153 від 19.02.2016 року про збільшення позовних вимог в частині стягнення нарахованої суми пені,а саме позивач просить суд стягнути з відповідача 1572,59 грн. пені.

Суд, розглянувши заяву позивача №153 від 19.02.2016р. про збільшення позовних вимог (вх.№5590 від 22.02.2016р.) приймає її до розгляду як таку, що подана відповідно до вимог ст. 22 ГПК України.

25.02.2016р. у судовому засіданні представником позивача оголошено короткий виклад обставин, що стали підставою для звернення із позовом до суду, та підтримано позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач відзиву на позов не подав, явку свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, витребуваних документів не подав, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, з врахуванням виконаних вимог ч.1 ст.64 ГПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу у відповідності до ст. 81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності відповідного клопотання представника позивача.

Розглянувши матеріали справи, господарським судом встановлено наступне:

- відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки;

- 01.04.2014р. між Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (надалі Виконавець, позивач) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Бріар" (надалі Замовник, відповідач) укладено договір №34/2014 (надалі Договір), предметом якого є надання Виконавцем телекомунікаційних послуг Замовнику з використанням первинних трактів на дільниці Кутцівці Лозова у відповідності до ліцензій Виконавця на технічне обслуговування і експлуатацію мереж ефірного телерадіомовлення (п. 1.1 Договору);

- згідно з п.2.2. договору, виконавець, серед іншого приймає на себе зобов'язання надавати замовнику телекомунікаційні послуги згідно додатку №1;

- пунктом 2.4. договору передбачено, що Замовник приймає на себе наступні зобов'язання: дотримуватись технічних умов експлуатації наданих ПЦТ; здійснювати розрахунки за надані Виконавцем телекомунікаційні послуги в розмірі, у строки та порядку що встановлені Договором;

- пунктом 3.1. Договору сторони погодили, що ціна Договору встановлюється за домовленістю сторін і визначається в Додатку №1, який є невід'ємною частиною даного Договору та може бути переглянута сторонами за взаємною згодою;

- вартість наданих послуг по Договору щомісяця визначається актом прийняття наданих послуг, оплаті підлягають фактично надані послуги (п.3.2. Договору);

- розгляд підсумків виконання наданих телекомунікаційних послуг проводиться щомісячно (п.5.1. Договору);

- відповідно до п.5.2. договору, на підставі отриманих звітів, отриманих від філій, виконавець щомісячно, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітним, складає акт прийняття наданих послуг і зведення на оплату наданих послуг технічними засобами за підсумками роботи, після чого направляє рахунок, акт і зведення Замовнику;

- пунктом 5.7. Договору передбачено, що розрахунки за надані телекомунікаційні послуги здійснюються безпосередньо між Виконавцем і Замовником за цінами Додатку №1;

- згідно з п.5.8. Договору, оплата здійснюється за фактичний час надання телекомунікаційних послуг за кожний місяць. До 5 числа поточного місяця замовник перераховує виконавцю аванс у розмірі 30% орієнтованої вартості послуг у поточному місяці. Не пізніше 10 числа наступного місяця проводиться остаточний розрахунок за надані послуги з урахуванням авансу;

- відповідно до п.6.9. Договору, за несвоєчасну оплату рахунку Виконавця, у строки передбачені п.5.8. Договору, Замовник сплачує пеню, яка обчислюється від суми заборгованості, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення;

- у відповідності до п.10.1., цей договір набирає чинності з 01.04.2014р. до 31.12.2014р. включно, а в частині виникнення фінансових зобов'язань по договору-до їх повного виконання;

- додатком №1 сторони дійшли згоди щодо ціни послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору Виконавець надав телекомунікаційні послуги, що підтверджується:

- актом про виконання послуг від 30.04.2014р. на суму 670,14 грн.;

- актом про виконання послуг від 31.05.2014р. на суму 670,14 грн.;

- актом про виконання послуг від 30.06.2014р. на суму 670,14 грн.;

- актом про виконання послуг від 31.07.2014р. на суму 670,14 грн.;

- актом про виконання послуг від 31.08.2014р. на суму 670,14 грн.;

- актом про виконання послуг від 15.09.2014р. на суму 324,26 грн., а всього на суму 3674,96 грн. та направлені відповідні рахунки на оплату.

Як стверджує позивач, станом на день подання позовної заяви сума заборгованості за надані послуги складає 3005,80 грн.

Також в матеріалах справи наявна копія листа №21 від 04.09.2014р. у якому відповідач просив припинити надання послуг згідно Договору №34/2014 від 01.04.2014р. з 15.09.2014р.

Позивач листом №1007 від 18.09.20014р. не заперечив щодо розірвання договору №34/2014 від 01.04.2014р. та просив провести виконання фінансових зобовязань.

Також, позивачем на адресу відповідача надіслано досудове попередження з вимогою оплати наявної заборгованості, яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

Оцінивши зібрані у справу докази та дослідивши норми чинного законодавства, що регулюють розглядувані правовідносини, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на таке:

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як випливає із матеріалів справи, сторони підписали документ (договір), спрямований на виникнення, зміну або припинення взаємних прав та обов'язків і цей документи дали можливість їм зрозуміти, відносно саме чого вони дійшли згоди і на яких конкретних умовах бажали будувати свої відносини.

Договір надання послуг, що відбувся між сторонами у справі, регламентується главою 63 Цивільного кодексу України, ст. 901 якої встановлює, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З огляду на встановлені судом обставини та норми чинного законодавства, що регулює взаємовідносини сторін у справі, суд дійшов висновку, що договір про надання послуг №34/2014 від 01.04.2014р. є таким, що відбувся, оскільки предмет його є чітко визначеним, що дає змогу зрозуміти, що саме розраховував отримати Замовник за договором і планує виконати та надати йому Виконавець, а тому вимоги позивача є правомірно заявленими.

Відповідно до ст.ст. 509, 526 Цивільного кодексу України, в силу зобовязання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

З огляду на наведене, судом встановлено, що Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Тернопільської філії Концерну радіомовлення свої зобовязання по договору №34/2014 від 01.04.2014р. виконало належним чином, надавши телекомунікаційні послуги про що свідчать акти про виконання послуг від 30.04.2014р., від 31.05.2014р. від 30.06.2014р., від 31.07.2014р., від 31.08.2014р. та від 15.09.2014р. (підписані представниками сторін та скріплені відтисками їх печаток), однак, відповідач свої зобовязання щодо оплати їх вартості не виконав, і за ним рахується заборгованість в сумі 3005,80 грн.

Згідно ст. ст. 11, 16, 509 ЦК України та ст.ст. 1, 2 ГПК України кредитору належить право у судовому порядку вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання, що виникають з договору або з інших підстав, визначених ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, і в установлений строк, а оскільки відповідачем дані строки, встановлені п. 5.8. Договору, порушено, він повинен нести відповідальність, передбачену п.6.9 Договору, у вигляді сплати пені, що нараховується на несплачену суму за кожний день прострочення платежу за подвійною обліковою ставкою НБУ, що діяла в період прострочення, що згідно розрахунку позивача за період з 11.05.2014р. по 19.11.2015р. становить 1572,59 грн.

Господарський суд, враховуючи положення названих норм законодавства, умови договору №34/2014 від 01.04.2014р. та матеріали справи, здійснивши перерахунок заявленої до стягнення суми пені, прийшов до висновку про обґрунтованість, підставність нарахування та заявлення до стягнення 1572,59 грн. пені.

Приймаючи до уваги, що в процесі судового розгляду спору відповідачем не подано, а судом не здобуто жодних доказів, які б свідчили про погашення заявленої суми позову, тому позовні вимоги Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Тернопільської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Бріар" 3005,80 грн. сума основного боргу за зобов'язанням та 1572,59 грн. пені, підлягають до задоволення як такі, що доведені позивачем у відповідності із ст.ст. 33-34 ГПК України належними і допустимими доказами та неоспорені відповідачем.

Судові витрати, у відповідності з вимогами ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з з обмеженою відповідальністю "Бріар" вул. Руська, 21, м. Тернопіль, ідент. код 3311779 на користь Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Тернопільської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення вул. Приміська, 11, м. Тернопіль, Тернопільська область, ідент. код. 34926735 3005 (три тисячі пять) грн. 80 коп. сума основного боргу за зобов'язанням та 1572 (одну тисячу пятсот сімдесят дві) грн. 59 коп. пені та 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. в повернення сплаченого судового збору.

Наказ видати після вступу рішення у законну силу.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право подати апеляційну скаргу через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Повне рішення складено 04.03.2016р.

Суддя Н.М. Бурда