РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2016Справа №910/23/16

За позовом Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА»

про стягнення пені у розмірі 68 000, 00 грн.

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: Івахненко І.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (далі-позивач або АМК) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» (далі-відповідач) про стягнення пені у розмірі 68 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не здійснив у добровільному порядку та у встановлені законом строки оплату штрафу, накладеного рішенням АМК від 03.07.2014 № 157-р/к.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.01.2016 порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 28.01.2016 за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

26.01.2016 через загальний відділ діловодства суду Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України подало витребувані судом документи на виконання вимог ухвали суду від 05.01.2016.

28.01.2016 через загальний відділ діловодства суду представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що Публічне акціонерне товариство «УКРНАФТА» сплатило штраф у сумі 68 000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 140-АБ15 від 14.04.2015, а тому АМК безпідставно нараховано пеню за 14.04.2015.

У судовому засіданні 28.01.2016 представник позивача подав письмові пояснення до справи, в яких зазначив, що з урахуванням ухвали Вищого господарського суду України від 27.02.2015 у справі № 922/3952/14, якою прийнято до розгляду касаційну скаргу відповідача та призначено до розгляду, пеня має бути нарахована за 16.09.2014 та за періоди з 14.11.2014 по 03.12.2014, з 13.01.2015 по 26.02.2015 та з 09.04.2015 по 14.04.2015 включно, що складає 72 дні.

У судовому засіданні 28.01.2016 оголошувалась перерва до 03.03.2016 на підставі ст. 77 ГПК України.

У даному судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, однак про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою повноважного представника Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Приймаючи до уваги, що представник позивача був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників позивача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 03.03.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Адміністративна колегія Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, розглянувши справу № 2/01-104-14 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», 03.07.2014 прийняла рішення № 157-р/к, яким визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг», Товариство з обмеженою відповідальністю «Татнєфть-АЗС-Україна», Публічне акціонерне товариство «УКРНАФТА», Товариство з обмеженою відповідальністю «Престиж 10», Товариство з обмеженою відповідальністю «Авангард 10», Підприємство з іноземними інвестиціями «Лукойл-Україна» та суб'єкт господарювання в особі Приватного підприємства «ОККО-Бізнес» та Приватне підприємство «ОККО-Нафтопродукт», схоже підвищивши роздрібні ціни на високооктанові бензини за рахунок підвищення торговельної надбавки, вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене частиною 3 статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, а саме схожих дій на ринку роздрібної реалізації високооктанових моторних бензинів в межах міста Харкова та з урахуванням приміської території, обмеженої кільцевою дорогою та з врахуванням автозаправних станцій, розміщених поблизу цієї дороги, які призвели до обмеження конкуренції, в той час, коли аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення таких дій.

У зв'язку із вказаним вище порушенням, рішенням Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 03.07.2014 № 157-р/к накладено штраф на Публічне акціонерне товариство «УКРНАФТА» у розмірі 68 000,00 грн.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема внаслідок: - відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); - відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб'єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур'єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Як вбачається з матеріалів справи, копія витягу з рішення АМК було надіслано відповідачеві супровідним листом від 10.07.2014 № 02-26/3-3198 та отримано Публічним акціонерним товариством «УКРНАФТА» 14.07.2014, що не заперечується останнім.

Згодом, рішення АМК від 03.07.2014 № 157-р/к було оскаржено відповідачем до Господарського суду Харківського області, проте, за результатами розгляду справи № 922/3952/14 судовим актом від 13.11.2014 у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.01.2015 рішення Господарського суду Харківського області від 13.11.2014 у справі № 922/3952/14 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.04.2015 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.01.2015 та рішення Господарського суду Харківського області від 13.11.2014 у справі № 922/3952/14 залишено без змін.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Згідно ч. 3 ст. 56 зазначеного закону особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Отже, кінцевим терміном сплати відповідачем штрафу є саме 15.09.2014.

Згідно п. 8 ст. 56 цього ж закону, протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Так, відповідач сплатив суму штрафу у розмірі 68 000, 00 грн. з пропуском визначеного законом двомісячного строку, що підтверджується платіжним дорученням № 140-АБ15 від 14.04.2015 на суму 68 000, 00 грн.

Разом з тим, оскільки Публічним акціонерним товариством «УКРНАФТА» не сплачено штраф у встановлений законом термін, позивач нарахував пеню за кожен день прострочення сплати штрафу у розмірі півтора відсотки від суми штрафу за 16.09.2014 та за періоди з 14.11.2014 по 03.12.2014, з 13.01.2015 по 26.02.2015 та з 09.04.2015 по 14.04.2015 включно, що відповідно до розрахунку позивача складає 68 000, 00 грн.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 238 ГК України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Статтею 239 ГК України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: вилучення прибутку (доходу); адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов'язкових платежів); застосування антидемпінгових заходів; припинення експортно-імпортних операцій; застосування індивідуального режиму ліцензування; зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб'єктом господарювання певних видів господарської діяльності; анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб'єктом господарювання окремих видів господарської діяльності; обмеження або зупинення діяльності суб'єкта господарювання; скасування державної реєстрації та ліквідація суб'єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.

Так, господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання у ГК України визнаються штрафними санкціями (частина 1 статті 230 ГК України).

Відповідно до п. 1 ст. 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Частиною 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Так, у п. 20.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» роз'яснено, що абзацами третім - п'ятим частини п'ятої ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Суд перевірив розрахунок суми пені, наданий позивачем, та встановив, що в останньому допущену помилку у визначенні періоду нарахування пені, за розрахунком суду пеня повинна нараховуватися за 16.09.2014, за періоди з 14.11.2014 по 03.12.2014, з 13.01.2015 по 26.02.2015 та з 09.04.2015 по 13.04.2015 включно, оскільки 14.04.2015 відповідачем було сплачено штраф, відповідно день сплати штрафу до розрахунку не включається, при цьому, сума до стягнення розрахована позивачем правильно.

Аналогічний висновок викладений у постанові Вищого господарського суду України від 25.03.2014 у справі № 925/1491/13.

Отже, вимоги позивача про стягнення пені у сумі 68 000,00 грн. є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, перевіреного судом.

Відповідно до частини 7 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Згідно ч. 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» (04053, м. Київ, провулок Несторівський, буд. 3-5, ідентифікаційний код - 00135390) до загального фонду Державного бюджету України, на рахунок УК у Шевченківському районі міста Києва, код класифікації доходів - 21081100 (символ звітності 106) пеню у розмірі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) грн. 00 коп.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» (04053, м. Київ, провулок Несторівський, буд. 3-5, ідентифікаційний код - 00135390) до Державного бюджету України судовий збір у сумі 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 09.03.2016.

Суддя Бондарчук В.В.