ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78, Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
___________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"29" лютого 2016 р. Справа № 923/1278/13

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пригузи П.Д. при секретарі Литвиненко Т.О., розглянувши справу

за заявою: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1,

до: Фермерського господарства "АШУР", ідентифікаційний код 36909947, вул. Молодіжна, 32, с. Кучерявоволодимирівка Чаплинського району Херсонської області,

про банкрутство

за участю представників сторін:

від кредиторів - не прибули;

від боржника - ліквідатор Циркунова О.О.;

від заінтересованих осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4, довіреності у справі,

в с т а н о в и в:

Провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства "АШУР", далі також боржник, порушено ухвалою від 15.10.2013 за заявою кредитора фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на загальних підставах, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою від 04.02.2014 суд визнав фермерське господарство "АШУР" банкрутом, відкрив ліквідаційну процедуру та призначив ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Циркунову О.О.

Ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Циркунова О.О. звернулась до суду із заявою (т.2, а.с.38 - 40) про визнання недійсною угоди боржника з підстав, передбачених ч.1 ст.20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в якій просила визнати недійсною угоду боржника про відчуження комплексу вівцеферми від 02.03.2013 року, вилучити від набувачів ОСОБА_5, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 комплекс вівцеферми та повернути його до ліквідаційної маси, а також стягнути з боржника на користь кожної із заінтересованих осіб кошти в сумі 11141,66грн.

Ухвалою господарського суду від 08.10.2014 залучено до участі у справі заінтересованих осіб - ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.

Ухвалою від 02.12.2014 господарський суд відмовив у задоволенні заяви ліквідатора щодо визнання недійсної угоди боржника, яка залишена без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 29.12.2014 року.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.05.2015 вказані судові рішення скасовані, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Херсонської області.

Ліквідатор підтримала заявлені вимоги з підстав, зазначених у заяві та додаткових поясненнях і матеріалах, просить визнати недійсною угоду боржника про відчуження вівцеферми від 02.03.2013 року, вилучити від набувачів ОСОБА_5, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 комплекс вівцеферми.

В судовому засіданні ліквідатор усно заявила, що не підтримує викладені у заяві вимоги в частині стягнення з боржника на користь заінтересованих осіб кошти в сумі 11 141,66грн. кожному, оскільки, як нею встановлено під час дослідження матеріалів справи та наявної документації господарської діяльності та бухгалтерського обліку, сплата заінтересованими особами коштів на виконання договору купівлі продажу часток комплексу вівцеферми не підтверджується, отже, вважає, що відчуження здійснено безоплатно. Окрім того, вважає, що вказану вимогу ліквідатор не може заявляти, оскільки право звернутися з такою вимогою належить учаснику визнаної недійсною угоди як кредитору, що має право вибору: погашення свого боргу в першу чергу в процедурі банкрутства або виконання зобов'язання боржником у натурі після припинення провадження у справі про банкрутство.

Заінтересовані особи в судове засідання не прибули, після закінчення 04.11.2015 року строку довіреності ОСОБА_5, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про уповноваження на ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на представництво інтересів, довіреності (том 2 а.с. 104-108) не поновили.

Представники заінтересованих осіб під час представництва інтересів ОСОБА_5, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, а також інтересів ОСОБА_11 (довіреність том 6 а.с. 39) проти заяви заперечували. У відзиві на заяву ліквідатора (том 2 а.с. 82-103) заінтересовані особи, а їх представники в судових засіданнях стверджували, що договір купівлі-продажу вівцеферми від 02.03.2013 року є дійсним, відповідає вимогам закону щодо форми та змісту угоди, укладений з додержанням вимог, які необхідні для чинності правочину, а саме: що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Для підтвердження своїх заперечень заінтересовані особи надали наступні документи: протокол №5 загальних зборів засновників фермерського господарства "Ашур" від 26.02.2013; довідку ФГ "Ашур" вих №28/02-1 від 28 лютого 2013 року про знаходження на балансі підприємства об'єкту - комплекс вівцеферми за адресою: АДРЕСА_2, балансовою вартістю 66 850,00 грн.; договір купівлі - продажу комплексу вівцеферми від 02.03.2013, посвідчений нотаріально та зареєстрований в Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

Стверджують, що згідно прибуткових касових ордерів ними сплачено у касу ФГ "Ашур" 66 850 грн., по 11141 грн.66 коп., вказують, що при цьому всі необхідні платежі, зокрема, відрахування до пенсійного фонду були здійснені.

Представники заінтересованих осіб зазначають, що учасники ФГ "Ашур" не мали наміру завдати шкоди кредитору, діяли у межах нормального господарського ризику, отримані від продажу вівцеферми кошти витратили на забезпечення посіву зернових культур та їх вирощування, зокрема, закуплено шість тонн ячменю ярого Еней 1 реп та 3 тонни аміачної селітри, в подальшому ячмінь був засіяний на полі, що знаходилось у користуванні ФГ "Ашур", однак, вказують, що на засіяних полях культури загинули, що призвело до неможливості розрахуватися з кредитором.

Призначаючи заяву до розгляду суд, ухвалою від 17.06.2015 року, вимагав від колишнього керівника банкрута ОСОБА_11 докази внесення членами фермерського господарства своїх часток внесків до статутного капіталу, докази передачі ліквідаторові документів бухгалтерської та господарської діяльності боржника за останні три роки до дня порушення справи про банкрутство.

Колишній керівник банкрута ОСОБА_11 вимоги господарського суду не виконав, докази передачі ліквідаторові документів бухгалтерської та господарської діяльності боржника не передав.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Херсонської області від 13.02.2013 судом порушено справу № 923/160/13-г про стягнення з Фермерського господарства "АШУР" на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, грошового боргу, призначивши судове засідання на 28.02.2013 року. Рішенням Господарського суду Херсонської області від 28.03.2013 року у справі № 923/160/13-ґ з ФГ "Ашур" на користь кредитора стягнуто боргу на загальну суму 566 915,72 грн. На виконання рішення судом 22.04.2013 видано наказ (а.с.17), який кредитором пред'явлено до виконання. Постановою відділу державної виконавчої служби Чаплинського районного управління юстиції Херсонської області від 05.06.2013р. (а.с.18-19) відкрито виконавче провадження ВП №38333401 з виконання вказаного наказу господарського суду.

Під час розгляду в господарському суді господарського спору, до прийняття рішення у справі, а саме 26.02.2013 року загальними зборами засновників ФГ "Ашур" було прийнято рішення про продаж комплексу вівцеферми частині його засновників за балансовою вартістю в сумі 66850 грн. по 1/6 частки вартістю 11 141,66грн. від загальної вартості кожному: ОСОБА_5, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

На виконання цього рішення 02.03.2013 року укладено договір купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Чаплинського районного нотаріального округу Херсонської області зареєстровано в реєстрі № 174, за яким нерухоме майно відчужене від ФГ "Ашур" на користь громадян ОСОБА_5, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

За цим договором ФГ "Ашур" передав у спільну часткову власність зазначених осіб комплекс вівцеферми. При цьому, обумовлена договором вартість об'єкта продажу в сумі 66850 грн. визначена як вже сплачена до моменту підписання договору. Даний комплекс знаходиться на орендованій банкрутом земельній ділянці площею 11,7556 га, яка належить Кучерявоволодимирівській сільській раді та була надана в оренду терміном на три роки згідно договору оренди від 15.05.2012 року, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_8.

Комплекс нерухомого майнавівцеферми відповідно до договору складається з таких об'єктів: будівлі вівчарнику літ. А загальною площею 2084,9 кв.м.; прибудови - літ. а-а3; будівлі охорони - літ. Б. загальною площею 23,1 кв. м.; будівлі вівчарнику - літ. В, загальною площею 790,3 кв.м.; прибудови - літ. в-в4; будівлі вівчарнику - літ. Г, загальною площею 693,1 кв.м.; прибудови - літ. г-г3; водонапірної башти - № 1; силосної ями - № 2.

На підтвердження розрахунків за придбаний об'єкт представниками заінтересованих осіб надано до справи копії квитанцій до прибуткових касових ордерів №№ 1, 2, 3, 4, 5 від 02.03.2013 року та копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 6 від 02.03.2014 року, в якому зазначено як підставу внесення коштів до каси ФГ "Ашур" - договір купівлі-продажу № 174 від 02.03.2013 року. Вказані квитанції не підписані представниками підприємства.

Згідно п. 3.3. "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637, приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами (додаток 2), підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства.

Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником.

Відповідно до п. 2.6. "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Заінтересовані особи, у тому числі й колишній керівник боржника на вимогу суду не надали ні касової книги ні прибуткових касових ордерів, тобто, належних і допустимих доказів отримання підприємством коштів від громадян ОСОБА_5, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до суду не надано.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Не підписані головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства квитанції до прибуткових касових ордерів (том 2 а.с. 87-88) не є належними доказами, отже відхиляються судом.

Також, зазначена у квитанціях №№ 1, 2, 3, 4, 5 від 02.03.2013 року та квитанції до прибуткового касового ордеру № 6 від 02.03.2014 року, підстава внесення коштів до каси ФГ "Ашур" - договір купівлі-продажу № 174 від 02.03.2013 року, свідчить про те, що квитанції були виготовлені після підписання, нотаріального посвідчення та внесення у відповідний реєстр за № 174. Отже, твердження у п. 4 спірного договору купівлі-продажу від 02.03.2013 року, що продавець повністю отримав від покупців грошові кошти в сумі 66850,00грн. до підписання цього договору, не відповідає дійсності.

Окрім того, вказані квитанції прибуткових касових ордерів надавалися представниками до відзиву від 04.11.2014 року, а тому запис на квитанції № 6, що ця квитанція є частиною прибуткового касового ордеру від 02.03.2014 року вказує, що вірогідно вказана квитанція була виготовлена у 2014 році.

Таким чином, суд погоджується з думкою ліквідатора, що заінтересованими особами не доведено факту оприбуткування коштів від продажу вівцеферми в касу ФГ "Ашур", майновий комплекс боржника було відчужено безоплатно.

Відповідно до наданого ліквідатором звіту про фінансовий стан ФГ "Ашур" станом на грудень 2013 року, ліквідатор зазначає, що згідно інформації відділу Держгеокадастру у Чаплинському районі Херсонської області № 33-28-0,4-2681/2-15 від 05.10.2015 року, що розпорядником земельної ділянки на даний час знаходиться у користуванні фермерського господарства "Ашур", згідно договору оренди, укладеного між Чаплинською районною державною адміністрацією та ФГ "Ашур" , загальною площею 11,7556 га, з них під господарськими будівлями та дворами 11,7556 га із земель запасу Кучерявоволодимирської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, зареєстрованого від 21.05.2012 за № 02280 є Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області. Відділ не проводив дій та не вчиняв жодних записів щодо передачі земельної ділянки у користування або власність іншим особам, не складав та не підписував акту прийому-передачі земельної ділянки.

Листом № 10/213/01-17 від 05.10.2015 року Чаплинська районна державна адміністрація Херсонської області повідомила, що розпорядником земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка на даний час знаходиться у користуванні фермерського господарства "Ашур", згідно договору оренди, укладеного між Чаплинською районною державною адміністрацією за фермерським господарством, загальною площею 11,7556 га, з них під господарськими будівлями та дворами 11,7556 га із земель запасу Кучерявоволодимирської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, зареєстрованого від 21.05.2012 за № 02280 є Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області. Також, районна державна адміністрація не вчиняла жодних актів (розпоряджень) щодо передачі вищевказаної земельної ділянки у користування власність або її частини іншим особам, не видавала та не підписувала акту прийому-передачі земельної ділянки, або її частини.

Згідно довідки Кучерявоволодимирівської сільської ради № 601/2-16 від 06.12.2013 року повідомлено, що між районною державною адміністрацією та фермерським господарством "Ашур" укладено договір оренди на земельну ділянку загальною площею 11,7556 га, яка знаходиться в адміністративних межах Кучерявоволодимирської сільської ради Чаплинського району Херсонської області.

За висновком ліквідатора боржник не мав фінансових та матеріальних можливостей здійснити розрахунок за придбання від кредитора ФОП ОСОБА_12 труб для капельного зрошення в загальній кількості 1276000 погонних метрів та вартістю в півмільйона гривень. При відсутності у користуванні необхідної кількості земельних ділянок (площ) для фермерського господарства укладати цю угоду не було доцільним. Однак, головою фермерського господарства ОСОБА_11 укладено саме завідомо невигідні для підприємства договори, з метою отримання вигоди та завідомого неповернення вподальшому грошових коштів за укладеними договорами кредитору.

Ліквідатор вважає, що результатом саме небажання голови фермерського господарства ОСОБА_11, розрахуватись за отриману продукцію, стало виведення всіх активів з балансу господарства, шляхом укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 02.03.2013 року на фізичних осіб - членів господарства. фермерського господарства "Ашур" до порушення справи про банкрутство за балансовою вартістю майна.

Ліквідатор стверджує, що не заперечується заінтересованими особами та їх представниками, Чаплинською районною державною адміністрацією та громадянином ОСОБА_11 було укладено договір оренди землі від 02.12.2011 року строком на три роки на земельну ділянку загальною площею 166,5437 га, у тому числі рілля 166,5437 га, із земель запасу сільськогосподарського призначення Кучерявоволодимирівської сільської ради.

Ліквідатор прийшов до висновку, з яким суд погоджується, що отримані від кредитора 1276000 метрів погонних труб для крапельного зрошення були використанні для виробництва на чужих земельних ділянках, до яких боржник не мав юридичних прав чи обов'язків.

За даними звіту ліквідатора в 2013 році діяльність фермерського господарства була припинена. Будь яких дій щодо відновлення платоспроможності керівником ФГ "Ашур" ОСОБА_11 не було здійснено. Навпаки, після укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 02.03.2013 року на користь фізичних осіб - членів (засновників, учасників) фермерського господарства "Ашур", вони 16.09.2013 року вийшли із його членів, залишивши господарство без працівників, в результаті чого боржник не мав можливості вести господарську діяльність взагалі.

Таким чином, боржник був позбавлений не тільки основних засобів-активів, ще й трудових ресурсів. Наявність основних засобів на фермерському господарстві давало гарантію кредитору в хоча б на часткове повернення боргу. Після вчинених дій голови фермерського господарства та засновників (учасників) виконання його грошових зобов'язань перед кредитором повністю стало неможливим взагалі.

Ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Циркунова О.О. звернулась до суду із заявою про визнання вказаного договору купівлі-продажу майна недійсним. При цьому, посилаючись на ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", вказує на те, що спірний договір укладений боржником протягом року, що передував порушенню справи про банкрутство і за цим договором боржник взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами стало повністю або частково неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати: поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону про банкрутство правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав:

боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

боржник виконав майнові зобов'язання раніше встановленого строку;

боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов'язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна;

боржник прийняв на себе заставні зобов'язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Виходячи з аналізу ст. 20 Закону про банкрутство, норма вказаної статті регулює відносини, що виникли між боржником, кредитором та іншими особами з приводу дій боржника щодо розпорядження своїм майном, вчинені в період до порушення справи про банкрутство або після порушення справи про банкрутство. Вказана стаття визначає підстави оспорювання майнових дій боржника з метою забезпечення зберігання майна в інтересах кредиторів або повернення майна боржника, у разі його вибуття, до ліквідаційної маси.

Стаття 20 Закону про банкрутство встановлено спеціальні підстави, за наявності яких можливе визнання правочинів (договорів) недійсними у межах провадження у справі про банкрутство.

Однією із таких підстав, є та, що боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим.

Як вбачається з матеріалів справи, у поданій заяві, ліквідатор боржника посилався саме на цю підставу для визнання укладеного договору недійним та вказував на те, що боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним та виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами стало неможливим.

Зокрема, ліквідатор банкрута ФГ "Ашур" арбітражний керуючий Циркунова О.О. вказувала на те, що боржник протягом одного року взяв на себе зобов'язання і передав 02.03.2013 року об'єкт по договору купівлі-продажу засновникам, які в подальшому вийшли з його членів.

Після продажу майна за вказаним договором, ФГ "Ашур" перестало здійснювати господарську діяльність і, відповідно до протоколу № 7 від 16.09.2013 року учасники (засновники) боржника вийшли з його членів, внаслідок чого припинилися відповідні заходи по захисту прав господарства, а в подальшому воно було визнано банкрутом.

Усі фактичні обставини вказують, що за договором від 02.03.2013 року купівлі-продажу засновниками боржника майна боржника, боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним. Окрім того, як встановлено судом, відчуження майна боржника на користь його засновників відбулося безоплатно та без відповідних майнових дій покупців, як сторони спірного договору. У результаті укладання спірного договору виконання грошових зобов'язань боржника перед кредитором ФОП ОСОБА_12 стало неможливим ні повністю ані частково.

Суд зазначає, що майно боржника, яке є вільним від застави, з моменту виникнення права вимоги до боржника, є об'єктом правового інтересу незабезпеченого (конкурсного) кредитора. Особа боржника та усе майно боржника, права щодо його комерційного використання, за виключенням заставленого, є об'єктом конкурсних прав. За правовою концепцією "законних очікувань" право вимоги до боржника прирівнюється до права власності. Законні очікування розглядаються як елемент верховенства права та юридичної визначеності. "Законні очікування" у справі про банкрутство відповідно до приписів ст. 20 Закону є об'єктом правового, у тому числі судового захисту (охорони). Це означає, що з моменту виникнення права вимоги до боржника, останній, по суті, володіє і управляє майном, права на яке мають інші особи, і боржник має враховувати цю обставину. Право на майно належить кредитору, допоки боржник не розрахується з кредитором. Звідси, вважається, що в цей період зменшення боржником своїх майнових активів шкодить кредиторам. Усі розпорядження майном боржника, які вчинені протягом року до дня порушення справи про банкрутство у межах справи про банкрутство можна поставити під сумнів, якщо кредитор не отримає задоволення своїх вимог (можна визнати недійсними угоди і повернути майно до ліквідаційної маси).

Як встановлено судом, божник та його колишні власники, спірною угодою позбавили боржника єдиного майнового об'єкту, право на задоволення вимог з вартості якого належало кредитору ОСОБА_13, будь яких заходів щодо задоволення вимог кредитора не вживали.

За таких обставин і правових підстав, суд задовольняє заяву ліквідатора, визнає угоду недійсною та застосовує наслідки, передбачені ч. 2 ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", за якою учасник визнаного недійсним договору зобов'язаний повернути в ліквідаційну масу майно, яке він отримав від боржника.

Керуючись ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 83, 86 ГПК України, суд, -

у х в а л и в:

1. Заяву ліквідатора Фермерського господарства "Ашур" арбітражного керуючого Циркунової О.О. до ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання договору (правочину) недійсним задовольнити.

2. Визнати недійсним посвідчений приватним нотаріусом Чаплинського районного нотаріального округу Херсонської області Ткаченко С.А., зареєстрований в реєстрі № 174, Договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме комплексу вівцеферми, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, який складається з: будівлі вівчарнику літ. А загальною площею 2084,9 кв.м.; прибудови - літ. а-а3; будівлі охорони - літ. Б. загальною площею 23,1 кв. м.; будівлі вівчарнику - літ. В, загальною площею 790,3 кв.м.; прибудови - літ. в-в4; будівлі вівчарику - літ. Г, загальною площею 693,1 кв.м.; прибудови - літ. г-г3; водонапірної башти - №1; силосної ями - №2, який укладено 02 березня 2013 року між Фермерським господарством "Ашур", ідентифікаційний код 36909947, адреса місцезнаходження 75220, Херсонська область, Чаплинський район, село Кучерявоволодимирівка, вул. Молодіжна, буд. 32, та громадянами:

- ОСОБА_5, реєстраційний облік картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_2, що проживає в АДРЕСА_3;

- ОСОБА_10 Альбертовнчем. реєстраційний облік картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_3, що проживає в АДРЕСА_3;

- ОСОБА_6, реєстраційний облік картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_4, що проживає в АДРЕСА_4;

- ОСОБА_7, реєстраційний облік картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_5, що проживає в АДРЕСА_4;

- ОСОБА_8, реєстраційний облік картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_6, що проживає в АДРЕСА_5;

- ОСОБА_9, реєстраційний облік картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_7, що проживає в АДРЕСА_6.

3. Зобов'язати громадян:

- ОСОБА_5, реєстраційний облік картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_2, що проживає в АДРЕСА_3;

- ОСОБА_10, реєстраційний облік картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_3, що проживає в АДРЕСА_3;

- ОСОБА_6, реєстраційний облік картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_4, що проживає в АДРЕСА_5;

- ОСОБА_7, реєстраційний облік картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_5, що проживає в АДРЕСА_5;

- ОСОБА_8, реєстраційний облік картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_6, що проживає в АДРЕСА_5;

- ОСОБА_9, реєстраційний облік картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_7, що проживає в АДРЕСА_7,

повернути до ліквідаційної маси усе майно, яке отримане ними від боржника (банкрута) - Фермерського господарства "Ашур", ідентифікаційний код 36909947, адреса місцезнаходження 75220, Херсонська область, Чаплинський район, село Кучерявоволодимирівка, вул. Молодіжна, буд. 32, а саме: комплекс вівцеферми, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, який складається з: будівлю вівчарнику літ. А загальною площею 2084,9 кв.м.; прибудови - літ. а-а3; будівлю охорони - літ. Б. загальною площею 23,1 кв. м.; будівлю вівчарнику - літ. В, загальною площею 790,3 кв.м.; прибудову - літ. в-в4; будівлю вівчарику - літ. Г, загальною площею 693,1 кв.м.; прибудову - літ. г-г3; водонапірну башту - № 1; силосну яму - № 2.

4. Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду.

5. Ухвалу надіслати учасникам провадження.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 02.03.2016 року.

Суддя П.Д. Пригуза