РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2016Справа № 910/29792/15

За позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Новітні Технології»

про стягнення 127990,52 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_2 (представник за довіреністю);

від відповідача - Рейнюк І.В. (представник за довіреністю);

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду м. Києва із указаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору № 19 суборенди нерухомого індивідуально визначеного майна від 01.09.2014 в частині сплати орендної плати за період користування орендованим майном з вересня 2014 року по листопад 2015 року, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 98840,00 грн., яку просить стягнути позивач.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 9178,00 грн. пені, 1376,34 грн. 3% річних та 18596,18 грн. інфляційних втрат внаслідок порушення відповідачем зобов'язання зі сплати орендної плати.

18.12.2015 через канцелярію Господарського суду м. Києва надійшло клопотання позивача про покладення на відповідача витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката, в сумі 13000,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, в межах основної суми заборгованості, проти стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат заперечив з огляду на здійснення позивачем некоректного розрахунку зазначених сум, зокрема, порушення положень ч. 6 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 01.09.2014 між ФОП ОСОБА_1 (далі - позивач, орендар) та ТОВ «Українські новітні технології» (далі - відповідач, суборендар) укладено Договір №19 суборенди нерухомого індивідуально визначеного майна (далі - договір), відповідно до умов якого орендар зобов'язався передати, а суборендар - прийняти у строкове платне користування об'єкт суборенди (суборендоване майно), з метою його використання для розміщення телекомунікаційного та іншого обладнання, а також здійснення експлуатації та обслуговування такого обладнання за місцем його розташування.

Об'єкт суборенди, загальною площею 5,0 кв.м., складається з майданчика площею 4,0 кв.м. на даху будинку для встановлення башти висотою 8 м та частини приміщення площею 1 кв.м. для розміщення шафи телекомунікаційного обладнання базової станції. Об'єкт суборенди знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Геофізичні координати: 50 N 22' 5".030 Е 36' 26" (п.п. 1.2, 1.3 договору).

Згідно з п. 1.4 договору, орендар є власником зазначеного майна на підставі Договору оренди № 01.09.2014 від 01.09.2014.

Пунктом 2.1 договору визначено, що датою початку використання об'єкту суборенди суборендарем згідно з договором, є дата підписання сторонами акту прийому-передачі об'єкту суборенди, що з моменту його належного підписання сторонами є невід'ємною частиною договору. Обов'язок по складанню акту лежить на орендареві, акт підписується в двох екземплярах, по одному екземпляру для кожної зі сторін.

Розділом 5 договору сторони погодили порядок розрахунків за договором.

Так, відповідно до п.п. 5.1-5.4 договору, за суборенду майна, згідно з договором, суборендар сплачує орендарю суборендну плату. Розмір суборендної плати за місяць, за погодженням сторін, складає 7060,00 грн. Сума суборендної плати за поточний період сплачується суборендарем до 20 числа поточного місяця, в сумі вказаної в 5.2 договору, самостійно на підставі договору. Нарахування суборендної плати починається з моменту підписання сторонами Акту 1, згідно з договором.

На підставі акту прийому-передачі об'єкту суборенди від 01.09.2014 орендар передав, а суборендар прийняв у користування об'єкт суборенди.

Відповідач, в свою чергу, у встановлені договором строки сплату орендних платежів не здійснював, внаслідок чого за період з 20.09.2014 по 20.11.2015 утворилася заборгованість в сумі 98840,00 грн.

Згідно з положеннями ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 774 ЦК України передбачено, що передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Статтею 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 3 ст. 285 ГК України встановлено, що орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Частина 1 ст. 193 ГК України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідач користувався об'єктом суборенди, проте свої зобов'язання щодо сплати орендної плати належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 98840,00 грн.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача зазначеної суми заборгованості підлягають задоволенню.

Крім того, виходячи з положень ст. 610, ч. 1 ст. 612, ст. 611 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та, зокрема, у вигляді нарахування та стягнення пені на підставі ст. 549 ЦК України, інфляційних та трьох відсотків річних на підставі ст. 625 ЦК України.

Згідно з п. 11.2 договору, за прострочення строків платежів, згідно договору, суборденар сплачує орендареві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, але не більше 10% від суми заборгованості.

Перевіривши доданий до позовної заяви розрахунок, із подальшими уточненнями позивача, відповідно до якого розмір пені складає 9178,00 грн., інфляційних - 18596,18 грн., 3% річних - 1376,34 грн., суд дійшов висновку про їх необґрунтованість та арифметичну неточність, в зв'язку з чим вважає за необхідне здійснити власний розрахунок зазначених сум.

Дата, коли мав бути сплачений платіжРозмір платежу, що мав бути сплачений (сума, грн.)Період прострочення пені, з (дата) - по (дата)Пеня на підставі п. 11.2 ДоговоруЗалишок несплаченого платежу (сума, грн.)Період прострочення, з (дата) - по (дата)Нараховані втрати від інфляції (сума, грн)Нараховані 3% річних (сума, грн.)
20.09.20147060,0020.09.2014 - 20.03.20151114,907060,0020.09.2014 - 20.10.2014169,4417,99
20.10.20147060,0020.10.2014 - 20.04.20151329,6014120,0021.10.2014 - 20.11.2014268,2835,98
20.11.20147060,0020.11.2014 - 20.05.20151523,8021180,0021.11.2014 - 20.12.2014635,4052,22
20.12.20147060,0020.12.2014 - 20.06.20151721,0928240,0021.12.2014 - 20.01.2015875,4471,95
20.01.20157060,0020.01.2015 - 20.07.20151901,3635300,0021.01.2015 -20.02.20151870,9089,94
20.02.20157060,0020.02.2015 - 20.08.2015 2063,4542360,0021.02.2015 -20.03.20154574,8897,49
20.03.20157060,0020.03.2015 - 20.09.20152119,1649420,0021.03.2015 - 20.04.20156918,80125,92
20.04.20157060,0020.04.2015 - 20.10.20152022,4556480,0021.04.2015 - 20.05.20151242,56139,27
20.05.20157060,0020.05.2015 - 20.11.20151938,1263540,0021.05.2015 - 20.06.2015254,16161,90
20.06.20157060,0020.06.2015 - 20.11.20151578,3570600,0021.06.2015 -20.07.2015-706,00174,08
20.07.20157060,0020.07.2015 - 20.11.20151230,1877660,0021.07.2015 - 20.08.2015-621,28197,87
20.08.20157060,0020.08.2015 - 20.11.2015870,4184720,0021.08.2015 - 20.09.20151948,56215,86
20.09.20157060,0020.09.2015 - 20.11.2015537,3391780,0021.09.2015 - 20.10.2015-1193,14226,31
20.10.20157060,0020.10.2015 - 20.11.2015272,3498840,0021.10.2015 - 20.11.20151976,80251,84

Всього: 20222,5498840,00 18214,81858,62

При здійсненні розрахунків судом прийнято до уваги положення ч. 6 ст. 232 ГК України, відповідно до якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконане.

В той же час, враховуючи, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних обмежені позивачем сумою у 1376,34 грн., а пені - 9178,00 грн., суд вважає за належне стягнути з відповідача 3% річних та пеню у заявленому позивачем розмірі.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування викладених у позові обставин.

На підставі положень ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Стосовно вимоги відповідача про покладення на позивача витрат на оплату послуг адвоката в сумі 13000,00 грн., слід зазначити таке.

Відповідно до п. 6.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», відшкодування адвокатських витрат здійснюється за наявності документального підтвердження витрат, зокрема, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг.

Факт оплати відповідачем послуг адвоката підтверджений квитанцією до прибуткового касового ордеру № 93 від 17.12.2015 на суму 13000,00 грн.

Таким чином, вимоги відповідача про стягнення з позивача витрат на оплаті послуг адвоката є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В той же час, враховуючи категорію складності справи, в межах якої відповідачем отримано адвокатські послуги, та з метою дотримання співмірності між заявленими позовними вимогами і витратами, здійсненими відповідачем на оплату адвокатських послуг, суд вважає за належне обмежити розмір покладених на позивача витрат на оплату відповідачем послуг адвоката сумою у 7000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Новітні Технології» (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, буд. 5/1, літ. А; ідентифікаційний код 307753866) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (02183, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) 98840 (дев'яносто вісім тисяч вісімсот сорок) грн. заборгованості, 9178 (дев'ять тисяч сто сімдесят вісім) грн. пені, 18214 (вісімнадцять тисяч двісті чотирнадцять) грн. 80 коп. інфляційних, 1376 (одну тисячу триста сімдесят шість) грн. 34 коп. 3% річних, 7000 (сім тисяч) грн. витрат на оплату послуг адвоката та 1808 (одну тисячу вісімсот вісім) грн. 55 коп. витрат на сплату судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписаний 01.03.2016

Суддя Я.В. Маринченко