ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2016 р.Справа № 922/13/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування", м.Київ
до Публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія", м.Харків
про стягнення 49000,00 гривень
за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

04.01.2016 р. позивач, приватне акціонерне товариство "Арсенал Страхування", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" (відповідача) суми страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 49000,00 гривень. Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача 1218,00 гривень судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.01.2016 року було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду. Провадження у справі було порушено та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 02.02.2016 року.

25.01.2016 р. позивач надав до суду клопотання (вх.№2203) про розгляд справи без участі його представника.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.02.2016 р. було відкладено розгляд справи на 01.03.2016 р.

24.02.2016 р. позивач надав до суду клопотання (вх.№6231) про розгляд справи без участі його представника.

Суд задовольняє клопотання позивача та розглядає справу без його участі.

У призначене судове засідання 01.03.2016 р. представники сторін не зявились, витребуваних судом документів, в т.ч. відзиву, відповідач не надав, про час та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, в порядку передбаченому ст.75 ГПК України.

Враховуючи те, що норми ст.65 ГПК України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих йому повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Отже, суд, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, встановив наступне.

14.04.2014 р. між ПРАТ "СК"Арсенал страхування" та ОСОБА_1 було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №279/14-Т/Х/01 (далі-Договір), згідно з яким, позивач взяв на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля НОМЕР_1, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

02.06.2014р. в с.Циркуни Харківської обл. сталося ДТП за участю транспортного засобу марки "Alfa-Romeo Giulietta", д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_3, який застраховано відповідачем, під керуванням ОСОБА_3

Відповідно до Постанови Харківського районного суду Харківської області від 25.03.2015 р. по справі №635/8740/14-п, залишеної в силі постановою Апеляційного суду Харківської області від 28.07.2015 р., вказана ДТП сталася з вини водія "ВАЗ 2107" д/н НОМЕР_4 ОСОБА_3

Згідно Звіту №368 від 17.06.2014 р. власнику автомобіля НОМЕР_1 завдано збитків на суму 201389,34 грн.

Умовами Договору передбачена можливість визначення розміру страхового відшкодування на підставі СТО, за умовами перерахунку коштів безпосередньо підприємству, що здійснює ремонт автомобіля. Згідно рахунку-фактури №22474 від 17.06.2014 р. вартість відновлюваного ремонту автомобіля НОМЕР_5 склала 187431,33 грн. На цю суму позивач виплатив страхове відшкодування, в результаті чого, в нього з'явилось право на регресне відшкодування зі страхової винної у ДТП особи, тобто з відповідача. Крім того, позивач сплатив 500,00 грн. за евакуацію автомобіля з місця ДТП.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля НОМЕР_3 була застрахована у відповідача (поліс №АС/8377622). Відповідно до полісу максимальна сума страхового відшкодування за шкоду майну потерпілого складає 50000,00 грн., франшизи-1000,00 грн. Таким чином, позивач має право отримати-49000,00 грн.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування, виплаченого потерпілій особі, перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за регресними вимогами, тобто, до страхової особи винної у скоєнні ДТП.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

Стаття 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1188 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах.

Відповідно до частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.

Статтею 999 Цивільного кодексу України передбачено, що законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом (ч.2 ст.7 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні).

Згідно із пунктом 22.1. статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" №1961-IV від 01 липня 2004 року (надалі - Закон №1961-IV), при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Стаття 993 Цивільного кодексу України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Підставами виникнення регресного зобов'язання є:

1) виконання боржником свого обов'язку перед кредитором;

2) виконання обов'язку за третю особу.

Відповідно до п.в 4.38.1.1. ст.38 Закону, страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо водій після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Враховуючи викладене, факт порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України, що стало підставою дорожньо-транспортної пригоди 02.06.2014 р., те, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу автомобіля НОМЕР_3, застрахована у ПАТ "Харківська муніципальна страхова компанія", те, що позивачем належним чином обґрунтовано шкода у розмірі 49000,00 гривень та надано належні докази протиправної поведінки водія, докази наявності причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою водія та спричиненням позивачу матеріальної шкоди, та те, що на момент прийняття рішення по справі, у матеріалах справи відсутні будь-які докази виплати відповідачем відшкодування в добровільному порядку, суд вважає заявлену вимогу позивача щодо стягнення з відповідача суми завданої матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 49000,00 гривень нормативно та документально обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, встановивши сторону, з вини якої справу було доведено до суду, суд керується ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.1, 12, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" (61001, м.Харків, вул.Плеханівська,63, код 21186813) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м.Київ, вул.Борщагівська,154, код 33908322, р/р №9688 в АТ "ОТР Банк", МФО 300528) 49000,00 гривень страхового відшкодування в порядку регресу, 1218,00 гривень судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 09.03.2016 р.

Суддя ОСОБА_4