УХВАЛА

про повернення позовної заяви

11.03.2016Справа № 910/4052/16

Суддя Борисенко І.І., розглянувши

позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про розірвання договору та стягнення 73 851,47 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі (п. 4 ст. 63 ГПК України).

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набрав чинності 01.09.2015 було внесено зміни у Закон України "Про судовий збір" зокрема щодо ставок судового збору та пільг щодо сплати судового збору.

Згідно з частиною 2 статті 4 вказаного Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» станом на 01.01.2016 мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1 378 гривень.

Позивачем подано клопотання відповідно до ст. 9 Закону України «Про судовий збір» про відстрочення сплати судового збору до прийняття судом рішення по даній справі. Розглянувши зазначене клопотання, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на таке.

Нормами статті 5 Закону України "Про судовий збір", в редакції закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набрав чинності 01.09.2015, визначено категорії осіб, які звільненні від сплати судового збору, проте регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києві не відноситься до категорії осіб, які звільненні від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Між тим, позивач просить суд відстрочити сплату судового збору до прийняття судом рішення по даній справі, у зв'язку з тим, що його майновий стан не дає можливості сплатити судовий збір.

Відповідно до ст. 8 Закону України Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з пунктом 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

З огляду на вищевикладене та враховуючи рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд дійшов до висновку про необґрунтованість зазначеного клопотання, а самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням позивача з Державного бюджету України не можуть вважатися підставою для відстрочення від такої сплати.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що Позивачем до позовної заяви не представлено доказів сплати судового збору в розмірі, передбаченому ст. 4 Закону України "Про судовий збір", враховуючи приписи п. 4 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 та ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути без розгляду.

Суддя І.І. Борисенко