УХВАЛА

29.02.2016Справа № 52/10
Суддя Чебикіна С.О., розглянувши скаргу Київського національного університету імені Тараса Шевченка на неправомірні дії відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві у справі за позовом Заступника прокурора Печерського району м. Києва в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки, молоді та спорту, Київського геологорозвідувального технікуму до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразія Трейд Войс ЛТД" про стягнення 330 575,38 грн., за участю представників заявника (стягувача) - Скорик Л.В., довіреність № 01/09-26 від 05.01.2016 року, боржника - не з'явився, відділу ДВС - Кузьмишина Е.М., довіреність №000011 від 18.08.2015 року, прокурора - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 10.03.2011 року позовні вимоги задоволено частково, присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 199 407 грн. 20 коп. заборгованості та 131 168 грн. 18 коп. неустойки.

18.04.2011 року на виконання рішення господарського суду м. Києва від 10.03.2011 року видано наказ.

25.01.2016 року до загального відділу діловодства суду надійшла скарга Київського національного університету імені Тараса Шевченка на неправомірні дії відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.01.2016 року розгляд скарги призначено на 10.02.2016 року.

17.02.2016 року представником ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві через канцелярію суду надано заперечення на скаргу.

В судове засідання 29.02.2016 року представники боржника та прокурор не з'явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Зважаючи на те, що відповідно до ч. 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України неявка представників зазначених осіб не є перешкодою для розгляду скарги по суті, суд вважає за можливе провести судове засідання та розглянути скаргу по суті за відсутності представників боржника та прокурора.

Розглянувши подану скаргу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

25.01.2016 року стягувач звернувся зі скаргою на дії та бездіяльність ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві в якій просить визнати неправомірною бездіяльність ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві, щодо виконання рішення господарського суду міста Києва №52/10 від 10.03.2011 року та зобов'язати ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві здійснити примусове виконання вищевказаного рішення суду.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що державним виконавцем ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві було винесено 31.03.2014 року постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №26273049. Проте, державним виконавецем не було здійснені всі передбачені законом заходи, необхідні для реального виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що в результаті проведених виконавчих дій, державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві від 31.03.2014 року, згідно якої на підставі п.2.ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» наказ № 52/10 від 18.04.11 р. повернуто стягувачеві.

Відповідно до п.2 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Згідно з п.5 ст.52 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

За вимогами ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

В постанові ВП №26273049 від 31.03.2014 року зазначено, що згідно інформації з бази даних УДАІ, відповіді з Державної реєстраційної служби, відповідей з банківських установ, належного боржникові на праві приватної власності майна на яке можливо звернути стягнення не виявилось, на відкритих рахунках в установах банку кошти відсутні.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, які передбачені в ст.47 Закону, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Судом не встановлено порушень Закону при виконанні державним виконавцем наказу № 52/10 від 18.04.11 р.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Скаржником не доведено суду та не надано відповідних доказів на підтвердження неправомірності прийняття оскаржуваної постанови та не надано жодних доказів в підтвердження наявності у боржника майна або коштів на які можливо звернути стягнення.

За таких обставин, правові підстави для задоволення даної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги Київського національного університету імені Тараса Шевченка на неправомірні дії відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві відмовити.

Суддя С.О. Чебикіна