ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2016 р.Справа № 17-1-4-5-32-24-2/136-03-5080
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів секретар судового засідання за участю представників учасників процесу: Від Адвокатської фірми «Harald Giebner & Colleagues» Від Головного територіального управління юстиції в Одеській області Від ДСК «Чорноморське морське пароплавство» Від прокуратури Від кредитора ОСОБА_1 Від кредитора ОСОБА_2 Від кредитора ОСОБА_3 Богатиря К.В. Воронюка О.Л., Разюк Г.П. ОСОБА_7 ОСОБА_8, довіреність № б/н, дата видачі: 11.06.15 ОСОБА_9, довіреність № б/н, дата видачі: 03.07.15 ОСОБА_10, довіреність № 03-43/8165, дата видачі: 17.09.15 ОСОБА_11, довіреність № ю-1-4/15, дата видачі: 19.02.15 ОСОБА_12, посвідчення № НОМЕР_1 дата видачі: 22.09.12 ОСОБА_13, довіреність № 660, дата видачі: 22.05.13 ОСОБА_13, довіреність № 624, дата видачі: 28.03.13 ОСОБА_13, довіреність № 269, дата видачі: 29.03.13
розглянувши апеляційну скаргу Адвокатської фірми «Harald Giebner & Colleagues»
на ухвалу господарського суду Одеської області
від16.12.2015р.
у справі№ 17-1-4-5-32-24-2/136-03-5080 /суддя Антощук С.І./
за заявою кредитора ОСОБА_14
до боржника проДержавної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» банкрутство

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.07.2003р. порушено провадження у справі про визнання банкрутом ДСК «Чорноморське морське пароплавство», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.09.2003р. введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядника майном боржника.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.11.2004р. затверджено реєстр вимог кредиторів боржника.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.02.2006р. введено процедуру санації ДСК «ЧМП»; призначено керуючого санацією ДСК «Чорноморське морське пароплавство».

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.08.2008р. затверджено план санації ДСК «ЧМП».

29.05.2015р. до господарського суду Одеської області від Адвокатської фірми «Harald Giebner & Colleagues» надійшла скарга на дії керуючого санацією (заява про грошові вимоги та включення до реєстру кредиторів), в якій заявник просить задовольнити скаргу на дії керуючого санацією Хайло М.В. та Бойко Т.О.; визнати грошові вимоги (поточні грошові вимоги) кредитора - Адвокатської фірми «Harald Giebner & Colleagues» до боржника Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» в сумі 371228,16євро, з яких: основний борг - 181 828,07євро, проценти за прострочку оплати основної суми боргу - 189400,09євро, яка станом на 27.05.2015р. за офіційним курсом НБУ (23,4072) еквівалентна 8689411,70грн.; зобов'язати керуючого санацією включити грошові вимоги Кредитора - Адвокатської фірми «Harald Giebner & Colleagues» до реєстру вимог поточних кредиторів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.12.2015р. припинено розгляд скарги Адвокатської фірми «Harald Giebner & Colleagues» в частині оскарження дій керуючого санацією Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» Хайло Миколи Володимировича; в іншій частині скарги Адвокатської фірми «Harald Giebner & Colleagues» - відмовлено.

Не погоджуючись із даною ухвалою до Одеського апеляційного господарського суду звернулась Адвокатської фірми «Harald Giebner & Colleagues» з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Одеської області від 16.12.2015р. у справі №17-1-4-5-32-24-2/136-03-5080, задовольнити вимоги адвокатської фірми «Harald Giebner & Colleagues», а саме:

- задовольнити скаргу на дії керуючого санацією Хайло М.В. та Бойко Т.О.;

- визнати грошові вимоги (поточні грошові вимоги) Кредитора - Адвокатської фірми «Harald Giebner & Colleagues» до боржника Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» в сумі 371 228,16євро, з яких: основний борг - 181828,07євро, проценти за прострочку оплати основної суми боргу - 189400,09євро, еквівалент якої станом на 27.05.2015р. за офіційним курсом НБУ (23,4072) складає 8 689 411,70грн. із зазначенням її еквіваленту за офіційним курсом НБУ на день ухвалення постанови;

- зобов'язати керуючого санацією ДСК «ЧМП» включити грошові вимоги Кредитора - Адвокатської фірми «Harald Giebner & Colleagues» до реєстру вимог поточних кредиторів.

Як на підставу викладених у скарзі вимог Адвокатська фірма «Harald Giebner & Colleagues» посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

14.01.2016р. до Одеського апеляційного господарського суду надійшли доповнення до апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Одеської області від 16.12.2015р. Подані уточнення містять вимоги, аналогічні тим, що містяться в апеляційній скарзі.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

17.12.2005р. між Державною судноплавною компанією «Чорноморське морське пароплавство» та адвокатською фірмою «Harald Giebner & Colleagues» (далі по тексту- Адвокат) укладено договір на адвокатські послуги № BLASCO/UA-APE/2005.

Згідно п. 1.1. договору № BLASCO/UA-APE/2005 від 17.12.2005р., ДСК «Чорноморське морське пароплавство» доручає Адвокату представляти та захищати його правові інтереси на території Арабської Республіки Єгипет, Об'єднаних Арабських Еміратів, а також при необхідності на території інших держав перед судовими та виконавчими органами, органами державної влади та управління, прокуратури, юридичними та фізичними особами, Єгипетською компанією «Банкомар», по справі, пов'язаній зі скасуванням рішення суду м. Порт-Саід про визнання на території Єгипту рішення суду м. Шарджа (ОАЕ) про стягнення з ЧМП на користь Єгипетської компанії «Банкомар» 11 000 000,00 доларів США.

Пунктами 3.1. та 3.2. договору № BLASCO/UA-APE/2005 від 17.12.2005р. передбачено, що розмір гонорару Адвоката за даним договором визначається та виплачується на підставі Федеральної таблиці гонорарів адвокатів (BRAGO-RVG), законодавчо затвердженої в Федеративній Республіці Німеччині. Додатково до суми гонорару Адвоката, передбаченої п. 3.1. даного договору сплачуються витрати, телефонний зв'язок, витрати, пов'язані з відрядженням Адвоката до місця ведення судового та/або виконавчого провадження/місцезнаходження компанії «Банкомар», включаючи проїзд, готель та інше.

Пункт 4.1. договору № BLASCO/UA-APE/2005 від 17.12.2005р. передбачає, що ДСК «Чорноморське морське пароплавство» перераховує Адвокату авансовий платіж за його послуги та витрати, передбачені п.п. 3.1., 3.2. даного Договору в розмірі 10 000,00 (десять тисяч) доларів США до 10 січня 2006р. Після виконання послуг на цю суму, Адвокат надає ДСК «Чорноморське морське пароплавство» акт виконаних робіт.

Невиплачена сума гонорару Адвокату, що залишилась на момент закінчення справи та/або невідшкодовані витрати перераховуються ДСК «Чорноморське морське пароплавство» Адвокату в продовж 5-ти банківських днів після отримання рахунку на гонорар (п. 4.2. договору № BLASCO/UA-APE/2005 від 17.12.2005р.).

Відповідно до п. 4.4. договору № BLASCO/UA-APE/2005 від 17.12.2005р., у випадку прострочки оплати рахунків Адвоката більше ніж на 5 банківських днів ДСК «Чорноморське морське пароплавство» сплачує Адвокату штрафні санкції у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми, за кожен день прострочки. Сплата штрафних санкцій не звільняє ДСК «Чорноморське морське пароплавство» від сплати суми рахунку.

13.08.2009р. між Державною судноплавною компанією «Чорноморське морське пароплавство» та адвокатською фірмою «Harald Giebner & Colleagues» підписано акт виконаних робіт про виконання адвокатських послуг у відповідності та на підставі договору № BLASCO/UA-APE/2005 від 17.12.2005р. Згідно даного акту Державна судноплавна компанія «Чорноморське морське пароплавство» підтверджує, що адвокатські послуги на суму 98 790,70евро у відповідності до договору виконані.

13.08.2009р. адвокатською фірмою «Harald Giebner & Colleagues» виставлено Державній судноплавній компанії «Чорноморське морське пароплавство» рахунок No.BL/UA-APE/FN по договору № BLASCO/UA-APE/2005 від 17.12.2005р. на суму 98 790,70євро.

Рахунок No.BL/UA-APE/FN від 13.08.2009р. отриманий Державною судноплавною компанією «Чорноморське морське пароплавство» 14.08.2009р., про що свідчить штамп підприємства - боржника в правому нижньому куті рахунку.

21.02.2006р. між Державною судноплавною компанією «Чорноморське морське пароплавство» та адвокатською фірмою «Harald Giebner & Colleagues» (далі по тексту- Адвокат) укладено договір на адвокатські послуги № BLASCO/UA-UAE/2006.

Згідно п. 1.1. договору № BLASCO/UA-UAE/2006 від 21.02.2006р., ДСК «Чорноморське морське пароплавство» доручає Адвокату представляти та захищати його правові інтереси на території Об'єднаних Арабських Еміратів, а також при необхідності на території інших держав перед судовими та виконавчими органами, органами державної влади та управління, прокуратури, юридичними та фізичними особами по справі пов'язаній з оскарженням рішення суду першої інстанції № 53/1998 м. Шарджа (ОАЕ) від 29.06.1998 про стягнення з ДСК «ЧМП» 11 000 000,00 доларів США.

Пунктами 3.1. та 3.2. договору № BLASCO/UA-UAE/2006 від 21.02.2006р. передбачено, що розмір гонорару Адвоката за даним договором визначається та виплачується на підставі Федеральної таблиці гонорарів адвокатів (BRAGO-RVG), законодавчо затвердженої в Федеративній Республіці Німеччині. Додатково до суми гонорару Адвоката, передбаченої п. 3.1. даного договору сплачуються витрати, телефонний зв'язок, витрати, пов'язані з відрядженням Адвоката до місця ведення судового та/або виконавчого провадження, включаючи проїзд, готель та інше.

Пункт 4.1. договору № BLASCO/UA-UAE/2006 від 21.02.2006р. передбачає, що ДСК «Чорноморське морське пароплавство» перераховує Адвокату авансовий платіж за його послуги та витрати, передбачені п.п. 3.1., 3.2. даного Договору в розмірі 30 000,00 (тридцять тисяч) євро до 10 березня 2006р. Після виконання послуг на цю суму, Адвокат надає ДСК «Чорноморське морське пароплавство» акт виконаних робіт.

Невиплачена сума гонорару Адвокату, що залишилась на момент закінчення справи та/або невідшкодовані витрати перераховуються ДСК «Чорноморське морське пароплавство» Адвокату в продовж 5-ти банківських днів після отримання рахунку на гонорар (п. 4.2. договору № BLASCO/UA-UAE/2006 від 21.02.2006р.).

Відповідно до п. 4.4. договору № BLASCO/UA-UAE/2006 від 21.02.2006р., у випадку прострочки оплати рахунків Адвоката більше ніж на 5 банківських днів ДСК «Чорноморське морське пароплавство» сплачує Адвокату штрафні санкції у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми, за кожен день прострочки. Сплата штрафних санкцій не звільняє ДСК «Чорноморське морське пароплавство» від сплати суми рахунку.

13.08.2009р. між Державною судноплавною компанією «Чорноморське морське пароплавство» та адвокатською фірмою «Harald Giebner & Colleagues» підписано акт виконаних робіт про виконання адвокатських послуг у відповідності та на підставі договору № BLASCO/UA-UAE/2006 від 21.02.2006р. Згідно даного акту Державна судноплавна компанія «Чорноморське морське пароплавство» підтверджує, що адвокатські послуги на суму 174606,40евро надані в повному обсязі, претензій до адвокатів не мають.

13.08.2009р. адвокатською фірмою «Harald Giebner & Colleagues» виставлено Державній судноплавній компанії «Чорноморське морське пароплавство» рахунок No.BL/UA-UAE/09 по договору № BLASCO/UA-UAE/2006 від 21.02.2006р. на суму 174 606,40євро.

Рахунок No.BL/UA-UAE/09 від 13.08.2009р. отриманий Державною судноплавною компанією «Чорноморське морське пароплавство» 14.08.2009р., про що свідчить штамп підприємства - боржника в правому нижньому куті рахунку.

Окрім того, слід також зазначити, що а матеріалах оскарження ухвали містяться листи № 5655 від 18.08.2009р. та № 5656 від 18.08.2009р. Державного підприємства «Державний інформаційно - аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків», адресовані керуючому санацією Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство».

В означених листах вказано, що у відповідності до Постанови Національного Банку України № 597 від 30.12.2003р. згідно запитів ДСК «ЧМП» щодо надання актів цінової експертизи з приводу юридичних послуг у відповідності з договорами № BLASCO/UA-APE/2005 від 17.12.2005р. та № BLASCO/UA-UAE/2006 від 21.02.2006р., є підстави вважати, що фінансові умови зазначених Договорів відповідають загальноприйнятим правилам торгової практики, тобто відповідають кон'юктурі цін на ринку. Даний експертний висновок є дійсним протягом виплат у відповідності з вищезазначеними договорами на суму 98790,70євро та 174606,40євро відповідно.

Стаття 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачає, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Як вбачається із матеріалів даної справи підприємство-боржник в порушення вимог вищевказаного Закону не відобразило в бухгалтерському обліку проведені господарські операції щодо надання адвокатських послуг та кредиторську заборгованість щодо оплати вартості отриманих послуг. Але факт надання послуг підтверджено первісними документами згідно умов вказаних договорів, тому у боржника через 5 банківських днів після отримання відповідних рахунків виник обов'язок за договорами щодо оплати вартості адвокатських послуг.

Відповідно до ст. 34 того ж Кодексу господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що надані до скарги акти виконаних робіт про виконання адвокатських послуг за договорами № BLASCO/UA-APE/2005 від 17.12.2005р. та № BLASCO/UA-UAE/2006 від 21.02.2006р. повністю підтверджують факт виконання адвокатською фірмою «Harald Giebner & Colleagues» зобов'язань за зазначеними договорами.

Оскільки рахунки No.BL/UA-APE/FN від 13.08.2009р. та No.BL/UA-UAE/09 від 13.08.2009р. Державною судноплавною компанією «Чорноморське морське пароплавство» так і не були оплачені у встановлені договорами строки, адвокатська фірма «Harald Giebner & Colleagues» неодноразово зверталася (що підтверджується наявними в матеріалах оскарження листами) до ДСК «ЧМП» для врегулювання питання стосовно погашення заборгованості, яка утворилась.

30.05.2012р. між Державною судноплавною компанією «Чорноморське морське пароплавство» в особі арбітражного керуючого Хайло М.В. та адвокатською фірмою «Harald Giebner & Colleagues» було підписано мирову угоду на засадах цивільного законодавства з метою врегулювання спірних правовідносин.

Відповідно до умов мирової угоди:

п. 3. Державна судноплавна компанія «Чорноморське морське пароплавство» зобов'язується здійснити оплату існуючої на момент підписання даної мирової угоди заборгованості перед Адвокатом за наданні в період 2006-2009р.р. по договорам № BLASCO/UA-APE/2005 від 17.12.2005р. та № BLASCO/UA-UAE/2006 від 21.02.2006р. адвокатські послуги згідно виставлених рахунків No.BL/UA-APE/FN від 13.08.2009р. та No.BL/UA-UAE/09 від 13.08.2009р., яка станом на 30 травня 2012р. становить 256 651,40євро, не пізніше 10 банківських днів з моменту укладення ДСК «ЧМП» договору про відчуження нерухомого майна ДСК «ЧМП», однак не пізніше 30 вересня 2012р.

п. 6. У випадку порушення строків оплати заборгованості в розмірі 256 651,40євро, передбачених п. 3 даної Мирової угоди, подальше нарахування процентів на основну суму заборгованості здійснюється за весь період з моменту підписання даної Мирової угоди до моменту її дійсного погашення в повному обсязі. При цьому Адвокат зупиняє подальше надання послуг по договору № BLASCO/UA-APE/2005 від 17.12.2005р.

Дана мирова угода спрямована як додаток до листа № КС-600 від 30.05.2012р. керуючого санацією ДСК «ЧМП» Хайло М.В.

В листі № КС-600 від 30.05.2012р. керуючого санацією ДСК «ЧМП» Хайло М.В. зазначено, що у відповідь на лист повертаємо підписану та скріплену печаткою Пароплавства мирову угоду про погашення заборгованості від 30.05.2012р.; погашення заборгованості ДСК «ЧМП», вказаної в даній угоді, буде здійснюватися частинами, по мірі надходження грошових коштів.

Тобто, підписавши вказану мирову угоду, керуючий санацією боржника фактично визнав договірні правовідносини між сторонами, факт надання адвокатських послуг на загальну суму 256 651,40євро, заборгованість щодо їх оплати та сторони домовилися про встановлення нового строку погашення існуючої заборгованості. Також сторони встановили порядок нарахування процентів (у спірних договорах зазначені як штрафні санкції) на прострочену суму боргу за весь період з моменту підписання даної Мирової угоди до моменту її дійсного погашення в повному обсязі, тобто без будь-яких обмежень.

Оскільки мирова угода від 30.05.2012р. боржником також не була виконана у встановлені цією угодою строки, а саме не погашена заборгованість перед адвокатською фірмою «Harald Giebner & Colleagues» за договорами № BLASCO/UA-APE/2005 від 17.12.2005р. та № BLASCO/UA-UAE/2006 від 21.02.2006р., адвокатська фірма «Harald Giebner & Colleagues» була змушена знову звертатись до Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» з питання несплати заборгованості.

Відповідно до відзиву № КС-250 від 20.03.2015р. керуючий санацією ДСК «ЧМП» Бойко Т.О. грошові вимоги адвокатської фірми «Harald Giebner & Colleagues» не визнала, посилаючись на норми ст. 7, ст. 14 та ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі по тексту - Закон про банкрутство).

У зв'язку з чим, адвокатська фірма «Harald Giebner & Colleagues» звернулась до господарського суду Одеської області зі скаргою на дії керуючого санацією (заява про грошові вимоги та включення до реєстру кредиторів), в якій адвокатська фірма просила задовольнити скаргу на дії керуючого санацією Хайло М.В. та Бойко Т.О.; визнати грошові вимоги (поточні грошові вимоги) кредитора - Адвокатської фірми «Harald Giebner & Colleagues» до боржника Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» в сумі 371 228,16євро, з яких: основний борг - 181 828,07євро, проценти за прострочку оплати основної суми боргу - 189 400,09євро.

15.02.2016р. Адвокатською фірмою «Harald Giebner & Colleagues» до Одеського апеляційного господарського суду надано пояснення щодо розрахунку суми вимоги, правової природи та періоду нарахування штрафних санкцій, згідно яких Адвокатська фірма зазначає, що сума вимог за договорами на адвокатські послуги становить 370 939,06євро, а не 371228,16євро (як було зазначено в скарзі на дії керуючого санацією), оскільки відповідно до попереднього розрахунку за період з 07.12.2009р. по 30.05.2012р. замість суми 256 651,40євро (визнаної мировою угодою від 30.05.2012р.) зазначена сума 256940,50євро, інші вимоги, як і в попередньому розрахунку становлять 114 287,66євро.

Розглянувши наданий 15.02.2016р. розрахунок суми заборгованості колегією суддів встановлено:

- 256 651,40євро, вимоги, визнані мировою угодою від 30.05.2012р., складаються з суми основного боргу за договорами на адвокатські послуги 181828,07євро (98790,70євро +174606,40євро - 91569,03євро (сума заліку зустрічних вимог за рахунком No.BL/UA-APE/FN, виставленим в межах договору № BLASCO/UA-APE/2005 від 17.12.2005р.) та 74823,33грн. - відсотки за прострочення виконання зобов'язання;

- 114 287,66євро відсотки за прострочення виконання зобов'язання за період з 31.05.2012р. по 27.05.2015р., нараховані на суму основного боргу 181 828,07євро відповідно до п. 4.4. договору №BLASCO/UA-APE/2005 від 17.12.2005р., №BLASCO/UA-UAE/2006 від 21.02.2006р. та п. 6 мирової угоди від 30.05.2012р.

В пунктах 6.1. договорів № BLASCO/UA-APE/2005 від 17.12.2005р. та № BLASCO/UA-UAE/2006 від 21.02.2006р. вказано, що до правовідносин між ДСК «ЧМП» та адвокатською фірмою «Harald Giebner & Colleagues» застосовуються норми матеріального права Федеративної Республіки Німеччина. Будь-які спори або розбіжності між сторонами даного договору підлягають розгляду відповідним судом загальної юрисдикції в м. Мюнхен, ФРН.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку, якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України.

Згідно ст. 77 Закону України «Про міжнародне приватне право» підсудність судам України є виключною у таких справах з іноземним елементом, якщо у справах про банкрутство боржник був створений відповідно до законодавства України.

Відповідно до встановленої статтею 12 Господарського процесуального кодексу України підвідомчістю, справи про банкрутство підвідомчі господарським судам.

Стаття 15 Господарського процесуального кодексу України, справи про банкрутство розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Враховуючи, що справа про банкрутство боржника - Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство», розглядається господарським судом Одеської області, то згідно аналізу норм законодавства скарга адвокатської фірми «Harald Giebner & Colleagues» на дії керуючого санацією повинна розглядатись в межах даної справи про банкрутство.

Як зазначено в поясненнях Адвокатської фірми (наданих до суду 15.02.2016р.):

§ 288 Цивільного Кодексу ФРН за порушення грошового зобов'язання передбачає нарахування відсотків на прострочене зобов'язання, встановлених законом або договором (Текст § 288 Цивільного Кодексу ФРН, що діяв з 01.01.2002 - 29.07.2014).

Пунктом 4 статті 232 «Порядок застосування штрафних санкцій» Господарського кодексу України встановлено, що відсотки за неправомірне користування чужими коштами справляються по день сплати суми цих коштів кредитору, якщо законом або договором не встановлено для нарахування відсотків інший строк.

Умовами спірних договорів було встановлено відсотки (штрафні санкції) за прострочення оплати суми боргу - у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми, за кожен день прострочки.

26.02.2016р. Адвокатською фірмою «Harald Giebner & Colleagues» до Одеського апеляційного господарського суду надано пояснення щодо норм матеріального права ФРН, які застосовуються до відносин, врегульованих договорами № BLASCO/UA-APE/2005 від 17.12.2005р. та № BLASCO/UA-UAE/2006 від 21.02.2006р., в яких вказано:

Згідно § 611 (2) Цивільного Кодексу ФРН (далі - ЦК ФРН) передбачено, що «предметом договору про надання послуг можуть бути послуги любого роду».

Таким чином, до регулювання відносин сторін за цими договорами застосовуються норми підрозділу 1. «Договір про надання послуг» Глави 8. «Договір про надання послуг та подібні договори» Розділу 8 «Окремі види зобов'язань» Книги 2 «Зобов'язальне право» ЦК ФРН.

§ 611 (1) ЦК ФРН встановлює, що «за договором про надання послуг, сторона, яка згодилась на надання послуг, зобов'язана надати передбачені договором послуги, а друга сторона зобов'язана забезпечити передбачену договором оплату цих послуг».

Згідно до § 241 (1) ЦК ФРН «Кредитор вправі на підставі зобов'язальних відносин вимагати від Боржника виконання зобов'язання».

§ 311 (1) ЦК ФРН відносить до обгрунтування підстав виникнення зобов'язальних відносин договір або закон.

Згідно § 288 Цивільного Кодексу (ЦК) ФРН (1) на грошовий борг під час прострочки нараховуються відсотки. Ставка річних за прострочку складає п'ять відсотків додатково до базової процентної ставки.

Згідно § 288 (3) ЦК ФРН (3) кредитор може вимагати вищі відсотки, спираючись на іншу правову підставу. Такою іншою правовою підставою є договір.

§ 288 (1) ЦК ФРН передбачає нарахування відсотків «під час прострочки», чим охоплює період з моменту настання прострочки до дати повного погашення зобов'язання.

Жодних обмежень щодо строків нарахування відсотків ЦК ФРН не встановлює.

Згідно § 242 ЦК ФРН «Боржник зобов'язаний виконати зобов'язання (nach Treu und Glauben) сумлінно, не порушуючи Довіри і беручи до уваги правила і звичаї ділових стосунків».

§ 242 ЦК ФРН вважається однією із центральних норм цивільного права і встановлює основні принципи і засади зобов'язальних правовідносин.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 901 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Аналізуючи викладене, вбачається, що норми Цивільного кодексу ФРН кореспондуються з нормами Цивільного кодексу України.

Розрахунок відсотків за період з 31.05.2012р. по 27.05.2015р. у розмірі 114 287,66євро, проведений Адвокатською фірмою «Harald Giebner & Colleagues», перевірено судом та встановлено, що цей розрахунок здійснено заявником арифметично вірно, у відповідності до приписів законодавства, умов договорів (п. 4.4.) та п. 6 мирової угоди від 30.05.2012р.

Грошові зобов'язання боржника, які виникають після порушення справи про банкрутство, безпосередньо в процедурі банкрутства, відповідно до ст. 1 Закону про банкрутство є поточними вимогами. На такі вимоги не поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів (абзаци 6 та 24 ст. 1 та ст. 12 Закону про банкрутство), тому вони погашаються в процедурі банкрутства без будь-яких обмежень. З цього колегія суддів робить висновок, що будь-які правові підстави не здійснювати оплату отриманих адвокатських послуг у боржника відсутні.

Відповідно до ч. 6 ст. 17 Закону про банкрутство керуючий санацією зобов'язаний організувати ведення бухгалтерського і статистичного обліку та фінансової звітності.

Таким чином, постановка на бухгалтерський облік підприємства-боржника кредиторських вимог, підтверджених первісними документами, є прямою нормою закону.

Однак кредиторська заборгованість Адвокатської фірми «Harald Giebner & Colleagues» не була відображена керуючим санацією у бухгалтерському обліку підприємства-боржника.

Однак, оскільки станом на день подання скарги на дії керуючого санацією та розгляду скарги в господарському суді арбітражний керуючий Хайло М.В. вже не виконував обов'язків керуючого санацією по даній справі, а керуючим санацією була призначена арбітражний керуючий Бойко Т.О., тому оскарження дій арбітражного керуючого Хайло М.В. не є обґрунтованим. Також колегія суддів приймає до уваги ті обставини, що кредиторські вимоги Адвокатської фірми «Harald Giebner & Colleagues» були визнанні Державною судноплавною компанією «Чорноморське морське пароплавство» в особі керуючого санацією Хайло М.В., що підтверджується мировою угодою від 30.05.2012р., підписаною Адвокатською фірмою «Harald Giebner & Colleagues» та керуючим санацією Хайло М.В. А саме наступні дії керуючого санацією Бойко Т.О. в частині невизнання поточних вимог кредитора стали підставою для звернення кредитора до господарського суду із скаргою.

Що стосується обраного скаржником способу судового захисту, то колегія суддів вважає його таким, що відповідає чинному законодавству.

У разі виникнення спору сторона має право звернутись до суду з позовною заявою для захисту своїх порушених прав.

Згідно ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частина 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до норм ст. 1 ГПК України та ч. 1 ст. 15 ЦК України право на звернення до суду мають лише ті особи, які доведуть факт порушення або оспорювання відповідачем своїх прав і охоронюваних законом інтересів, тобто доведуть право вимоги до свого процесуального опонента.

Незважаючи на те, що в контексті цих норм для звернення до господарського суду за судовим захистом з відповідним позовом достатньо лише суб'єктивного уявлення особи про те, що її право або інтерес підлягає захисту, якщо в результаті розгляду справи виявиться, що порушення права або легітимного інтересу відсутнє, суд повинен відмовити в позові.

Відповідно до наведених норм та інших норм законодавства України зміст термінів «право на звернення до суду» і «право вимоги» не є тотожними. Розглядаючи справу суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Така позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб'єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав; під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

З аналізу норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону від 30.06.1999р. вбачається, що кредитор має право в межах справи про банкрутство оскаржити дії арбітражного керуючого (розпорядника майном, керуючого санацією, ліквідатора). Подача такої скарги є особливою формою судового захисту прав та інтересів сторін або учасників провадження у справі про банкрутство. Іншої форми судового захисту в межах справи про банкрутство для поточного кредитора від неправомірних дій арбітражного керуючого, в тому числі пов'язаних із невизнанням грошових вимог, на стадії проведення процедури санації Законом не передбачено. Крім того, кредитор з поточними вимогами до боржника має право альтернативного вибору передбачених чинним законодавством способів захисту порушених прав: або шляхом подачі позову до суду в рамках позовного провадження, або шляхом звернення із заявою до керуючого санацією та у разі відмови у визнанні кредиторських вимог (ненадання відповіді на заяву) подачі скарги на дії керуючого санацією в межах справи про банкрутство. При цьому кредитор виходить із суб'єктивного погляду щодо ефективності обраного способу захисту його прав на даному етапі правовідносин із боржником.

Щодо доводів суду першої інстанції, що вимоги за зобов'язаннями боржника, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтись тільки в межах ліквідаційної процедури згідно приписів ст. 23 Закону про банкрутство, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що, виходячи з вимог ст.ст. 1, 12, 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону від 30.06.1999, дія мораторію не поширюється на задоволення поточних вимог кредиторів.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, сторони мають право на судовий захист своїх інтересів. І відповідно до ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами; делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Відповідно до статті 1 Закону про банкрутство, кредитори за вимогами боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство є поточними кредиторами. Поточні кредитори задовольняються в процедурі банкрутства без будь-яких обмежень. На вимоги поточних кредиторів дія мораторію не поширюється.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 3-1 Закону про банкрутство, під час проведення ліквідаційної процедури у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, що виникли із зобов'язань у процедурі розпорядження майном чи в процедурі санації боржника.

Відповідно до п. 4 ст. 17 Закону про банкрутство, керуючий санацією зобов'язаний розглядати вимоги кредиторів щодо зобов'язань боржника, які виникли після порушення справи про банкрутство в процедурі розпорядження майном або санації; та заявляти в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог кредиторів.

Аналізуючи зміст вищезазначеної норми слід зробити висновок, що розгляд заяви кредитора керуючим санацією є його обов'язком відповідно до норм Закону про банкрутство, а відповідно до норм ГПК України є заходом досудового врегулювання спору, і тому ні в якому разі не позбавляє сторону, у випадку коли вона не погоджується з рішенням керуючого санацією або таке рішення відсутнє взагалі, звертатися до суду для захисту порушеного права.

Що стосується доводів скаржника про внесення його вимог до реєстру поточних кредиторів, з цього приводу колегія суддів приймає до уваги наступне.

Арбітражний керуючий складає та веде реєстр вимог конкурсних кредиторів.

Ведення керуючим санацією реєстру вимог поточних кредиторів як окремого документа не передбачено нормами Закону про банкрутство. Тому доводи скаржника з цього питання є безпідставними.

У судовому засіданні 15.02.2016р. представник боржника ОСОБА_17 пояснила, що мирову угоду боржник не визнає, оскільки підпис, проставлений під мировою угодою, не є підписом арбітражного керуючого Хайло М.В., а є його факсиміле, крім того у боржника відсутні первісні документи щодо правовідносин за договорами про надання адвокатських послуг.

Вищевказаним доводам представника ДСК «ЧМП» колегія суддів надає критичну оцінку, оскільки робити висновки щодо справжності підпису може лише особа, яка його вчиняла, тобто особисто Хайло М.В., або кваліфікована для цього особа, тобто судовий експерт.

Що стосується відсутності первісних документів у боржника, то колегія суддів вважає наявні у матеріалах даної справи документи достатніми для визначення правової оцінки договірних правовідносин між кредитором та боржником. Із пояснень представників кредитора у судовому засіданні вбачається, що аналогічні заперечення від боржника надходили й раніше, нащо кредитор направляв додатково пакет копій усіх первісних документів на адресу боржника (в останнє весною 2015р.), але після цього заперечення боржника не змінювалися, що свідчить про навмисне затягування часу з метою ухилення боржника від виконання обов'язку по сплаті адвокатських послуг.

26.02.2016р. до Одеського апеляційного господарського суду надано клопотання ДСК «ЧМП» про призначення експертизи, в якому ДСК «ЧМП» просить призначити проведення експертизи (аналізу) правовідносин за договорами № BLASCO/UA-APE/2005, № BLASCO/UA-APE/2006, № BLASCO/UA-ROTT/2009, укладені між ДСК «ЧМП» та Attorneys at law Harald Giebner & Colleagues.

Що стосується клопотання ДСК «ЧМП» про призначення експертизи:

В силу зі ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство в порядку провадження, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

У відповідності з ч. 1 п. 7 ст. 11 Закону про банкрутство, для визначення фінансового становища боржника в підготовчому засіданні суду чи під час розгляду справи про банкрутство суддя може призначити експертизу. За дорученням суду експертиза проводиться державним органом з питань банкрутства із залученням для її проведення спеціалістів у встановленому порядку.

Інших підстав для призначення експертизи по справі про банкрутство Закон не містить.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Призначення даної експертизи могло б бути доречним у разі визнання угод (договорів) недійсними відповідно до цивільного законодавства в межах позовного провадження.

У межах провадження справи про банкрутство, суд, встановлюючи грошові вимоги кредиторів, виходить із дійсності договірних відносин сторін до визнання в установленому законом порядку їх недійсними.

Доказів визнання договорів на адвокатські послуги в судовому порядку недійсними, суду не надано.

Також, колегія суддів вважає, що усі питання, які боржник просить винести на експертне дослідження, стосуються саме надання правової оцінки певним обставинам по справі, що безумовно входить до компетенції господарського суду.

Окрім того слід зазначити, що відповідно до матеріалів оскарження ухвали, мова йдеться про договори № BLASCO/UA-APE/2005 від 17.12.2005р. та № BLASCO/UA-UAE/2006 від 21.02.2006р., при цьому яким чином впливають договори № BLASCO/UA-APE/2006 та № BLASCO/UA-ROTT/2009 на розгляд даної справи в клопотанні ДСК «ЧМП» - не зазначено.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає, що клопотання ДСК «ЧМП» про призначення експертизи не обґрунтоване та задоволенню не підлягає.

На вищевказані обставини не звернув увагу господарський суд при винесенні оскаржуваної ухвали. Висновки господарського суду не відповідають дійсним обставинам по справі, також має місце неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування ухвали господарського суду за результатами розгляду скарги на дії керуючого санацією.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала господарського суду Одеської області від 16.12.2015р. скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення скарги на дії керуючого санацією Бойко Т.О., та визнання поточних кредиторських вимог Адвокатської фірми «Harald Giebner & Colleagues» до боржника Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» на суму 370 939,06євро, з яких: основний борг - 181 828,07євро, проценти за прострочку оплати основної суми боргу - 189 110,99євро, еквівалент якої станом на 27.05.2015р. за офіційним курсом НБУ складає 8 682 644,77грн. В іншій частині у задоволенні скарги на дії керуючого санацією боржника слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 99, 103, 104, 105, 106 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Адвокатської фірми «Harald Giebner & Colleagues» задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 16.12.2015р. скасувати.

Задовольнити скаргу на дії керуючого санацією Бойко Т.О.

Визнати поточні кредиторські вимоги Адвокатської фірми «Harald Giebner & Colleagues» до боржника Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» на суму 370 939,06євро, з яких: основний борг - 181 828,07євро, проценти за прострочку оплати основної суми боргу - 189 110,99євро, еквівалент якої станом на 27.05.2015р. за офіційним курсом НБУ складає 8 682 644,77грн.

В іншій частині у задоволенні скарги на дії керуючого санацією боржника відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: О.Л. Воронюк

Г.П. Разюк