РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2016Справа №910/27268/15

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК "Промтехсервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія"

про стягнення 62 852, 02 грн.

за участю представників:

від позивача:Горецька М.В.- представник за довіреністю № 23-09/15 від 23.09.2015 р.
від відповідача:не з'явився
ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ТК "Промтехсервіс" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія" про стягнення 65 724,35 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору поставки № 38 від 06.03.2015 р. в частині своєчасної та повної оплати поставленого товару, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість.

У позові Товариство з обмеженою відповідальністю "ТК "Промтехсервіс" просило суд стягнути з відповідача заборгованість з оплати вартості поставленого товару в сумі 50 000,00 грн., пеню у сумі 14 285,78 грн., інфляційну складову боргу у сумі 702,10 грн. та 3 % річних у сумі 736,47 грн., а всього - 65 724,35 грн.

Під час розгляду справи по суті позивач неодноразово зменшував позовні вимоги, остаточно просив стягнути з ТОВ "Енергетично-інвестиційна компанія" (заява від 25.02.2016 р.) заборгованість з оплати поставленого товару в сумі 49 000,00 грн., пеню у сумі 11 967,12 грн., інфляційну складову боргу у сумі 738,00 грн. та 3 % річних у сумі 1 146,90 грн., а всього - 62 852, 02 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував зменшені позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд без його участі до суду не подав, через канцелярію надіслав відзив, в якому позовні вимоги визнав частково.

Згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

06.03.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТК "Промтехсервіс" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія" (покупець) був укладений договір поставки № 38 (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов'язується поставити та передати у власність (повне господарське відання) покупця товар, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар на умовах, у строки та в порядку, що визначаються цим договором і чинним законодавством.

Кількість, перелік, найменування, вартість та порядок розрахунків зазначаються в додатках (специфікаціях) до договору (п. 1.2 договору).

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 договору поставка товару здійснюється на умовах EXW на склад постачальника у м. Києві, відповідно до ІНКОТЕРМС 2010, якщо інше не вказано у специфікаціях. Строк поставки товару вказується в специфікаціях.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2015 року, з подальшою його пролонгацією (п. 11.1 договору).

Специфікацією № 1 від 11.03.2015 р. сторони погодили кількість, найменування, загальну вартість товару, яка становить 108 016, 00 грн., а також зазначили, що оплата за товар здійснюється у 2 етапи: 1 етап - покупець перераховує продавцю авансовий платіж у розмірі 50 % від загальної вартості товару протягом 3 банківських днів з дати виставлення рахунку; 2 етап - остаточний розрахунок в розмірі 50 % від загальної вартості товару здійснюється протягом 3 банківських днів з дати готовності товару до відвантаження.

У судовому засіданні встановлено, що, на виконання умов договору поставки та виставленого позивачем рахунку-фактури № 935 від 12.03.2015 р., відповідач 17.03.2015 р. перерахував ТОВ "ТК "Промтехсервіс" попередню оплату у загальній сумі 58 016,00 грн., про що свідчать платіжні доручення № 994 від 17.03.2015 р. та № 106 від 03.07.2015 р.

У свою чергу, 08.05.2015 р. позивачем було здійснено поставку товару ТОВ "Енергетично-інвестиційна компанія" на загальну суму 108 016,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000553 від 08.05.2015 р., податковою накладною від 08.05.2015 р. та витягом з Єдиного реєстру податкових накладних, отже, у відповідача виник обов'язок щодо оплати другої частини грошових коштів у сумі 50 000,00 грн.

Разом з тим, відповідач зобов'язання в цій частині виконав неналежним чином, оплатив суму вартості товару частково - у розмірі 1 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1359 від 16.11.2015 р.

Таким чином, у відповідача виникла заборгованість у сумі 49 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами згідно ст. 629 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Оскільки відповідачем доказів належної оплати заборгованості суду відповідачем не надано, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість у сумі 49 000, грн.

Крім основного боргу, позивач просив стягнути з відповідача пеню у сумі 11 967,12 грн. за неналежне виконання зобов'язання, нараховану за період з 15.05.2015 р. по 15.11.2015 р.

Частиною 1 ст. 229 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

У силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Пунктом 7.3 договору сторони передбачили, що за порушення строків оплати покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від загальної суми заборгованості, за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Провівши перерахунок заявленої позивачем суми пені відповідно до подвійної облікової ставки Національного банку України та вимог п. 6 ст. 232 ГК України, суд вважає обгрунтованими в цій частині позовні вимоги та стягує з відповідача пеню в сумі 11 967,90 грн.

Щодо стягнення з відповідача інфляційної складової боргу у сумі 738,00 грн. за період з травня 2015 р. по січень 2016 р. та 3 % річних у сумі 1 146,90 грн. за період з 15.05.2015 р. по 19.02.2016 р. суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Провівши перерахунок суми матеріальних втрат, суд дійшов висновку, що в цій частині позовні вимоги також є обгрунтованими та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційна складова боргу у сумі 738,00 грн. та 3 % річних у сумі 1 146,90 грн., тобто у сумах, заявлених позивачем.

Окрім усього, позивач просить покласти на відповідача судові витрати, які складаються з судового збору у сумі 1 218,00 грн. та адвокатських витрат у сумі 6 000,00 грн.

Вирішуючи це питання, суд враховує той факт, що надання адвокатських послуг на суму 6 000,00 грн. підтверджується договором № 23-09/15 від 23.09.2015 р. про надання адвокатських послуг про стягнення заборгованості за договором поставки № 38 від 06.03.2015 р., свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 3756/10, звітом про виконану роботу до договору № 23-09/15 від 23.09.2015 р., актом виконаних робіт від 26.09.2015 р., рахунком-фактурою № 05/11-15 від 05.11.2015 р., банківського випискою з рахунку позивача про оплату адвокатських послуг, а сплата судового збору на суму 1 218,00 грн. підтверджується платіжним дорученням № 880 від 15.10.2015 р.

Понесення позивачем вказаних судових витрат доведено належними доказами та суд покладає їх на відповідача згідно зі статтею 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 32 - 34, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК "Промтехсервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія" про стягнення 62 852, 02 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія" (04071, м. Київ, вул. Ярославська, буд. 28-Б, ідентифікаційний код 37039321) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК "Промтехсервіс" (03142, м. Київ, проспект Академіка Палладіна, буд. 22, офіс 208, ідентифікаційний код 37675491) основну заборгованість у сумі 49 000 (сорок дев'ять тисяч) грн. 00 коп., пеню у сумі 11 967 (одинадцять тисяч дев'ятсот шістдесят сім) грн. 12 коп., інфляційну складову боргу у сумі 738 (сімсот тридцять вісім) грн. 00 коп. та 3 % річних у сумі 1 146 (одна тисяча сто сорок шість) грн. 90 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія" (04071, м. Київ, вул. Ярославська, буд. 28-Б, ідентифікаційний код 37039321) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК "Промтехсервіс" (03142, м. Київ, проспект Академіка Палладіна, буд. 22, офіс 208, ідентифікаційний код 37675491) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. та судових витрат на оплату послуг адвоката у сумі 6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 25 лютого 2016 року.

Повний текст рішення підписаний 1 березня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.