РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року Справа № 924/1329/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л. , суддя Василишин А.Р.

при секретарі судового засідання Максютинська Д.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. №01-12/780 від 02.03.16р.)

від відповідача: ОСОБА_2 (дов. б/н від 02.03.16р.)

розглянувши апеляційну скаргу ПП "МВМ-13" на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 02.02.16 р. у справі № 924/1329/15 (ОСОБА_3О.)

за позовом Виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області

до Приватного підприємства "МВМ-13" с.Судилків, Хмельницька область, Шепетівський район

про стягнення частини попередньої оплати підрядних робіт в розмірі 123366грн. 80коп.; визнання недійсними актів №48, 49, 50, 51, 52 форми КБ-2в приймання виконаних будівельних робіт з капітального ремонту проспекту Миру в м. Шепетівка Хмельницької області за договором підряду № 134 від 21.06.2013р.

та зустрічним позовом приватного підприємства "МВМ-13" с.Судилків, Хмельницька область, Шепетівський район

до Виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області м. Шепетівка Хмельницької області

про стягнення 621594грн. 57коп.

ВСТАНОВИВ:

Виконавчий комітет Шепетівської міської ради Хмельницької області звернувся в господарський суд Хмельницької області з позовною заявою до ПП «МВМ-13» про стягнення частини попередньої оплати підрядних робіт в розмірі 123 366 грн. 80коп. та визнання недійсними актів №48, 49, 50, 51, 52 форми КБ-2в приймання виконаних будівельних робіт з капітального ремонту проспекту Миру в м. Шепетівка Хмельницької області за договором підряду № 134 від 21.06.2013р. (т. 1, а.с. 4-8).

Водночас 22.09.15 р. ПП «МВМ-13» звернулось в господарський суд Хмельницької області до Виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області з зустрічним позовом про стягнення 621 594, 57 грн. (т. 1, а.с. 153-158).

У процесі розгляду справи в суді першої інстанції позивачем за первісним позовом заявлено клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 02.02.16 р. (т. 2, а.с. 149-151) зупинено провадження по даній справі у звязку з призначенням будівельно-технічної експертизи, проведення якої доручено Київському НДІСЕ.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції посилався на ст.. 41, п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК України.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ПП «МВМ-13» звернулось з апеляційною скаргою (т. 2, а.с. 158-161) до Рівненського апеляційного господарського суду, в якій просить ухвалу господарського суду Хмельницької області від 02.02.16 року скасувати.

Скаржник зокрема зазначає, що зупинення провадження по справі лише затягує розгляд справ і висновки експертизи жодним чином не впливають на розгляд справи. Проведення експертизи не перешкоджає розгляду спору та прийняття рішення у справі.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив вимоги апеляційної скарги та просив залишити оскаржувану ухвалу без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, розглянувши матеріали та обставини справи, апеляційну скаргу, відзиви на апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін, виходячи з наступного.

Статтею 41 ГПК України встановлено, що для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Отже, експертиза призначається судом у випадку необхідності встановлення фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань, та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті. При цьому, в силу ст. 41 ГПК України господарський суд сам визначає, чи є у нього необхідність у спеціальних знаннях і, відповідно, призначення для цього експертизи, чи такої необхідності немає, і суд може вирішити спір на підставі інших доказів, поданих у справі.

Судова експертиза, згідно ст.. 1 Закону України Про судову експертизу, це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних обєктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема суду.

При цьому судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Колегія суддів зазначає, що питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Згідно абз.3 п.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №4 Про деякі питання практики призначення судової експертизи, якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання про призначення експертизи обґрунтовано тим, що при виконанні підрядних робіт, на думку інженера технічного нагляду, були допущені відхилення та недоліки (завищення вартості будівельних робіт відносно проектно-кошторисної документації; невідповідність якості виконаних робіт будівельним нормам і правилам; невідповідність якості використаної асфальтної суміші, до актів приймання-виконаних робіт включені роботи, не передбачені проектно-екошторисною документацією). Об»єктивне підтвердження або спростування недоліків робіт з капітального ремонту проспекту Миру, зазначених в актах КБ-2в № 48-52 потребує роз»яснень фахівців, що володіють спеціальними знаннями в галузі будівництва.

Розглянувши матеріали справи, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність призначення судової експертизи та у зв'язку з цим зупиненням провадженням по даній справі, виходячи з наступного.

Предметом розгляду по даній справі є, стягнення попередньої оплати підрядних робіт на капітальний ремонт в розмірі 123366,8 грн., визнання недійними актів КБ-2в приймання виконаних робіт з капітального ремонту (первісний позов) та стягнення заборгованості по договору підряду на капітальне будівництво (зустрічний позов).

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору підряду, підрядником у 2014 р. здійснено ряд робіт з капітального ремонту проспекту Миру в м. Шепетівка.

В подальшому на адресу замовника підрядником надіслано акти форми КБ-2в приймання виконаних робіт та довідки форми КБ-3 про вартість виконаних будівельних робіт.

При цьому, перед прийняттям робіт замовником, акти КБ-2 перевіряються та погоджується інженером нагляду, яким встановлено, що роботи з капітального ремонту пр.. Миру в 2014 р. виконані неналежно, з порушенням п. 2.1 Договору.

Серед недоліків виконаних підрядником будівельних робіт інженер технічного нагляду зазначає наступне: завищення вартості будівельних робіт відносно проектно-кошторисної документації; невідповідність якості виконаних робіт будівельним нормам і правилам; невідповідність якості використаної асфальтної суміші, до актів приймання-виконаних робіт включені роботи, не передбачені проектно-кошторисною документацією.

Замовником на адресу підрядника направлено лист №208/14р. від 26.11.14 р., яким замовник відмовився від підписання актів погодження виконаних робіт.

Однак, підрядник стверджує, що вказаний лист не одержував.

При цьому, підрядник звертає увагу на те, що замовник не забезпечив прийняття робіт та не надав заперечення у передбачені Договором строки.

Листом №01-09/348 від 06.02.15р. підрядником одержано від замовника лист, в якому замовник просив усунути недоліки або спростувати наявність таких недоліків висновком експертизи.

Однак, підрядник вважає, що вказаний лист не може бути обґрунтованим, оскільки, відповідно до п. 1-2 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об»єкта архітектури, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 903 від 11.07.07 р., замовник забезпечує технічних нагляд з метою здійснення контролю за дотриманням проектних рішень та вимог державних стандартів, будівельних норм і правил протягом усього періоду будівництва об»єкта, а також контролю за якістю та обсягами робіт, виконаних під час будівництва такого об»єкта.

У разі виявлення відхилень від проектних рішень, допущених під час будівництва об»єкта, та відмови підрядника їх усунути особа, що здійснює технічний нагляд, повідомляє про це замовника і відповідній інспекції державного архітектурного-будівельного контролю для вжиття заходів відповідно до законодавства.

Відповідач (за первісним позовом) стверджує, що протягом усього періоду будівництва жодних зауважень, пропозицій, вимог чи інших повідомлень від осіб, які здійснювали технічний нагляд до підрядника не надходило.

З матеріалів справи вбачається, що ДП «Центр науково-технічного супроводу дорожніх робіт та сертифікації дорожньої продукції» проведено перевірку, за результатами якої встановлено, що якість асфальтобетонного покриття на проспекті Миру в м. Шепетівці відповідає за фізико-механічними показниками вимогам ДСТУ.

Враховуючи вказане, відповідач (за первісним позовом) не погоджується з твердженням позивача про невідповідність виконаних підрядних робіт умова Договору.

У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза.

Крім того, апеляційний суд враховує, що відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України оплаті підлягають не підписані акти виконаних робіт, а виконані на умовах договору роботи. Вирішуючи спір про оплату виконаних за договором робіт, суди зобов'язані достеменно встановити сам факт виконання робіт у відповідності з умовами укладеного договору.

З'ясування вказаних питань має істотне значення для вирішення спору та впливає на правильність застосування норм матеріального та процесуального права.

У зв"язку з цим суд апеляційної інстанції вважає, що для правильного вирішення спору по даній справі слід зясувати та надати оцінку стосовно того, чи були фактично виконанні відповідачем (за первісним позовом) спірні роботи, та чи виконані вони на умовах договору, чи надані роботи не виходить за межі передбаченого договором кошторису.

Враховуючи вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення клопотання представника позивача (за первісним позовом) про призначення у справі будівельно-технічної експертизи.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу на те, що клопотання позивача про призначення судової експертизи є обґрунтованим та підтвердженим, з посиланням на Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, а тому оцінює критично твердження відповідача, викладене в апеляційній скарзі про необґрунтованість даного клопотання.

Враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає безпідставними твердження відповідача, що результати експертизи не можуть вплинути на розгляд справи по суті.

За приписами п.1 ч.2 ст.79 ГПК України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь у судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом експертизи, а згідно з ч.5 цієї ж статті ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено.

Так, ч. 1 ст. 106 ГПК України встановлює перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення місцевого господарського суду.

Ухвала про призначення експертизи вказаним переліком не передбачена.

У відповідності до п. 19 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23 березня 2012 року, у разі коли апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується ухвали про зупинення провадження у справі, вона може бути розглянута господарським судом у загальному порядку виключно з точки зору наявності чи відсутності передбаченої законом підстави для такого зупинення (згаданий пункт 1 частини другої статті 79 ГПК).

Як вбачається з апеляційної скарги, відповідач оскаржує в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі, саме з тих підстав, що судом необґрунтовано призначено судову експертизу. При цьому, скаржник не зазначає, які саме процесуальні порушення норм ст. 79 ГПК України були допущені судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали від 02.02.16 р..

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у постанові № 4 від 23.03.2012 р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", якщо в апеляційній скарзі йдеться про оскарження як призначення експертизи, так і зупинення у зв'язку з цим провадження у справі, то відповідна скарга може бути прийнята і розглянута лише в частині зупинення провадження.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги щодо недоцільності призначення судової експертизи, і як наслідок, зупинення провадження у справі, мають бути відхилені, оскільки оскарження ухвали суду про призначення експертизи господарським процесом не передбачено, а свої заперечення проти цього сторона вправі викласти у скарзі на судове рішення, яке буде постановлене за наслідками розгляду справи по суті.

Апелянт звертає увагу суду на те, що судова експертиза у даній справі призначається вдруге. Ухвалою від 12.10.15р. у даній справі призначено судову експертизу, обов"язок оплати якої покладено на Виконавчий комітет Шепетівської міської ради, водночас дані вимоги виконані не були і справа повернулася з експертної установи з повідомленням про неможливість проведення у зв"язку з неоплатою. Згідно матеріалів справи провести оплату експертизи не було можливості, оскільки в міському бюджеті не було передбачено відповідних коштів.

Натомість представником виконкому надано суду документи, зокрема кошторис на 2016р., план асигнувань, за даними яких в графі оплата послуг (крім комунальних) значиться 18 432,00грн., що складає вартість будівельно-технічної експертизи, призначеної у даній справі. А відтак твердження ПП "МВМ 13" про невиконання позивачем вдруге вимог ухвали в частині оплати вартості експертизи суд не вважає обгрунтованим.

Таким чином, колегія суддів вважає посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору. Відтак, скаржник, в порушення вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України, не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу для відмови в задоволенні клопотання про зупинення провадження по даній справі.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно зясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятої у справі ухвали, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ПП "МВМ-13" на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 02.02.16 р. у справі № 924/1329/15 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Хмельницької області від 02.02.16 р. у справі № 924/1329/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 924/1329/15 повернути господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.