ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

01.03.2016р. Справа № 917/158/13-г

За скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз"

на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області (вул. Тевелєва, буд. 13, м. Полтава, 36014) щодо арешту коштів боржника за постановою від 13.08.2015р. по справі №917/158/13-г, порушеної

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б.Хмельницького, буд. 6, м. Київ, 01001

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" (вул. Л.Толстого, буд. 87, м. Лубни, Полтавська область, 37500)

про стягнення 25837,56 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від стягувача: не зявився

від боржника (скаржника): ОСОБА_1

від ВПВРУ ДВС ГУЮ в Полтавській області: ОСОБА_2

Розглядається скарга на дії Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Полтавській області, в якій скаржник прохає: 1) визнати недійсною постанову про арешт коштів боржника від 13 серпня 2015 року при примусовому виконанню зведеного виконавчого провадження № 23730576 в частині накладення арешту в межах виконавчого провадження за наказом господарського суду Полтавської області № 917/158/13-г від 15.05.2013р. про стягнення з ПАТ "Лубнигаз" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" боргу у розмірі 26713,38 грн.; 2) зобов"язати зняти арешт з коштів ПАТ "Лубнигаз", який накладено постановою про арешт коштів боржника від 13 серпня 2015 року.

Відділ примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Полтавській області проти скарги заперечує, посилаючись на те, що накладення арешту на кошти боржника є обовязком державного виконавця відповідно до ст. 11, ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», постанова відповідає вимогам законодавства; на даний час виконавче провадження за виконання наказу від 15.05.2013р. по справі № 917/158/13-г закінчено в звязку зі стягненням визначеної в наказі суми, про що винесено відповідну постанову від 27.01.2016р., арешт коштів боржника скасований.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Господарським судом Полтавської області по справі № 917/158/13-г було прийнято рішення від 11.04.2013р. про стягнення з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 2215грн. 39 коп. інфляційних, 4022грн. 84 коп. річних, 18806грн. 26 коп. пені, 1668грн. 89 коп. витрат зі сплати судового збору (а.с. 112-116).

Дане рішення суду сторонами не оскаржувалося та набрало законної сили.

На виконання вказаного рішення судом виданий відповідний наказ від 15.05.2013р. (а.с.121).

Наказ перебував на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області.

13.08.2015р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області при примусовому виконанню у межах зведеного виконавчого провадження № 23730576 від 10.01.2011р. щодо стягнення заборгованості з ПАТ "Лубнигаз" прийнято постанову про арешт коштів боржника від 13.08.2015р. ВП № 34326901 (а.с.127).

27.01.2016р. державним виконавцем було прийнято постанову ВП № 39102531 про закінчення виконавчого провадження з виконання наказу від 15.05.2013р. № 917/158/13-г, в звязку зі сплатою заборгованості, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження (а.с.149).

Наказ повернуто до господарського суду як виконаний (а.с.150).

Скаржник у скарзі прохає визнати недійсною постанову від 13.08.2015р. в частині накладення арешту в межах виконавчого провадження за наказом господарського суду Полтавської області № 917/158/13-г від 15.05.2013р., та зобов"язати державного виконавця зняти арешт з коштів ПАТ "Лубнигаз", який накладено за даною постановою.

В обгрунтування скарги скаржник посилається на те, що арешт може бути накладено лише в межах суми боргу, проте платіжним дорученням № 1628 від 23.11.2015р. ПАТ "Лубнигаз" перерахувало на рахунок ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 26713,38 грн. (призначення платежу: ВП № 39102531, штрафні санкції та відшкодування витрат по сплаті судового збору за наказом № 917/158/13-г від 15.05.2013р.); крім того, у зведеному виконавчому провадженні перебувало 10 виконавчих проваджень, а у даній постанові в верхньому кутку постанови про арешт коштів зазначений номер ВП №34326901, який відповідає лише одному виконавчому провадженню; сума в межах якої накладено арешт на кошти боржника за оскаржуваною постановою не відповідає сумі боргу за зведеним виконавчим провадженням, оскільки загальна сума боргу в оскаржувальній постанові становить 1124572,20 грн., а з врахування 10% виконавчого збору становить 1237029,42грн., а в оскаржувальній постанові зазначено 1221207,04 грн.

Згідно ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов"язаний вживати передбачених даним законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 6 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" серед обов"язків державного виконавця визначено також обов"язок накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема, на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових устаноах, на рахунках в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягє в його арешті, вилучення та примусовій реалвзації. стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Пунктом 3.8.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції № 512/5 від 02.04.2012р., передбачено, що за зведеним виконавчим провадженням арешт на майно боржника накладається у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і витрат, пов"язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Оскільки станом на 13.08.2015р. рішення суду добровільно виконано не було, державним виконавцем правомірно було винесено постанову від 13.08.2015р. про арешт коштів боржника.

Сплата скаржником 26713,38 грн. в рахунок виконання наказу господарського суду Полтавської області № 917/158/13-г від 15.05.2013р. була проведена за платіжним дорученням 23.11.2015р. № 1628, тобто вже після прийняття оспорюваної постанови (а.с.128). Тому проведення даного платежу не впливає на правомірність вказаної постанови.

Згідно ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження " у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони обєднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Послання скаржника на те, що в межах зведеного виконавчого провадження перебувало декілька виконавчих проваджень, а в постанові зазначено лише номер постанови ВП № 34326901, є не обгрунтованим, так як різні номери виконавчих проважень не впливають на суть постанови, оскільки постанова прийнята в межах зведеного виконавчого провадження.

Посилання скаржника на невідповідність загальної суми не може бути прийнято судом в межах розгляду даної скаги, оскільки постанова оскаржується в межах виконання наказу № 917/158/13-г, а визначена у спірній постанові сума боргу не перевищує суму за наказом № 917/158/13-г.

З огляду на викладене, доводи скаржника про визнання недійсною постанови про арешт коштів боржника від 13 серпня 2015 року при примусовому виконанню зведеного виконавчого провадження № 23730576 в частині накладення арешту в межах виконавчого провадження за наказом господарського суду Полтавської області № 917/158/13-г від 15.05.2013р. про стягнення з ПАТ "Лубнигаз" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" боргу у розмірі 26713,38 грн. є необгрунтованими, підстави для задоволення скарги в цій частині відсутні.

Також судом встановлено, що після порушення провадження за даною скаргою державним виконавцем було прийнято постанову ВП № 2377005 від 27.01.2016р. про закінчення виконавчого провадження, в п.2 якої державним виконавцем постановлено зняти арешт з коштів боржника, накладений постановами відділу примусового виконання рішень ВП 34326901 від 13.08.2015 та ВП 2377005 від 24.12.2015, що містяться у банківських установах та касі боржника. Припинено розшук транспортних засобів боржника оголошених у розшук постановою ВП 39183547 від 23.12.2015р. (а.с.165).

В ч.1 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" вказано, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Як встановлено вище судом, виконавче провадження з виконання наказу від 15.05.2013р. № 917/158/13-г було закінчено за постановою державного виконавця ВП № 39102531 від 27.01.2016р. Арешт на кошти боржника, накладений в межах зведеного виконавчого провадження за постановою від 13.08.2015р. ВП № 34326901, був знятий державним виконавцем за постановою від 27.01.2016р. ВП № 2377005 (а.с.149, 165).

Зазначене свідчить про те, що на даний час відсутній предмет спору в частині спонукання державного виконавця зняти арешт з коштів боржника накладений постановою відділу примусового виконання рішень ВП 34326901 від 13.08.2015р. в межах виконавчого провадження з виконання наказу № 917/158/13-г, оскільки дане виконавче провадження закінчено, і арешт з коштів в цій частині знято державним виконавцем.

Тому провадження у скарзі в цій частині підлягає припиненню.

Керуючись ст.ст. 80 (п.1-1), 121-2, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" в частині визнання недійсною постанови про арешт коштів боржника від 13 серпня 2015 року ВП № 34326901 при примусовому виконанню зведеного виконавчого провадження № 23730576 в частині накладення арешту в межах виконавчого провадження за наказом господарського суду Полтавської області №917/158/13-г від 15.05.2013р. про стягнення з ПАТ "Лубнигаз" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" боргу у розмірі 26713,38грн.

2. В іншій частині - припинити провадження у скарзі.

Суддя Безрук Т. М.