ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2016 р. Справа № 921/401/15-г/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г. В.

суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Зборівського районного управління юстиції від 30.12.15р., №6595

на ухвалу господарського суду Тернопільської області від 28.12.2015р. про часткове задоволення скарги на дії відділу державної виконавчої служби Зборівського районного управління юстиції

у справі № 921/401/15-г/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Українське зерно", м.Полтава

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "УКРПОЛЬ-2005", Зборівський район, Тернопільська область

про стягнення 1934491,53 грн.

за участю представників сторін:

органу ДВС не зявились;

від стягувача не зявились;

від боржника ОСОБА_2

Права та обовязки сторін, передбачені ст. 20,22 ГПК України, представнику боржника, що прибула в дане судове засідання, розяснено.

Заяв про відвід складу суду не поступало.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 28.12.2015р. у справі № 921/401/15-г/14 скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «УКРПОЛЬ-2005» (надалі ТзОВ «УКРПОЛЬ-2005») на дії відділу державної виконавчої служби Зборівського районного управління юстиції (надалі ВДВС Зборівського РУЮ) задоволено частково; дії старшого державного виконавця ВДВС Зборівського РУЮ щодо здійснення заходів примусового виконання рішення шляхом винесення постанови про стягнення виконавчого збору визнано неправомірними; постанови старшого державного виконавця ВДВС Зборівського РУЮ ВП№48989854 від 19.10.2015 року про стягнення з ТзОВ «УКРПОЛЬ-2005» виконавчого збору в сумі 197318,13 грн.13 коп. та від 20.11.2015р. про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках ТзОВ «УКРПОЛЬ-2005 скасовано; в решті скаргу відхилено.

Виносячи вказану ухвалу місцевий господарський суд виходив з неналежного повідомлення державним виконавцем ВДВС Зборівського РУЮ боржника про винесення процесуальних документів по виконавчому провадженню, що, в свою чергу, позбавило ТзОВ «УКРПОЛЬ-2005» права на добровільне виконання рішення суду, крім цього, державний виконавець не переконався щодо самостійного виконання боржником рішення у встановлений ним строк, відтак вчинені державним виконавцем дії щодо здійснення заходів для примусового виконання рішення та винесені постанови є неправомірними.

Не погодившись із винесеною ухвалою, відділ державної виконавчої служби Зборівського районного управління юстиції оскаржив її в апеляційному порядку, обґрунтовуючи свої вимоги належним дотриманням порядку вчинення процесуальних дій, згідно вимог ст.ст. 25,28,57 та 65 Закону України «Про виконавче провадження». Апелянт, зокрема, зазначає, що 12.10.2015р. до ВДВС Зборівського РУЮ надійшов на виконання наказ № 921/401/15/15-г/14 від 17.07.2015р., виданий господарським судом Тернопільської області про стягнення з ТзОВ «УКРПОЛЬ-2005» на користь ТзОВ «Українське зерно» 1842059,79 грн. боргу, 76847,41 грн. пені, 15584,33 грн. річних та 38689,84 грн. судового збору. 12.10.2015р. вказаний виконавчий документ було прийнято до виконання та встановлено строк для добровільного виконання до 18.10.2015р.,про що винесена відповідна постанова державного виконавця, яка скерована на адресу боржника 12.10.2015р. рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення. 19.10.2015р. у ВДВС Зборівського РУЮ повернулося зазначене поштове повідомлення із відміткою про вручення листа адресату 16.10.2015р., тобто за 2 дні до закінчення строку, встановленого для добровільного виконання. У звязку з тим, що ТзОВ «УКРПОЛЬ-2006» наказ господарського суду Тернопільської області виконаний не був, державним виконавцем на підставі ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» 19.10.2015р. винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, яку надіслано останньому рекомендованим листом 20.10.2015р., що підтверджується квитанцією відділення звязку УДППЗ «Укрпошта» ЦПЗ, списком рекомендованих листів за жовтень 2015р. та записом у книзі для запису рекомендованих поштових відправлень і повідомлень Ф-8.

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРПОЛЬ-2005», в порядку ст.96 ГПК України, подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що представник боржника ознайомилась із матеріалами виконавчого провадження лише 30.11.2015р., про що свідчить відповідна заява, інші допустимі докази, на думку боржника, щодо належного повідомлення ТзОВ «УКРПОЛЬ-2005» про відкриття виконавчого провадження в матеріалах виконавчого провадження відсутні. Поруч з тим, боржник звертає увагу суду на те, що державним виконавцем неправомірно було зменшено строк для добровільного виконання рішення суду на 1 день до 18.10.2015р., замість до 19.10.2015р., а тому останнім було передчасно винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 197318,13 грн., тобто до закінчення терміну на добровільне виконання. Також, боржник заперечує факт отримання ним рекомендованого поштового відправлення з повідомленням про вручення постанови про відкриття виконавчого провадження, покликаючись на те, що гр. ОСОБА_3, підпис якого міститься на повідомленні про вручення 16.10.2015р., не отримував жодних цінних листів, про що свідчить його нотаріально посвідчена заява. Посилається також на те, що сторона виконавчого провадження, яка не була повідомлена належним чином про відкриття виконавчого провадження, не володіє обєктивною інформацією стосовно руху виконавчого провадження та строків для добровільного виконання судового рішення, у звязку з чим у боржника була відсутня можливість здійснення своєчасного та добровільного виконання судового рішення та планування майбутніх витрат. З огляду на викладене, боржник вважає, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази в сукупності з апеляційною скаргою та відзивом на неї, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Зборівського районного управління юстиції слід задоволити, виходячи з наступного:

Згідно зі ст. 115 ГПК України, рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

У відповідності до ст.ст. 1,17 Закону України «Про виконавче провадження» наказ господарського суду є виконавчим документом і підлягає виконанню державною виконавчою службою у спосіб, визначений цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

12.10.2015р. у відділ держаної виконавчої служби Зборівського районного управління надійшов на виконання наказ №921/401/15-г/14 від 17.07.2015р., виданий господарським судом Тернопільської області про стягнення з ТзОВ «УКРПОЛЬ-2005» на користь ТзОВ «Українське зерно» 1842059,79 грн. боргу, 76847,41 грн. пені, 15584,33 грн. річних та 38689,84 грн. судового збору.

Стаття 25 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно з п. 5 ст. 12 вказаного закону, сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження.

У разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення (ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як вбачається з матеріалів справи, 12.10.2015р. старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Зборівського РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 921/401/15-г/14 від 17.07.2015р., виданого господарським судом Тернопільської області, із встановленням боржнику добровільного строку для виконання до 18.10.2015р. Поруч з тим, державний виконавець зазначив, що у разі невиконання рішення в наданий для добровільного виконання строк, виконання такого відбуватиметься в примусовому порядку із стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій, також повідомлено боржника про можливість оскарження даної постанови в десятиденний строк з моменту її одержання.

Постанова про відкриття виконавчого провадження була надіслана на адресу ТзОВ «УКРПОЛЬ-2005» із супровідним листом вих. № 5205 від 12.10.2015р. рекомендованої кореспонденцією із повідомленням про вручення (а.с. 33-35).

19.10.2015р. відділу державної виконавчої служби Зборівського РУЮ повернулося повідомлення про вручення вказаного поштового відправлення, в якому зазначалося, що лист вручено гр. ОСОБА_3 16.10.2015р.

Твердження боржника щодо недотримання державним виконавцем передбачених Законом України «Про виконавче провадження» строків для надання боржнику можливості добровільного виконання рішення відхиляються судового колегією, оскільки, ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає можливість надання державним виконавцем строку на добровільне виконання судового рішення до семи днів, тобто державний виконавець законодавчо не зобовязаний надавати боржнику гранично допустимий строк на добровільне виконання, а саме 7 днів. Крім цього, також відхиляться доводи боржника щодо неотримання постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки, як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, таке було вручено гр. ОСОБА_3 16.10.2015р. Відповідно до договору № 301-1023 на доставку поштових відправлень та періодичних друкованих видань юридичним особам від 01.04.2015р., копію якого надано ВДВС Зборівського РУЮ Тернопільською дирекцією УДППЗ «Укрпошта», уповноваженою особою від ТзОВ «УКРПОЛЬ-2005» на отримання письмової кореспонденції є ОСОБА_3Д.(а.с. 140, 141, т. ІІ), а подана ТзОВ «УКРПОЛЬ-2005» нотаріально посвідчена заява ОСОБА_3 про неотримання ним спірної кореспонденції не може слугувати належним доказом, в розумінні ст. 34 ГПК України, на спростування факту отримання ним кореспонденції.

З огляду на отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження до завершення строку на добровільне виконання рішення, у звязку з тим, що ТзОВ «УКРПОЛЬ-2005» наказ господарського суду Тернопільської області в добровільному порядку виконаний не був, державним виконавцем, на підставі ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», 19.10.2015р. було винесено постанову про стягнення з ТзОВ «УКРПОЛЬ-2005» виконавчого збору, яка була надіслана на адресу боржника рекомендованим листом, що підтверджується квитанцією про відправлення листа (а.с. 38), оригінал якої оглянуто в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим законом. Постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк.

Суд критично оцінює пояснення боржника щодо неправомірності винесення державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору без здійснення ним заходів примусового виконання рішення, з огляду на те, що 12.02.2015р. згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу», статтю 28 Закону України «Про виконавче провадження» викладено в новій редакції, відповідно до якої, зокрема, виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, ТзОВ «Українське зерно» (стягувач) у своїй заяві про прийняття до виконання наказу просить також і про винесення постанови про накладення арешту на все майно боржника та оголошення заборони його відчуження.

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що для забезпечення реального виконання рішення застосовується арешт майна боржника. Відповідно до ч. 2 ст. 57 вказаного закону арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах. Постановами, передбаченими частиною другою статті 57, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети (ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»)

З метою своєчасного та повного виконання рішення господарського суду Тернопільської області у справі № 921/401/15-г/14 державним виконавцем було подано запит до Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржником, у відповідь на який ДПА України зазначила, що на боржника-юридичну особу відкрито 11 рахунків.

20.11.2015р. головним державним виконавцем ВДВС Зборівського РУЮ було винесено постанову у виконавчому провадженні № ВП№48989854 про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках та належні ТзОВ «УКРПОЛЬ-2005» у межах суми -1570535,23 грн.

Проаналізувавши постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 12.10.2015р., про стягнення виконавчого збору від 19.10.2015р. та про арешт коштів боржника від 20.11.2015р., судова колегія вважає, що такі прийняті у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а відтак відсутні підстави для їх скасування та визнання дій державного виконавця неправомірними.

Відповідно до ст.ст. 33, 43 ГПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що ухвалу господарського суду Тернопільської області від 28.12.2015р. слід скасувати в частині задоволення скарги ТзОВ «УКРПОЛЬ-2005», як таку, що не відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи.

Судовий збір за перегляд ухвали в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, слід покласти на боржника.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Зборівського районного управління юстиції задоволити.

2. Ухвалу господарського суду Тернопільської області від 28.12.2015р. у справі № 921/401/15-г/14 скасувати в частині задоволення скарги ТзОВ «УКРПОЛЬ-2005» від 08.12.2015р. В цій частині в задоволенні скарги відмовити. В решті ухвалу господарського суду Тернопільської області від 28.12.2015р. залишити без змін.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «УКРПОЛЬ-2005» (47242, Тернопільська область, Зборівський район, с. Метенів, ідентифікаційний код 32147167) на користь відділу державної виконавчої служби Зборівського районного управління юстиції (47201, Тернопільська область, м. Зборів, вул. Хмельницького, 54, ) 3654(три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні судового збору за розгляд апеляційної скарги.

4. Місцевому господарському суду на виконання даної постанови видати відповідний наказ.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

6. Справу повернути в господарський суд Тернопільської області.

Повний текст постанови складений 29.02.2016р.

Головуючий суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.

суддя Кузь В.Л.