РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2016№910/5792/15-г

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу №910/5792/15-г

за позовом заступника Генерального прокурора України, м. Київ, в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м. Київ, та Державної архітектурно-будівельної інспекції України, м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськбудінвест», м. Київ,

про визнання самочинним будівництва та зобов'язання вчинити дії,

за участю представників:

прокуратури - не з'явився;

позивача-1 - Логіна Р.А. (довіреність від 05.01.2016 №220/4/д);

позивача-2 - Вільгельм А.Д. (довіреність від 06.07.2015 №40-702-10/6068);

відповідача - Бойка Г.В. (довіреність від 10.12.2015 №1123);

Генова П.М. (довіреність від 12.02.2016 №142).

Заступник Генерального прокурора України звернувся до суду в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (далі - Міністерство) та Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - Інспекція) до господарського суду міста Києва з позовом про:

- визнання двох окремих будівель (монолітні каркаси для готелів «Ібіс» та «Адажіо») на території військового містечка №27 за адресою: АДРЕСА_2, побудованих товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськбудінвест» (далі - Компанія), самочинним будівництвом;

- зобов'язання відповідача здійснити будівництво на території військового містечка № 27 у відповідності до умов договору та проектної документації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що виявлене будівництво окремих будівель (монолітних каркасів для готелів «Ібіс» та «Адажіо») не передбачене проектною документацію та основними технічними показниками у висновку комплексної державної експертизи; будь-яких погоджень (дозволів) на зміну проектної документації щодо додаткових будівель, у тому числі готельного типу, на території будівництва житлового комплексу Міністерством відповідачу не надавалося.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.03.2015 (суддя Морозов С.М.) порушено провадження у справі.

10.04.2015 прокурор подав суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд визнати дві окремі будівлі (монолітні каркаси для готелів «Ібіс» та «Адажіо») на території військового містечка №27 за адресою: АДРЕСА_2, побудованих Компанією, самочинним будівництвом та зобов'язати останню зупинити виконання будь-яких робіт щодо будівництва об'єктів: монолітних каркасів для готелів «Ібіс» та «Адажіо» на земельній ділянці (кадастровий номер НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_2.

Ухвалами господарського суду міста Києва від 28.04.2015 призначено у справі №910/5792/15-г судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (далі - КНДІСЕ), та зупинено провадження у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.06.2015 поновлено провадження у справі.

У зв'язку з тривалим лікарняним судді Морозова С.М. 08.07.2015 здійснено повторний автоматичний розподіл даної справи, за результатами якого справу №910/5792/15-г передано для розгляду судді Марченко О.В.

13.08.2015 до господарського суду міста Києва повернулися матеріали справи №910/5792/15-г.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.09.2015 справу №910/5792/15-г прийнято суддею Марченко О.В. до свого провадження.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.09.2015 внесено корективи до першого питання, поставленого на вирішення судової експертизи, та зупинено провадження у справі. Матеріали справи скеровано до КНДІСЕ для проведення судової експертизи, призначеної ухвалою суду від 28.04.2015.

До господарського суду міста Києва 13.01.2016 надійшли матеріали справи №910/5792/15-г з висновком судових експертів від 06.01.2016 №8465/8466/15-43 (далі - Висновок).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.01.2016 поновлено провадження у справі.

Компанія 09.02.2016 подала суду письмові пояснення з приводу Висновку, у якому зазначила таке: Висновок повністю спростовує обставини, на які посилається прокурор в обґрунтування позовних вимог; зі змісту с. 40-41 резолютивної частини Висновку вбачається, що відповідач не будує жодної окремої будівлі, не передбаченої проектом, а здійснює будівництво лише об'єкту у відповідності з вказаним проектом, затвердженим замовником; відповідне будівництво здійснюється відповідачем без відхилень від вимог нормативно-правових актів, що також випливає зі змісту пункту 2 на с. 41 Висновку.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.02.2016 відмовлено фізичним особам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у задоволенні їх клопотань про вступ у справу як третіх осіб , які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Міністерство 15.02.2016 подало суду заперечення на Висновок, у якому вказало, що з Висновку вбачається упередженість експертів щодо обставин відхилення відповідача від затвердженої проектної документації та висновку комплексної державної експертизи (№6139); посилання експертів на неможливість встановити функціональне призначення двох окремих нежитлових будівель (монолітних каркасів) не відповідає дійсності, оскільки при натурному обстеженні об'єкта незавершеного будівництва експертами, що проводилось 17.11.2015 у присутності сторін у даній справі, були присутні ознаки відхилення відповідача від проектної документації; експертами вивчено, але не взято до уваги акти №№1, 2 приймання виконаних робіт за квітень 2014 року, де в графах найменування робіт зазначається: монолітний каркас. Готель «Адажіо», готель «Ібіс»; на сторінці 15 Висновку експерти зазначають про недоліки проекту, які начебто плануються до усунення відповідачем, хоча експерти зазначають про відсутність порушень нормативних актів у галузі будівництва; експерти безпідставно ухилилися від прямої відповіді на питання №3, хоча матеріали справи та інші документи дозволяють її надати.

Представник прокуратури у судовому засіданні 15.02.2016 заперечив щодо Висновку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, заявив клопотання про виклик в судове засідання судового експерта для надання пояснень стосовно Висновку.

Суд відклав розгляд клопотання представника прокуратури стосовно виклику в судове засідання судового експерта до наступного судового засідання.

18.02.2015 Міністерство подало суду такі питання судовим експертам щодо проведеного експертного дослідження: « 1. чи відповідає будівництво офісних приміщень у вбудовано-прибудованих нежитлових приміщеннях житлового комплексу умовам генеральної угоди від 10.07.2001 № 528 (далі - Генеральна угода), додатковим угодам та позитивному висновку № 6139 комплексної державної експертизи (серія ЦС № 072943) щодо проекту «Будівництво житлового будинку з підземним гаражем та об'єктами соціально-побутового призначення на АДРЕСА_1»; 2. згідно якої проектно-кошторисної документації (раніше затвердженої, відкоригованої) здійснюється будівництво двох нежитлових монолітних каркасів та житлових будинків на території містечка № 27, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (кадастровий номер НОМЕР_1); 3. чи досліджувались експертами в процесі проведення судової будівельно-технічної експертизи матеріали (документи) стосовно коригування проекту «Житловий будинок з підземним гаражем та об'єктами соціально-побутового призначення на АДРЕСА_1» стадія «П» (книга І), розробленого відкритим акціонерним товариством «КиївЗНДІЕП» (далі - ВАТ «КиївЗНДІЕП») у 2008 році; якщо так, то чому факт коригування проекту не взято до уваги експертами при наданні Висновку; 4. чи досліджувались експертами в процесі проведення судової будівельно-технічної експертизи акти № 1, 2 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2014 року, де в графах найменування робіт значиться: монолітний каркас, готель «Адажіо», готель «Ібіс»; якщо так, то чому ці акти не взято до уваги експертами при наданні висновку; 5. чи були виявлені експертами при натурному обстеженні об'єкта незавершеного будівництва, що проводилось 17.11.2015, ознаки відхилення відповідача від проектної документації, а саме: ознаки спорудження нежитлових приміщень під готелі у двох нежитлових монолітних залізобетонних каркасах; 6. у зв'язку з чим та на підставі чого експертами зроблено висновок про те, що станом на момент проведення дослідження не можливо встановити їх функціональне призначення, оскільки два нежитлові монолітні залізобетонні каркаси є об'єктом незавершеного будівництва, при чому у Висновку експерти зазначають, що функціональне призначення приміщень в двох монолітних залізобетонних каркасах, що становлять двосекційну багатоповерхову пластину комплексу, розташовану зі сторони проспекту Перемоги та здіймаються над загальним двохповерховим стилобатом, по завершенню будівництва передбачено як офісні; 7. чи можливе при коригуванні проекту у майбутньому, переобладнання офісних приміщень під приміщення готельного типу у двох нежитлових монолітних каркасах без порушення їх цілісності; 8. чи наявні у журналах № 1-3 авторського нагляду за будівництвом записи щодо проведення будівельно-монтажних робіт внутрішніх вбудованих приміщень щодо їх призначення (під офіси, готелі, тощо).».

19.02.2016 Інспекція подала суду письмові пояснення, в яких вказала таке:

- Центральному територіальному управлінню капітального будівництва м. Києва (замовнику будівництва) Інспекцією було видано дозвіл від 21.04.2009 № 1327-Сл/С на виконання підготовчих робіт із будівництва житлового будинку з підземним гаражем та об'єктами соціально-побутового призначення за адресою: АДРЕСА_1;

- в подальшому Інспекція видала замовнику будівництва дозвіл від 05.09.2011 № КВ 6 на виконання будівельних робіт із будівництва житлового будинку з підземним гаражем та об'єктами соціально-побутового призначення на АДРЕСА_1;

- Інспекцією не видавались та не реєструвались документи дозвільного та декларативного характеру, які б надавали право на виконання будівельних робіт готелів «Ібіс» та «Адажіо» на проспекті Перемоги, 55 у місті Києві;

- Висновок містить докладний опис проведених досліджень; судовими експертами зроблені відповідні висновки і надані відповіді на поставлені за клопотанням прокурора та господарським судом міста Києва питання.

22.02.2016 відповідач подав суду письмові заперечення на питання позивача-1 до судових експертів, в яких вказано таке:

- питання №№ 1-3 мають чітку відповідь в резолютивній частині Висновку;

- в питаннях №№ 3-4 викладені некоректно стосовно дослідження чи недослідження експертами тих чи інших окремих документів, наявних в матеріалах справи, але на експертизу направлялися всі матеріали справи; якщо позивачі вважають, що Висновок суперечить матеріалам справи, то ніщо не заважає позивачам посилатися на будь- які наявні в матеріалах справи докази, які на думку позивачів, обгрунтовують заявлені позовні вимоги;

- висновок завжди не влаштовує одну із сторін, але не є припустимим викликати експертів лише для того, щоб доводити останнім невідповідність Висновку тому чи іншому документу; оцінку всім наявним доказам надає лише суд; експерти не мають повноважень надавати оцінку доказам, наявним у справі;

- на питання №5 (щодо виявлення відхилень від проектної документації) є чітка відповідь в пункті 2 Висновку, а саме жодних відхилень не встановлено;

- відповідь на питання №6 «у зв'язку з чим та на підставі чого» експерти не встановили функціональне призначення каркасів наявна у пункті 3 Висновку, в якому вказано, що каркаси на момент проведення перевірки є складовою незавершеного будівництва, натурне експертне обстеження якого не надало експертам достатньої інформації для однозначного висновку щодо можливого функціонального призначення цих каркасів. Посилання експертів в описовій частині Висновку на те, що проектом передбачено наявність офісних приміщень в нежитловій частині об'єкту, жодним чином не означає, що фактичний стан побудованих на момент перевірки каркасів дає підстави для висновку щодо майбутнього функціонального призначення тих приміщень, будівництво яких ще не завершене;

- питання №№ 7-8 за змістом є додатковими питаннями; на всі поставлені судом питання (які формували у тому числі і позивачі) експерти вже надали Висновок; ставити експерту нові додаткові питання після проведення експертизи сторони не мають права, оскільки ані сторонами, ні судом не ініціювалося проведення додаткової експертизи;

- з огляду на викладене Компанія просить відмовити в задоволенні клопотання позивачів щодо виклику експертів в судове засідання.

Прокурор подав суду 22.02.2016 письмові пояснення, в яких вказав таке:

- підставою для звернення до суду за захистом порушених інтересів держави була наявна інформація позивача-1, про те, що відповідач всупереч договірних зобов'язань та нормативно-правових актів у сфері будівництва не погодив із замовником будівництва зміни до проектної документації в частині зведення на території військового містечка №27 двох готелів. При цьому, Компанія на неодноразові звернення Міністерства інформації щодо будівництва та його відповідності проектній документації не надала;

- згідно з актом перевірки стану забудови земельної ділянки вказаного військового містечка, затвердженого 03.04.2015 Департаментом капітального будівництва Міністерства оборони України, встановлено, що архітектурно-будівельне рішення фасадної частини об'єкту здійснено за рахунок будівництва двох 12-ти поверхових готелів, а проектну документацію скориговано у березні 2014 року. При цьому, будь-яких погоджень (дозволів) на зміну проектної документації щодо додаткових будівель, у тому числі готельного типу, на території будівництва житлового комплексу, замовнику будівництва не надавалося;

- оскільки відповідач в порушення вимог законодавства та умов Генеральної угоди здійснював будівництво готелів без відома, погодження та дозволу замовника будівництва, без отримання відповідного дозволу Інспекції, були підстави для визнання у судовому порядку будівництва двох окремих будівель (монолітні каркаси для готелів «Ібіс» та «Адажіо») самочинним будівництвом;

- більш того, орган, який уповноважений контролювати законність будівництва (Інспекція) не міг перевірити законність дій відповідача у зв'язку з обмеженням на проведення перевірок згідно із Законом України від 28.12.2014 №76-УІІІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України»;

- з Висновку вбачається, що два монолітні залізобетонні каркаси (де нібито повинні розташовуватись готелі) є складовими частинами вбудовано-прибудованих нежитлових приміщень об'єкта незавершеного будівництва - житлового комплексу з підземним гаражем та об'єктами соціально-побутового призначення, будівництво якого передбачено проектною документацією, погодженою замовником будівництва. При цьому, можливість проведення будівельних робіт на території військового містечка №27 підтверджено позитивним висновком № 6139 комплексної державної експертизи, а також висновком державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 02.03.2009 за № 05.03.02-07/10964;

- після вивчення матеріалів експертизи, заперечень представника Міністерства на Висновок, а також враховуючи викладені обставини підстав для виклику експертів прокурором не вбачається.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора про виклик в судове засідання судового експерта, виходячи з такого.

Висновок судових експертів містить докладний опис проведених досліджень, в результаті яких зроблені висновки і обґрунтовані відповіді на поставлені судом питання.

Висновок є повним та ясним, а тому підстав для виклику судових експертів чи призначення додаткової судової експертизи на підставі статті 42 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) України немає.

Разом з тим, відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

Отже, повторне відкладення судового розгляду з метою виклику судових експертів в даній справі є недоцільним і таким, що суперечить принципу розумності строку вирішення спору.

Представники позивачів у судовому засіданні 22.02.2016 надали пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача надав пояснення у справі, проти задоволення позовних вимог заперечив.

Представник прокуратури у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 22.02.2016 без участі представника прокуратури за наявними в ній матеріалами (стаття 75 ГПК України).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників позивачів та відповідача, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

10.07.2001 Головним квартирно-експлуатаційним управлінням Міністерства (управління) та товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Енергобудлізинг» (далі - Товариство; підприємство) було укладено Генеральну угоду, за умовами якої:

- предметом Генеральної угоди є фінансування підприємством в повному обсязі будівництва згідно з одержаною в установленому порядку проектно-кошторисною документацією таких об'єктів:

житлового комплексу по Повітрофлотському проспекту в м. Києві (військове містечко № 63, площа земельної ділянки - 1,7 га);

житлового комплексу по Перемоги в м. Києві (військове містечко № 27, площа земельної ділянки - 5,42 га);

житлового комплексу по вул. Антонова в м. Києві (військове містечко № 29, площа земельної ділянки - 2,1 га);

житлового комплексу по вул. Зоологічній в м. Києві (військове містечко № 31, площа земельної ділянки - 0,58 га) (пункт 2.1 Генеральної угоди);

- управління зобов'язане, зокрема: узгодити з підприємством завдання на проектування на передпроектній стадії та на стадії «Проект»; узгодити з підприємством проектно-кошторисну документацію; затвердити проектну документацію на стадії «Проект»; здійснювати контроль та технічний нагляд за відповідністю обсягу і якістю будівельних робіт проектній документації, будівельним нормам та правилам (підпункти «а», «б», «в», «г», «д» пункту 4.1 Генеральної угоди).

12.11.2004 Міністерством, Управлінням капітального будівництва Міністерства (управління) та Товариством (підприємство) було укладено додаткову угоду № 1 до Генеральної угоди (далі - Додаткова угода № 1), за умовами якої:

- предметом Генеральної угоди є фінансування підприємством в повному обсязі будівництва у відповідності до затвердженої в установленому порядку проектно-кошторисної документації житлових комплексів (далі - об'єкт) по проспекту Перемоги, 55 в м. Києві (військове містечко № 27, площа земельної ділянки - 5,42 га) з такими техніко-економічними показниками: загальна площа - 185 000 кв.м.; кількість поверхів - 2-22; загальна площа квартир 105 000 кв.м.; кількість квартир - 1 350; загальна площа вбудовано-прибудованих приміщень - 22 300 кв.м.; загальна площа підземного паркінгу - 14 600 кв.м.; в тому числі по житловому комплексу першої черги (земельна ділянка по проспекту Перемоги, 55 в м. Києві площею 0,8 га); попередні техніко-економічні показники такі: загальна площа - 37 223,04 кв.м.; кількість поверхів - 14-22; загальна площа квартир - 21 280 кв. м.; кількість квартир - 274; загальна площа вбудовано-прибудованих приміщень - 5 742 кв.м.; загальна площа підземного паркінгу - 3 820 кв.м. (пункт 1.1 Додаткової угоди № 1);

- попередні техніко-економічні показники об'єкта підлягають коригуванню у відповідності до затвердженої в установленому порядку проектно-кошторисної документації на будівництво конкретного об'єкту (пункт 1.2 Додаткової угоди № 1).

Також було укладено такі додаткові угоди: від 29.10.2007 № 2 (укладена у судовому порядку відповідно до рішення господарського суду міста Києва від 17.10.2007 зі справи № 31/436); від 11.04.2011 № 4 (далі - Додаткова угода № 4); від 09.04.2012 № 5; від 25.09.2014 № 6.

За умовами Додаткової угоди № 4 Компанія набула всіх прав та обов'язків Товариства за Генеральною угодою.

Прокурор мотивує позовні вимоги таким:

- 05.09.2011 на підставі проектної документації, розробленої ВАТ «КиївЗНДІЕП» та висновку комплексної державної експертизи, проведеної державним підприємством «Укрдержбудекспертиза», Інспекцією державного аархітектурно-будівельного контролю у місті Києві видано дозвіл № КВ6 на виконання будівельних робіт з будівництва житлового будинку з підземним гаражем та об'єктами соціально-побутового призначення на АДРЕСА_1;

- під час огляду будівельного майданчика, на якому зводиться житловий будинок, та наданої генпідрядником документації (форма КБ-2в), встановлено факт будівництва двох окремих будівель (монолітні каркаси для готелів «Ібіс» та «Адажіо»), які не передбачені проектною документацією та основними технічними показниками у висновку комплексної державної експертизи;

- будівництво вказаних готелів не відповідає узгодженій проектній документації та здійснюється без дозволу замовника будівництва, а саме Міністерства, а тому, на думку прокурора, є підстави для визнання самочинним будівництва та припинення вчинення Компанією дій, зокрема, зупинення виконання будь-яких робіт щодо будівництва об'єктів;

- будь-яких погоджень (дозволів) на зміну проектної документації щодо додаткових будівель, у тому числі готельного типу, на території будівництва житлового комплексу Міністерство як замовник відповідачу не надавало.

- з листа Інспекції від 12.02.2015 №40-30-13/1320 вбачається, що дозвільна документація на виконання будівельних робіт стосовно будівництва додаткових будівель майбутніх готелів «Ібіс» та «Адажіо» на АДРЕСА_1 в архітектурно-будівельних органах відсутня;

- Компанією порушено вимоги статтей 526, 610 Цивільного кодексу України ( далі - ЦК України) та Генеральної угоди; розпочато будівництво об'єктів без відома, погодження та дозволу Міністерства, що порушує права останнього, та без отримання відповідного дозволу Інспекції.

Разом з тим, прокурором не було подано належним чином оформленого акта огляду будівельного майданчику, яким було б зафіксовано наявність відхилень у будівництві.

До матеріалів справи долучено лише копію акта перевірки стану забудови земельної ділянки загальною площею 0,8 га (в/м № 27) за адресою: АДРЕСА_1, на відповідність її вимогам договору від 10.07.2001 № 528 (з додатковими угодами), укладеного Міністерством і Компанією.

Вказаний акт не містить дати проведення огляду, оформлений працівниками Міністерства, які дійшли до такого висновку:

- в результаті обстеження земельної ділянки встановлено, що крім будівництва двох житлових будівель на ділянці будується два 12-ти поверхових готелі. Це підтверджується робочим проектом, який було надано комісії представником будівельної організації. Погодження із замовником будівництва на зміну проектного рішення комісії не надано. Відповідність проектному рішенню та умовам Генеральної угоди (з додатковими угодами) можливо визначити лише при повному вивченні корегованого проекту та наданні компанією забудовником копії позитивного висновку державної експертизи цього проекту. Комісією пропонується витребувати проектну документацію у компанії забудовника та інформацію щодо законності у Інспекції.

Відповідач, у свою чергу, заперечував проти заявлених позовних вимог, посилаючись, зокрема, на таке:

- Компанія здійснює будівництво на підставі Генеральної угоди, дозвільних документів і жодним чином не порушує чинне законодавство України;

- будівництво є незавершеним і на земельній ділянці будується одна споруда, а не дві будівлі готелів;

- подані прокурором як докази акти (форми № КБ-2в) є внутрішніми документами відповідача і не свідчать про будівництво готелів;

- Компанія за умовами Додаткової угоди № 1 уповноважена замовником будівництва здійснювати окремі функції замовника будівництва, зокрема, функції щодо проектування, будівництва, здійснення технічного нагляду та здачі в експлуатацію;

- відповідач не порушував інтереси держави; доказів самочинного будівництва прокурор суду не подав.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Частиною першою статті 875 ЦК України передбачено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Згідно із частиною першою статті 877 ЦК України підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт.

Підрядник зобов'язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Отже, відповідач як підрядник за Генеральною угодою зобов'язаний здійснювати будівництво відповідно до проектно-кошторисної документації, державних стандартів, норм і правил.

З метою роз'яснення питань, що потребують спеціальних знань господарським судом міста Києва було призначено судову будівельно-технічну експертизу.

Згідно з частиною першою статті 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно до частини п'ятої статті 42 ГПК України висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

На вирішення судовому експерту поставлені такі питання:

- чи є два монолітні каркаси, які будуються поряд з житловим будинком на території військового містечка №27 (АДРЕСА_2, земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1) двома окремими спорудами, будівництво яких здійснюється без дозволу на виконання будівельних робіт та/або без належно затвердженого проекту чи це є елементи вбудовано-прибудованих нежитлових приміщень житлового комплексу, будівництво яких передбачено позитивним висновком №6139 комплексної державної експертизи щодо проекту «Будівництво житлового будинку з підземним гаражем та об'єктами соціально-побутового призначення на АДРЕСА_1?;

- чи відповідає будівництво об'єктів, зокрема двох монолітних каркасів, які будуються поряд з житловим будинком на території військового містечка №27, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1) вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва? Якщо не відповідає, то в чому полягають невідповідності?;

- яке функціональне призначення об'єктів, зокрема двох монолітних каркасів, які будуються поряд з житловим будинком на території військового містечка №27, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1) (офісні приміщення, технічні приміщення, готелі чи інше)?.

До господарського суду міста Києва 13.01.2016 надійшли матеріали справи №910/5792/15-г з Висновком, в якому зазначено, що:

- два монолітні залізобетонні каркаси, що фактично становлять двосекційну багатоповерхову (нежитлову) пластину, розташовані зі сторони проспекту Перемоги паралельно іншій двосекційній багатоповерховій (житловій) пластині і які обидві здіймаються над загальним двоповерховим стилобатом, витягнутим вздовж проспекту Перемоги на земельній ділянці (кадастровий номер НОМЕР_1) території військового містечка № 27 по АДРЕСА_2 є складовими частинами вбудовано-прибудованих нежитлових приміщень об'єкта незавершеного будівництва - житлового комплексу з підземним гаражем та об'єктами соціально-побутового призначення;

- відхилень від вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва при будівництві двох монолітних залізобетонних каркасів, що є складовими частинами вбудовано-прибудованих нежитлових приміщень об'єкта незавершеного будівництва - житлового комплексу з підземним гаражем та об'єктами соціально-побутового призначення, станом на момент проведення дослідження не встановлено;

- крім того, досліджувані монолітні залізобетонні каркаси після завершенню їх будівництва згідно з поданою документацією утворюватимуть акустичну тінь від проїжджої частини проспекту Перемоги та екрануватимуть потрапляння вуличного шуму на територію біля будинку і площу експлуатованого даху двоповерхової стилобатної частини будинку, чим сприятимуть дотриманню санітарних вимог в частині забезпечення нормативних рівнів шуму в житловій забудові комплексу;

- оскільки житловий комплекс з підземним гаражем та об'єктами соціально-побутового призначення, складовими частинами якого є два монолітні залізобетонні каркаси, станом на момент проведення дослідження є об'єктом незавершеного будівництва, встановити функціональне призначення зазначених монолітних залізобетонних каркасів за результатами проведеного натурного обстеження не вбачається можливим.

Таким чином, Висновком підтверджено відсутність відхилень від проекту будівництва на даному етапі; здійснення будівельних робіт відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства України, погодженого проекту (розробленого ВАТ «КиївЗНДІЕП» у 2008 році) та висновку від 02.03.2009 № 05.03.02-07/10964.

Судом встановлено, що: Висновок судових експертів містить докладний опис проведених досліджень, в результаті яких зроблені висновки і обґрунтовані відповіді на поставлені судом питання; Висновок є повним та ясним.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав та необхідності для виклику судових експертів у судове засідання чи призначення додаткової судової експертизи.

Суду не подано жодного документального підтвердження того, що Компанія здійснює будівництво об'єкту, визначеного Генеральною угодою з додатковими угодами до неї, з порушеннями чи відступами від затвердженої проектно-кошторисної документації чи будівельних норм, встановлених чинним законодавством України.

Разом з тим, здійснення відповідачем будівництва без поршень підтверджується Висновком, що є належним та допустимим доказом у справі.

Що ж до посилань прокурора на самочинне будівництво, то слід вказати таке.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, об'єкт нерухомості вважається самочинним будівництвом за наявності однієї з таких умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво чи затвердженого належним чином проекту; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

Судом встановлено, що:

- земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2, відведена для будівництва об'єкту, визначеного Генеральною угодою;

- Інспекцією було видано дозвіл від 21.04.2009 № 1327-Сл/С на виконання підготовчих робіт із будівництва житлового будинку з підземним гаражем та об'єктами соціально-побутового призначення та дозвіл від 05.09.2011 № КВ 6 на виконання будівельних робіт із будівництва житлового будинку з підземним гаражем та об'єктами соціально-побутового призначення;

- проектна документація затверджена належним чином;

- під час будівництва на даному етапі не виявлено жодного порушення будівельних норм і правил.

Таким чином, жодної умови, яка б надавала можливість кваліфікувати будівництво, яке здійснюється Компанією, як самочинне, немає; наявність таких умов прокурором і позивачами документально не підтверджено.

Слід звернути увагу також на обраний прокурором спосіб захисту, а саме зупинення виконання будь-яких будівельних робіт щодо будівництва об'єктів (монолітних каркасів для готелів).

За змістом частин четвертої та сьомої статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва особа, яка звертається за захистом порушеного права, може вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об'єкта або проведення перебудови власними силами чи за її рахунок; приведення земельної ділянки до попереднього стану або відшкодування витрат.

Отже, законодавець не передбачає такого способу захисту як зупинення виконання будь-яких будівельних робіт щодо будівництва об'єктів.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що в діях відповідача відсутні вказані прокурором і позивачами порушення.

З огляду на наведене у позові слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.02.2016.

Суддя О. Марченко