УХВАЛА

29.02.2016Справа № 910/24349/15

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «БЦ «СОКІЛ»

про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2015 у справі № 910/24349/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГІЯ ПРИРОДИ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БЦ «СОКІЛ»

про стягнення 175 153, 13 грн.

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача (стягувача): Матвієнко О.С.;

від відповідача (боржника): Омельченко Д.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГІЯ ПРИРОДИ» (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БЦ «СОКІЛ» (далі-відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 175 153, 13 грн., у тому числі: 87 703, 25 грн. - основний борг, 4 253, 01 грн. - 3 % річних, 17 546, 05 грн. - пеня, 65 650, 82 грн. - інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.11.2015 у справі № 910/24349/15 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГІЯ ПРИРОДИ» задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «БЦ «СОКІЛ» (04074, м. Київ, вул. Бережанська, буд. 4, ідентифікаційний код - 03928180) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГІЯ ПРИРОДИ» (01054, м. Київ, провулок Чеховський, буд. 6, гр. пр. 8, кімната 3, ідентифікаційний код - 23960441) 87 703 (вісімдесят сім тисяч сімсот три) грн. 25 коп. - заборгованості, 13 429 (тринадцять тисяч чотириста двадцять дев'ять) грн. 41 коп. - пені, 4 901 (чотири тисячі дев'ятсот одну) грн. 77 коп. - 3 % річних, 65 613 (шістдесят п'ять тисяч шістсот тринадцять) грн. 58 коп. - інфляційних втрат та 2 574 (дві тисячі п'ятсот сімдесят чотири) грн. 72 коп. - судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2015 у справі № 910/24349/15 залишено без змін.

15.02.2016 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2015 у справі № 910/24349/15 видано наказ.

15.02.2016 через загальний відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «БЦ «СОКІЛ» надійшла заява про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2015 у справі № 910/24349/15, в якій заявник просить суд розстрочити виконання судового акту на 3 (три) роки з березня 2016 року по квітень 2019 року щомісячними платежами у розмірі 4 839 (чотири тисячі вісімсот тридцять дев'ять) грн. 52 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2016 розгляд заяви призначено на 29.02.2016 за участю представників сторін, зокрема, зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГІЯ ПРИРОДИ» надати суду письмові пояснення на заяву про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2015 у справі № 910/24349/15.

16.02.2016 через загальний відділ діловодства суду представник стягувача подав заперечення на заяву про розстрочення виконання рішення суду, обґрунтовуючи тим, що у поданій заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «БЦ «СОКІЛ» не навело виключних обставин та не надало жодних доказів, які б свідчили про неможливість виконання останнім судового акту.

У даному судовому засіданні представник відповідача (боржника) підтримав подану заяву про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2015 у справі № 910/24349/15.

Представник позивача (стягувача) заперечив проти задоволення заяви.

Отже, дослідивши матеріали заяви боржника про розстрочку виконання рішення суду та заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, з огляду на наступне.

Згідно статті 124 Конституції України та статті 115 Господарського процесуального кодексу України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Відповідно до п. 7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

В обґрунтування поданої заяви, Товариство з обмеженою відповідальністю «БЦ «СОКІЛ» зазначає, що на даний час повне виконання рішення суду з боку відповідача вкрай ускладнене, оскільки останній перебуває у складному фінансовому становищі, зокрема, за штатним розкладом на підприємстві працює значна кількість працівників, яким погашення суми боргу у повному обсязі може призвести до невиплати заробітної плати та скорочення штату працівників.

Крім того, боржник зазначає, що арешт рахунків та майна, у свою чергу заблокує господарську діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «БЦ «СОКІЛ» та унеможливить повне виконання ним боргових зобов'язань перед стягувачем.

Так, пунктом 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» роз'яснено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Можливість розстрочення або відстрочення виконання рішення суду залежить виключно від винятковості обставин, які виникли у процесі виконання рішення суду.

Отже, приймаючи до уваги наведене, зважаючи на те, що заявником не доведено неможливість виконання рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2015 у справі № 910/24349/15 у строк, встановлений Законом України «Про виконавче провадження» для пред'явлення виконавчого документу до виконання, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «БЦ «СОКІЛ» про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2015 у справі № 910/24349/15.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «БЦ «СОКІЛ» про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2015 у справі № 910/24349/15 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя Бондарчук В.В.