КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"02" березня 2016 р. Справа №911/5292/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гарник Л.Л.

суддів: Доманської М.Л.

Пантелієнка В.О.

за участю представників:

від боржника: не з'явився;

від Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області

на постанову господарського суду Київської області від 14.01.2016

у справі № 911/5292/15 (суддя Лопатін А.В.)

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Локомотив"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Київської області від 14.01.2016 у справі № 911/5292/15 за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Локомотив" про банкрутство визнано банкрутом товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Локомотив" та відкрито його ліквідаційну процедуру в порядку статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; ліквідатором банкрута призначено Лобачова Ігоря Анатолійовича; заяву арбітражного керуючого Олексенко Надії Вікторівни про участь у справі залишено без задоволення; інше.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Державна податкова інспекція у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржену постанову та припинити провадження у справі.

Учасників судового процесу належним чином повідомлено про час і місце розгляду скарги, зокрема, згідно даних електронного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» винесену у даній справі ухвалу про прийняття апеляційної скарги до провадження від 22.02.2016 вручено 01.03.2016 за адресою Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання, колегія суддів вважає можливим здійснити перегляд ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі їх представників.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Зокрема, такий випадок встановлений статтею 106 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, Господарський процесуальний кодекс України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити ухвалу суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Стаття 91 ГПК України визначає осіб, що мають право апеляційного оскарження, такими особами є, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 41 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", стаття 1 якого визначає сторін у справі про банкрутство, якими є, зокрема, конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів) та боржник (банкрут).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» сторонами у справі про банкрутство є боржник (банкрут) та конкурсні кредитора (представник комітету кредиторів), які також є учасниками провадження по справі про банкрутство, а кредитором є особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами грошові вимоги до боржника. Отже, набуття статусу кредитора законодавець пов'язує з наявністю у особи (як фізичної так юридичної) грошових вимог до боржника, а припинення статусу кредитора пов'язано з погашенням (припиненням) таких грошових вимог.

Стаття 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» також передбачає, що кредиторами боржника є органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника. Однак, і зазначені особи набувають статусу кредиторів по справі в разі наявності у встановленому порядку підтверджених грошових вимог до боржника.

Правовий статус органів справляння податків, зборів (обов'язкових платежів) як кредиторів неплатоспроможних боржників визначається і статтею 210 Господарського кодексу України, якою не передбачено автоматичне визнання цих органів кредиторами в усіх справах про банкрутство. Статус кредитора щодо неплатоспроможного боржника набувається, у тому числі і цими органами, через певні процедури, які визначені спеціальним Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

В матеріалах справи відсутні докази звернення скаржника з заявою з грошовими вимогами до боржника в установленому законом порядку. В апеляційній скарзі заявник не посилається на заборгованість боржника по сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), відповідно, будь-яких майнових (грошових) претензій до боржника у податкового органу не має.

Скаржник статусу кредитора у справі не набув, доказів підтвердження того, що оскаржена постанова стосується його прав та обов'язків або порушує його права, не надав та у цьому зв'язку позбавлений можливості апеляційного оскарження відповідно до статті 91 Господарського процесуального кодексу України.

Під час апеляційного провадження встановлено, що з кредиторськими вимогами до боржника Державна податкова інспекція у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області не зверталась.

Отже, Державна податкова інспекція у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області не є учасником справи про банкрутство, статусу кредитора у справі не набула, доказів в підтвердження того, що прийнята господарським судом постанова стосується прав і обов'язків скаржника або порушує його права, останнім не надано.

За таких обставин, апеляційне провадження має бути припинено на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, як таке, що помилково порушене.

Керуючись ст.ст. 80, 99, 101-103 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

Припинити апеляційне провадження за скаргою Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області на постанову господарського суду міста Київської області від 14.01.2016 у справі № 911/5292/15.

Справу № 911/5292/15 повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя Л.Л. Гарник

Судді М.Л. Доманська

В.О. Пантелієнко