РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2016Справа №910/167/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія"
доПриватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту"
простягнення 600000,00 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаДєміров І.В. - представник
від відповідачаЗубрицька І.М., Зайончковська В.В. - представники

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" 600000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем було помилково перераховано відповідачу 600000,00 грн., у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача вказаної суми.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/167/16 та розгляд справи призначено на 04.02.2016.

У судовому засіданні 04.02.2016 оголошено перерву до 22.02.2016.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 22.02.2016, з'явився, позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 22.02.2016 з'явився, надав суду відзив на позов, в якому проти заявлених позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що договір на проведення ремонтних робіт між сторонами не укладався, а позивач не надав докази порушення відповідачем будь-яких зобов'язань щодо проведення ремонту залізничної колії згідно договору №12-1113 від 05.11.2013.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

08.11.2013 Товариством з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" (позивач) було перераховано на рахунок Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" (відповідач) 600000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №503 від 08.11.2013.

При цьому, в призначенні платежу зазначеного платіжного доручення позивачем вказано: аванс на влаштування під'їзної колії с. Острів, зг. договору №12-1113 від 05.11.2013.

Однак, відповідного договору сторонами укладено не було. Зазначені обставини сторонами не заперечуються.

04.06.2014 позивачем було направлено на адресу відповідача лист - вимогу за вих.№ 02-6 від 02.06.2014, в якій позивач повідомив відповідача про те, що підписання договору між сторонами не є можливим з огляду на цінову політику відповідача та просив останнього повернути платіж у розмірі 600000,00 грн. Вказаний лист було отримано відповідачем згідно повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення від 10.06.2014.

Грошові кошти позивачу відповідач не повернув.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов'язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно пояснень позивача, які викладені ним у позовній заяві, сторони планували укладення договору за №12-1113 на проведення ремонтних робіт на залізничній колії за адресою: вул. Промислова, 12, с.Острів, Тернопільського району, Тернопільської області, запланована дата підписання якого була 05.11.2013, однак підписання договору між сторонами через неузгодженість в ціні робіт не відбулось, а позивачем на рахунок відповідача були помилково перераховані грошові кошти на загальну суму 600000,00 грн.

За змістом ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Отже, оскільки відповідачем належними та допустимими доказами факту укладення між сторонами відповідного правочину, в тому числі договору на проведення ремонтних робіт на залізничній колії за адресою: вул. Промислова, 12, с.Острів, Тернопільського району, Тернопільської області №12-1113 від 05.11.2013 та погодження всіх його істотних умов між сторонами суду не доведено, суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідач отримав спірні грошові кошти без достатньої правової підстави. Враховуючи, що доказів повернення цих коштів позивачу відповідачем не надано, строк повернення спірних грошових коштів в силу положень ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України на момент розгляду справи судом настав, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" (02092, м.Київ, вул. Алма-Атинська, будинок 37, ідентифікаційний код 04737111) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" (01133, м.Київ, вул. Л. Первомайського, будинок 9, офіс 33, ідентифікаційний код 32873692) заборгованість у розмірі 600000 (шістсот тисяч) грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 9000 (дев'ять тисяч) 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 09.03.2016

Суддя Ю.М. Смирнова