РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2016Справа №910/197/16

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільний дім "Київ"

про стягнення 30 631,11 грн.

за участю представників:

від позивача:Ємець Ю.В.- представник за довіреністю № 12 від 02.03.2015 р.
від відповідача:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву (далі - РВ ФДМУ по м. Києву) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільний дім "Київ" (далі - ТОВ "Автомобільний дім "Київ") про стягнення 30 631,11 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, № 1659 від 18.04.2005 р. в частині своєчасної сплати орендних платежів.

У позові РВ ФДМУ по м. Києву просить суд стягнути з ТОВ "Автомобільний дім "Київ" заборгованість по орендній платі у сумі 25 941,73 грн., 3 554,46 грн. - пені, 356,67 грн. - інфляційних втрат та 3 % річних у сумі 778,25 грн., а всього - 30 631,11 грн.

У судовому засіданні представник позивача просив суд припинити провадження у справі у зв'язку зі сплатою заборгованості відповідачем.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд без його участі до суду не подав. Позиція відповідача стосовно даного позову суду невідома.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

18.04.2005 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Автомобільний дім "Київ" (орендар) був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, № 1659.

Згідно з п. 1.1 вказаного договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, площею 35,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 50, та перебуває на балансі УДПВІ лісового господарства «Укрдіпроліс».

Орендна плата визначається на підставі методики розрахунку орендної плати і становить за базовий місяць (березень 2005 р.) 695,29 грн. (без ПДВ). Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Перерахування здійснюються орендарем самостійно до 10 числа місяця наступного за звітнім з урахуванням щомісячного індексу інфляції таким чином: 70 % орендної плати перераховується орендарем до державного бюджету, а 30 % - на розрахунковий рахунок балансоутримувача (п.п. 3.1 - 3.3 договору).

Цей договір діє з 18.04.2005 р. до 18.03.2006 р. (п. 10.1 договору).

У подальшому до договору оренди були внесені зміни шляхом укладення додаткових угод до договору оренди щодо розмірів орендної плати, строку дії договору оренди (до 18.05.2015 р.).

У судовому засіданні встановлено, що позивач на виконання умов вказаного договору надав відповідачу в оренду нерухоме майно, обумовлене сторонами, що підтверджується відповідним актом прийому-передачі від 18.04.2005 р.

У зв'язку із тим, що строк дії договору оренди закінчився, 16.06.2015 р. РВ ФДМУ по м. Києву листом № 30-06/6113 звернувся до відповідача з повідомленням про закінчення терміну дії договору та обов'язку останнього повернути об'єкт оренди. Однак, у строк, визначений договором, відповідач об'єкт оренди не повернув позивачу та за користування цим майном оплату не здійснив.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відносини щодо оренди державного майна регулюються спеціальним законом - Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

За умовами ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Відносини щодо оренди державного майна регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності, строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно з ч. 2 вказаної статті методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 ст. 26 та п. 1 ст. 27 Закону договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, а орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Також пунктом 5.14 договору (з внесеними до нього змінами) передбачено, що у разі розірвання договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, балансоутримувачу та до державного бюджету.

Отже, зважаючи на той факт, що ТОВ "Автомобільний дім "Київ" користувалося державним майном фактично поза межами дії договору з червня по жовтень 2015 р. та враховуючи умови пункту 5.14 договору оренди, суд вважає, що у відповідача виник обов'язок по сплаті орендних платежів у сумі 25 941,73 грн., які позивач просить стягнути з відповідача.

Разом з тим, у судовому засіданні встановлено, що станом на час подачі позову (06.01.2016 р.) спір між сторонами про стягнення заборгованості за договором № 1659 від 18.04.2005 р. у сумі 25 941,73 грн. був відсутній, оскільки відповідачем було сплачено вказану заборгованість до порушення провадження у даній справі.

Щодо вимог позивача про стягнення штрафних санкцій у вигляді пені - у сумі 3 554,46 грн., інфляційних втрат - у сумі 356,67 грн. та 3 % річних - у сумі 778,25 грн., судом так само встановлено, що зазначені нарахування були сплачені відповідачем до подачі позову до суду.

Вказане підтверджується витягами з бази даних Державного казначейства України по платіжних дорученнях від 11.11.2015 р., 19.11.2015 р., 20.11.2015 р., 15.12.2015 р. та 05.01.2016 р.

Відповідно до ч. 4 п. 4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" якщо спір був відсутній до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Із вказаних підстав суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про припинення провадження у справі.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач повністю виконав свої зобов'язання, що виникли на підставі договору оренди в у сумі 30 631,11 грн., до порушення провадження у справі, а, отже, у задоволенні позовних вимог РВ ФДМУ по м. Києву в цій частині необхідно відмовити, оскільки порушень прав позивача на час звернення до суду не було.

Згідно з статтею 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 32-34, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільний дім "Київ" про стягнення 30 631,11 грн.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 29 лютого 2016 року.

Повний текст рішення підписаний 4 березня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.