ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" лютого 2016 р.Справа № 916/5045/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК";

до відповідача: ОСОБА_1 підприємства "ФЛОРА-ЮГ";

про стягнення 69553,84грн.

Суддя Степанова Л.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю;

Від відповідача: не зявився;

Суть спору: Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 підприємства "ФЛОРА-ЮГ" заборгованості у сумі 69553,84грн. у тому числі 21000,00грн. заборгованості за кредитом, 25463,67грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 23090,17грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Відповідач в засідання суду не з`явився, правом на відзив в порядку ст. 59 ГПК України не скористався. Ухвали господарського суду Одеської області від 23.12.2015р. та від 12.01.2016р. направлялись відповідачу за належною адресою, зазначеною в позовній заяві та у наявному в матеріалах справи витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 22.12.2015р.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу суду було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до п. 32 Інформаційного листа ВГСУ від 29 вересня 2009 року № 01-08/350 Про деякі питання, порушені в доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України викладена правова позиція, згідно якої відмітка про відправку процесуального документа суду на зворотньому аркуші у лівому нижньому куті першого примірника процесуального документа є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам у справі та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначено про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Враховуючи викладене, справа розглядається без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача суд встановив:

14.02.2013р. між Публічним акціонерним товариством Комерційним ОСОБА_3 "ПРИВАТБАНК" (позивач, ОСОБА_4, ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК") та ОСОБА_1 підприємством "ФЛОРА-ЮГ" (відповідач, Клієнт, ПП "ФЛОРА-ЮГ") було підписано заяву про відкриття поточного рахунку (далі заява).

Згідно заяви Клієнт приєднався до „ОСОБА_4 та правил надання банківських послуг (далі ОСОБА_4), ОСОБА_3, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua., які разом із заявою складають договір банківського обслуговування №б/н від 14.02.2013р. (далі договір) та взяв на себе зобовязання виконувати умови договору.

Відповідно до умов договору від 14.02.2013р. ПП "ФЛОРА-ЮГ" було відкрито поточний рахунок №1658.

Розділом 3.2.2. ОСОБА_4 регламентований порядок надання кредиту за послугою „Гарантований платіж.

Послугу „Гарантований платіж ОСОБА_4 надає для виконання грошових зобовязань за господарськими договорами, що укладаються між Клієнтом та його контрагентами, а також між Клієнтом та ОСОБА_3 (далі послуга). Послуга надається у вигляді виконання ОСОБА_3 заявок на договірне списання коштів (далі гарантований платіж або заявка), згідно якої клієнт-платник доручає ОСОБА_3 зарахувати кошти на рахунок отримувача, в сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. Послуга надається банком як за рахунок власних коштів платника так і за рахунок кредитних коштів. Споживачами цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами (п.3.1.1.73 ОСОБА_4).

Відповідно до п.3.2.2.1 ОСОБА_4 при наявності вільних грошових коштів зобовязується надати Клієнту кредит у вигляді поновлювальної кредитної лінії, з лімітом та на цілі, зазначені у заявці на договірне списання в обмін на зобовязання Клієнта щодо повернення кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовлені договором строки. Поновлювальна кредитна лінія надається банком для виконання Клієнтом платежів за заявками на договірне списання з датою виконання в майбутньому за господарськими договорами, яка не перевищує строку повернення кредиту і може бути змінена або скасована Позичальником за згодою одержувача (шляхом перерахування ОСОБА_3 кредитних коштів на рахунок 3648, з подальшим перерахуванням в дату виконання на поточний рахунок одержувачів, які зазначені в заявці.

Клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці Клієнта, в строк до 30 днів з дати виконання заявки. За користування кредитом у період з дати ініціювання Клієнтом заявки до дати виконання заявки Клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 4% річних (але не менше ніж 5,00грн.) від розміру кредиту, зазначеного у черговій заявці Клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується Клієнтом в дату надання в банк чергової заявки. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 30.06.2014р. Клієнт за користування кредитом сплачує банку відсотки в розмірі 28% річних, а починаючи з 01.07.2014р. Клієнт за користування кредитом сплачує ОСОБА_3 відсотки у розмірі 36% річних від суми заборгованості. У разі не погашення заборгованості Клієнтом за кредитом у строк 30 днів, включно, на 31 день заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом Клієнт платить відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості (п.3.2.2.2. ОСОБА_4).

У випадку порушення Клієнтом строків виконання грошових зобовязань (при відсутності коштів в необхідних сумах на рахунках Клієнта для здійснення повноважень ОСОБА_3 ), а також для сплати передбачених договором комісійних винагород Клієнт доручає ОСОБА_3 згідно п.3.2.2.6.6. договору, а також для сплати передбачених цим пунктом комісійних винагород Клієнт доручає ОСОБА_3 здійснювати списання коштів із всіх поточних і депозитних рахунків Клієнта в банку в порядку, передбаченому законодавством та Умовами (п.3.2.2.7.5. ОСОБА_4).

У випадку порушення Клієнтом зобовязань по сплаті процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.2.6.2., 3.2.2.9.1-3.2.2.9.3. договору, терміну повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.2.2., 3.2.2.6.3., 3.2.2.6.16, 3.2.2.7.2. договору, винагороди, передбаченої п.п. 3.2.2.6.5., 3.2.2.9.4-3.2.2.9.6. договору, Клієнт сплачує ОСОБА_3 за кожен випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня (в % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. А у випадку реалізації ОСОБА_3 права, передбаченого п.3.2.2.2. договору, Клієнт сплачує ОСОБА_3 пеню у розмірі, вказаному в заявці, від суми заборгованості за кожен день прострочення (п.3.2.2.10.1. ОСОБА_4).

Строк позовної давності за вимогами про повернення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за договором встановлюється сторонами протягом 15 років (п.3.2.2.10.7 ОСОБА_4).

Як зазначає позивач, відповідач почав користуватися послугою "Гарантований платіж" з 27.09.2013р., шляхом реєстрації відповідних заявок в системі Internet Banking Приват-24. Позивач свої зобов'язання виконав належним чином, своєчасним проведенням гарантованих платежів ініційованих відповідачем, що підтверджується розрахунком заборгованості по рахунках, відкритих для обслуговування рахунку відповідача. Зі змісту виписок по рахунках та розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувався кредитом за послугою "Гарантований платіж" неодноразово з наданням відповідних заявок. Прострочена заборгованість на рахунку відповідача з'явилася 04.11.2013р. і не була погашена в момент, коли відповідач не здійснив внесення чергового платежу на рахунок погашення заборгованості. Загальна сума заборгованості за послугою "Гарантований платіж" склала суму заборгованості за виконаними платежами, що відображено в розрахунку заборгованості та випискам по рахунках і станом на 07.12.2015р. заборгованість відповідача становить 69553,84грн., що підтверджується виписками по рахунках та розрахунком заборгованості.

Позивач зазначає, що 17.11.2015р. за №30927ODA0S0AZ він звернувся до відповідача з претензією про погашення заборгованості, однак відповіді не надійшло.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача заборгованість у сумі 69553,84грн. у тому числі 21000,00грн. заборгованість за кредитом, 25463,67грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 23090,17грн. пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Дослідивши матеріли справи, заслухавши пояснення представників позивача, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України , відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту , вимог розумності та справедливості.

З матеріалів справи вбачається, що 14.02.2013р. між позивачем та відповідачем підписано заяву про відкриття поточного рахунку.

Згідно заяви відповідач приєднався до „ОСОБА_4 та правил надання банківських послуг (далі ОСОБА_4), ОСОБА_3, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua., які разом із заявою складають договір банківського обслуговування №б/н від 26.06.2013р. (далі договір) та взяв на себе зобовязання виконувати умови договору.

Відповідно до ст. 639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Стаття 1054 Цивільного кодексу України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно п.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань за договором у відповідача існує заборгованість у сумі 21000,00грн. заборгованості за кредитом та 23090,17грн. заборгованості по процентам за користування кредитом.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до п.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Станом на день розгляду справи відповідач заборгованість не сплатив у звязку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 21000,00грн. заборгованості за кредитом та 23090,17грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 23090,17грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором слід зазначити наступне.

Статтею 230 ГК України передбачені штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися зокрема неустойкою (ч. 1 ст. 546 ЦК України). Неустойкою (штрафом, пенею) с грошова сума або інше майно, яке боржник зобов'язаний передати кредитору у випадку порушення боржником зобов'язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, яка розраховується у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Пунктом 3.2.2.10.1. ОСОБА_4 сторони передбачили, що у випадку порушення Клієнтом зобовязань по сплаті процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.2.6.2., 3.2.2.9.1-3.2.2.9.3. договору, терміну повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.2.2., 3.2.2.6.3., 3.2.2.6.16, 3.2.2.7.2. договору, винагороди, передбаченої п.п. 3.2.2.6.5., 3.2.2.9.4-3.2.2.9.6. договору, Клієнт сплачує ОСОБА_3 за кожен випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня (в % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. А у випадку реалізації ОСОБА_3 права, передбаченого п.3.2.2.2. договору, Клієнт сплачує ОСОБА_3 пеню у розмірі, вказаному в заявці, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Крім того, відповідно до п.3.2.2.10.7. ОСОБА_4 строк позовної давності за вимогами про повернення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за договором встановлюється сторонами протягом 15 років.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем зобовязань до кредитним договором, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 23090,17грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Під час розгляду справи відповідач не довів виконання умов договору щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків по кредиту.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" про стягнення з відповідача ОСОБА_1 підприємства "ФЛОРА-ЮГ" заборгованості у сумі 69553,84грн. у тому числі 21000,00грн. заборгованості за кредитом, 25463,67грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 23090,17грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати покладаються на відповідача згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, ст.ст. 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства "ФЛОРА-ЮГ" (65088, м. Одеса, Люстдорфська дорога, 92/94, ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, поштова адреса: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800, ) 21000/двадцять одна тисяча/грн. 00коп. заборгованості за кредитом, 25463/двадцять пять тисяч чотириста шістдесят три/грн. 67коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 23090/двадцять три тисячі девяносто/грн. 17коп. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 1218/одна тисяча двісті вісімнадцять/грн. судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 29 лютого 2016 р.

Суддя Л.В. Степанова