РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2016Справа №910/32209/15
За позовом Національної наукової сільськогосподарської бібліотеки Національної академії наук України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Ідея»

про стягнення 45 814,72 грн.

Суддя В.О. Демидов

Представники сторін:

від позивача Гриценко Н.В. (довіреність від 17.12.2015);

від відповідача не з'явився;

встановив :

22.12.2015 Національна наукова сільськогосподарська бібліотека Національної академії наук України звернулася до господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Ідея» про стягнення переоплати в сумі 45 814,72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом невиконання відповідачем своїх зобов'язань щодо своєчасної поставки товару відповідно до договору про закупівлю товарів за державні кошти № 78-88-16 від 24.04.2015.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.12.2015 порушено провадження по справі №910/32209/15, розгляд справи призначено на 19.01.2016.

19.01.2016 позивачем через загальний відділ діловодства суду подані додаткові докази у справі.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 19.01.2016 за клопотання представника позивача продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів та у зв'язку із невиконанням сторонами вимог ухвали суду від 24.12.2015, а також у зв'язку із необхідністю витребування доказів у справі, розгляд справи відкладено на 25.02.2016.

Представник позивача в судове засідання 25.02.2016 з'явився, надав усні пояснення по справі.

Представник відповідача в судове засідання 25.02.2016 не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

При цьому, відповідно до п. 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 25.02.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

24.04.2015 між Національною науковою сільськогосподарською бібліотекою Національної академії наук України (далі - позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Ідея» (далі - відповідач, виконавець) було укладено договір про закупівлю товарів за державні кошти № 78-88-16, відповідно до п. п. 1.1, 1.2 якого виконавець зобов'язується у другому півріччі 2015 року поставити замовнику товар, зазначений в специфікації (додаток № 1), а замовник прийняти і оплатити товар: видання періодичні (58.13.1 - Газети друковані, 58.14.1 Журнали та періодичні видання друковані згідно Державного класифікатора ДК 016-2010).

Відповідно до п. 3.1 договору ціна договору становить 45 814,72 грн.

За умовами п. 4.1 договору розрахунки проводяться шляхом попередньої оплати, яка здійснюється на підставі постанов Кабінету Міністрів України № 117 від 23.04.2014.

Згідно з п. 5.1 договору товар поставляється партіями 1-5 разів на тиждень протягом року.

Замовник має право достроково розірвати цей договір у разі невиконання зобов'язань виконавцем, повідомивши про це його у 60-денний строк (п. 6.2.1 договору).

Пунктом 6.3.1 договору встановлено, що виконавець зобов'язаний забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим договором.

У разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань при закупівлі товару за бюджетні кошти виконавець сплачує замовнику штрафні санкції у розмірі 120 % від облікової ставки НБУ за кожен день прострочення поставки, а у разі здійснення попередньої оплати виконавець, крім сплати зазначених штрафних санкцій, повертає замовнику кошти з урахуванням індексу інфляції (п. 7.2 договору).

Відповідно до п. 10.1 договору цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2015 або до повного виконання зобов'язань сторін.

Позивач на виконання умов договору перерахував на поточний рахунок відповідача попередню оплату згідно виписки по банківському рахунку 30.04.2015 у сумі 45 814,72 грн.

Таким чином, позивачем здійснено попередню оплату за товар в розмірі 45 814,72 грн.

Разом з тим, у зв'язку із невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором щодо своєчасної поставки товару, позивач листом №354 від 24.07.2015 повідомив ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Ідея» про розірвання договору в порядку п. 6.2.1 договору та звернувся до останнього з вимогою повернути передоплату в розмірі 45 814,72 грн.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Спір між сторонами виник у зв'язку із простроченням виконання відповідачем зобов'язань щодо своєчасної поставки товару за договором про закупівлю товарів за державні кошти № 78-88-16.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач на виконання умов договору перерахував на поточний рахунок відповідача попередню оплату 30.04.2015 у сумі 45 814,72 грн. згідно виписки по банківському рахунку, яка знаходиться в матеріалах справи.

Специфікацією (додаток № 1 до договору) було визначено, що термін передоплати складає 6 місяців: липень-грудень 2015 року, отже строк поставки оплаченої продукції станом на час вирішення спору настав.

Докази поставки товару, у тому числі у визначені строки на всю суму отриманої відповідачем попередньої оплати по договору, у матеріалах справи відсутні.

Отже, з наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, здійснив попередньою оплату товару згідно умов договору, а відповідач в порушення умов договору не поставив обумовлений сторонами товар.

Разом з тим, матеріали справи містять лист позивача №354 від 24.07.2015 до ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Ідея» про розірвання договору в односторонньому порядку відповідно до умов п. 6.2.1 договору, проте вказаний лист не містить підпису директора Національної наукової сільськогосподарської бібліотеки Національної академії наук України, а також відсутні докази його надіслання на адресу відповідача, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для розірвання вказаного договору у липні 2015 року, враховуючи, що п. 1.1. договору передбачено обов'язок відповідача поставити товар у другій половині 2015 року.

Поряд з тим, зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором щодо поставки товару, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача попередньої оплати відповідно до вимог ст. 693 ЦК України у розмірі 45 814,72 грн.

З огляду на вказане позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Ідея» (01103, м. Київ, вул. Німанська, 10, код 00128272) на користь Національної наукової сільськогосподарської бібліотеки Національної академії наук України (03680, м. Київ, вул. Героїв Оборони, 10, код 00496797) передоплати у розмірі 45 814 (сорок п'ять тисяч вісімсот чотирнадцять) грн. 72 коп. та судовий збір в сумі 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складене та підписане 29.02.2016

Суддя В.О. Демидов