ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.02.2016р. Справа № 905/2821/15

Господарський суд Донецької області у складі Головуючого судді Мельниченко Ю.С., суддів: Левшиної Г.В., Осадчої А.М., при секретарі судового засідання Паюновій Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Державне підприємство Адміністрація морських портів України, м. Київ,

в особі Маріупольської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України, м. Маріуполь, Донецька область

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Метінвест-Шіппінг, м. Донецьк

про стягнення 51 133,42 дол. США, що еквівалентно 1 139 282 грн. 51 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: представник не зявився

від відповідача: ОСОБА_1 представник за довіреністю №34/16 від 01.01.2016 року

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 811 Господарського-процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 25.02.2016р. суд виходив до нарадчої кімнати (каб. 324) для прийняття рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Державне підприємство Адміністрація морських портів України, м. Київ, в особі Маріупольської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України, м. Маріуполь, Донецька область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест-Шіппінг, м.Донецьк, про стягнення 51 133,42 дол. США, що еквівалентно 1 139 282 грн. 51 коп.

Ухвалою суду від 29.10.2015р. господарським судом Донецької області було прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи призначено на 10.11.2015р. Розгляд справи неодноразово відкладався.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 16.12.2015р. з метою розгляду цієї справи утворено колегіальний склад суду: головуючий суддя Мельниченко Ю.С., судді Левшина Г.В. та Осадча А.М.

Ухвалою суду від 11.02.2016р. розгляд спору продовжено на 15 днів до 02.03.2016р.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 11.02.2016р. по 25.02.2016р.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на виставлення Товариству з обмеженою відповідальністю Метінвест-Шіппінг рахунків №№ 3-В, 10-В, 24-В, 26-В, 29-В, 38-В, 39-В, 52-В, 53-В, 241-В, 899-В на загальну суму 358 785,82 дол. США з ПДВ по сплаті портових зборів та інших послуг та неповну оплату виставлених рахунків останнім.

Представник позивача у судових засіданнях 10.11.2015р., 01.12.2015р., 16.12.2015р. та 11.02.2016р. позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі, посилався на укладання з Товариством з обмеженою відповідальністю Метінвест-Шіппінг договору про надання послуг № 273-П-МАФ-13 від 30.12.2013р., виставлення Товариству з обмеженою відповідальністю Метінвест-Шіппінг рахунків №№ 3-В, 10-В, 24-В, 26-В, 29-В, 38-В, 39-В, 52-В, 53-В, 241-В, 899-В на загальну суму 358 785,82 дол. США з ПДВ по сплаті портових зборів та інших послуг, відсутність ознак міжнародного перевезення за вказаними рахунками, що є підставою для нарахування ПДВ на суму портових зборів. Про судове засідання 25.02.2016р. був повідомлений належним чином про що свідчить повідомлення про оголошення перерви по справі від 25.02.2016р.

Представник відповідач у свою чергу у судових засіданнях 10.11.2015р., 01.12.2015р., 16.12.2015р., 26.01.2016р., 11.02.2016р. та 25.02.2016р. заперечував проти задоволення позовних вимог. 10.11.2015р. через канцелярію господарського суду надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач посилався на те, що судна, агентом яких є Товариство з обмеженою відповідальністю Метінвест-Шіппінг, здійснювали саме міжнародні перевезення, у звязку з чим останній звільнений від оподаткування ПДВ послуг, що надаються судам. Відповідач також посилався на безпідставність та суперечливість висновків позивача та листа ДФСУ від 07.08.2015р. щодо встановлення понять «міжнародного перевезення, що суперечить законодавству України та чинним міжнародним угодам.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Держаним підприємством Адміністрація морських портів України (далі адміністрація) та Товариством з обмеженою відповідальністю Метінвест-Шіппінг (далі агент) був укладений договір про надання послуг № 273-П-МАФ-13 від 30.12.2013р. (далі договір), за умовами якого агент діє в морському порту Маріуполь у відповідності до положень глави 31 Господарського кодексу України, глави 5 розділу 4 Кодексу торгівельного мореплавства України, як повноважний представник судновласників, на підставі договорів доручення з останніми. До правовідносин агента та судновласника застосовуються норми глави 68 Цивільного кодексу - доручення. Адміністрація встановлює певні правила роботи агента в інтересах судновласника, що регулюється «Звідом звичаїв морського порту Маріуполь» та «Обовязковими постановами по морському порту Маріуполь».

Пунктом 2.1.2. договору визначений обовязок адміністрації складати попередній рахунок на оплату обовязкових портових зборів (крім маякового) та інших послуг адміністрації.

Відповідно до п.2.1.3. договору, адміністрація зобовязана надавати агенту після закінчення навантаження/розвантаження суден, що обслуговуються, дисбурсментський рахунок на портові збори та послуги.

Вартість послуг адміністрації, згідно з п.3.1. договору, розраховуються за діючими в адміністрації правилами і ставками, які визначені в додатку №1 до договору, який є невідємною частиною договору.

Відповідно до п.3.3. договору, попередні рахунки адміністрації за обовязкові портові збори та послуги передаються адміністрацією агенту та сплачуються до відходу судна з порту.

Відповідно до п.3.6. договору, остаточні дисбурсментські та інші рахунки виставляються адміністрацією впродовж 5-и банківських днів після надання відповідних послуг.

Сплата остаточних дисбурсментських рахунків, у відповідності до п. 3.7. договору, проводиться впродовж 5-ти робочих днів з моменту отримання рахунків (за умови відсутності заперечень за розрахунками «Адміністрації»).

Відповідно до п.3.10. договору, усі платежі нараховуються в доларах США.

Згідно п. 6.1., договір набуває чинності з 01.01.2014р. та діє по 31.12.2014р.

Договір підписаний з протоколом розбіжностей, які сторонами врегульовані шляхом підписання протоколу врегулювання розбіжностей.

З січня по березень 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю Метінвест-Шіппінг здійснювалось агентування суден, що заходили до морського порту Маріуполь. Відповідно до умов договору Державним підприємством Адміністрація морських портів України були нараховані до сплати суми портових зборів, та виставлені наступні рахунки:

- Рахунок № 3-В від 06.01.2015р. на суму 18 929,45 дол. США, з яких портові збори - 18 598,89 дол. США без ПДВ та послуги надані Державним підприємством Адміністрація морських портів України 330,56 дол. США, у тому числі 55,09 дол. США;

- Рахунок № 10-В від 20.01.2015р. на суму 27 429,32 дол. США, з яких портові збори - 27 079,56 дол. США без ПДВ та послуги надані Державним підприємством Адміністрація морських портів України 349,76 дол. США, у тому числі 58,29 дол. США;

- Рахунок № 24-В від 20.01.2015р. на суму 25 747,86 дол. США, з яких портові збори - 25 398,10 дол. США без ПДВ та послуги надані Державним підприємством Адміністрація морських портів України 349,76 дол. США, у тому числі 58,29 дол. США;

- Рахунок № 26-В від 30.01.2015р. на суму 22 790,78 дол. США, з яких портові збори - 22 444,24 дол. США без ПДВ та послуги надані Державним підприємством Адміністрація морських портів України 346,54 дол. США, у тому числі 57,76 дол. США;

- Рахунок № 29-В від 30.01.2015р. на суму 48 528,00 дол. США, з яких портові збори - 48 181,46 дол. США без ПДВ та послуги надані Державним підприємством Адміністрація морських портів України 346,54 дол. США, у тому числі 57,76 дол. США

- Рахунок № 38-В від 25.01.2015р. на суму 22 591,41 дол. США, з яких портові збори - 22 503,04 дол. США без ПДВ та послуги надані Державним підприємством Адміністрація морських портів України 88,37 дол. США, у тому числі 14,73 дол. США;;

- Рахунок № 39-В від 03.02.2015р. на суму 31 684,14 дол. США, з яких портові збори - 31 341,72 дол. США без ПДВ та послуги надані Державним підприємством Адміністрація морських портів України 342,42 дол. США, у тому числі 57,07 дол. США;

- Рахунок № 52-В від 03.02.2015р. на суму 25 740,52 дол. США, з яких портові збори - 25 398,10 дол. США без ПДВ та послуги надані Державним підприємством Адміністрація морських портів України 342,42 дол. США, у тому числі 57,07 дол. США;

- Рахунок № 53-В від 31.01.2015р. на суму 27 402,17 дол. США, з яких портові збори - 27 079,56 дол. США без ПДВ та послуги надані Державним підприємством Адміністрація морських портів України 322,61 дол. США, у тому числі 53,77 дол. США;

- Рахунок № 241-В від 21.03.2015р. на суму 31 469,34 дол. США, з яких портові збори - 230,92 дол. США без ПДВ та послуги надані Державним підприємством Адміністрація морських портів України 238,42 дол. США, у тому числі 53,77 дол. США.;

- Рахунок № 899-В від 27.07.2015р. на суму 25 339,41 дол. США, з яких портові збори 25 005,63 дол. США без ПДВ та послуги надані Державним підприємством Адміністрація морських портів України 333,78 дол. США, у тому числі 55,63 дол. США.

В свою чергу, відповідачем в якості сплати вартості виконаних робіт на користь підрядника були перераховані грошові кошти у сумі 307 652,40 дол. США. Перерахування проводилось шляхом безготівкового переказу, що підтверджується наступними меморіальними ордерами та банківськими виписками SWIFT платежів:

- Меморіальний ордер № 13591235 від 06.01.2015р. на суму 39 993,13 дол. США, з яких оплата рахунку № 3-В у сумі 18 949,52 дол. США;

- Меморіальний ордер № 13628863 від 19.01.2015р. на суму 27 429,94 дол. США з яких оплата рахунку № 10-В у сумі 27 429,32 дол. США;

- Меморіальний ордер № 13628865 від 19.01.2015р. на суму 25 748,67 дол. США з яких оплата рахунку № 24-В у сумі 25 747,86 дол. США;

- Меморіальний ордер № 13648657 від 26.01.2015р. на суму 82 878,22 дол. США, з яких оплата рахунку № 29-В у сумі 48 528,00 дол. США;

- Меморіальний ордер № 13591235 від 06.01.2015р. на суму 39 993,13 дол. США, з яких оплата рахунку № 38-В у сумі 21 043,61 дол. США;

- Меморіальний ордер № 13601845 від 12.01.2015р. на суму 18 949,52 дол. США, з яких оплата рахунку № 38-В у сумі 1 547,80 дол. США;

- Меморіальний ордер № 13644903 від 23.01.2015р. на суму 32 496,43 дол. США, з яких оплата рахунку № 39-В у сумі 31 684,14 дол. США;

- Меморіальний ордер № 13680327 від 03.02.2015р. на суму 25 747,79 дол. США, з яких оплата рахунку № 52-В у сумі 25 740,52 дол. США;

- Меморіальний ордер № 13690805 від 06.02.2015р. на суму 27 429,25 дол. США, з яких оплата рахунку № 53-В у сумі 27 402,17 дол. США;

- Меморіальний ордер № 13803165 від 13.03.2015р. на суму 82 358,02 дол. США, з яких оплата рахунку № 241-В у сумі 31 469,34 дол. США;

- Меморіальний ордер № 14210476 від 28.07.2015р. на суму 155 170,60 дол. США, з яких оплата рахунку № 899-В у сумі 25 339,41 дол. США.

Із наданого позивачем переліку сплати по рахункам, виставленим маріупольською філією Держаного підприємства Адміністрація морських портів України Товариству з обмеженою відповідальністю Метінвест-Шіппінг по договору № 273-П-МАФ-13 від 30.12.2013р., рахунок № 26-В був оплачений авансовими платежами на суму 22 790,78 дол. США.

В подальшому адміністрацією було здійснено донарахування податку на додану вартість на портові збори за суднозаходи під агентуванням відповідача, та виставлено остаточні рахунки №№ 3-В, 10-В, 24-В, 26-В, 29-В, 38-В, 39-В, 52-В, 53-В, 241-В від 22.09.2015р. та № 899-В від 27.07.2015р.

На виконання умов договору, Держаним підприємством Адміністрація морських портів України було виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю Метінвест-Шіппінг наступні рахунки:

- Рахунок № 3-в від 22 вересня 2015р. на загальну суму 22 649,23 дол. США, у тому числі ПДВ 3 774,87 дол. США;

- Рахунок № 10-в від 22 вересня 2015р. на загальну суму 32 845,24 дол. США, у тому числі ПДВ 5 474,21 дол. США;

- Рахунок № 24-в від 22 вересня 2015р. на загальну суму 30 827,48 дол. США, у тому числі ПДВ 5 137,91 дол. США;

- Рахунок № 26-в від 22 вересня 2015р. на загальну суму 27 279,62 дол. США, у тому числі ПДВ 4 546,60 дол. США;

- Рахунок № 29-в від 22 вересня 2015р. на загальну суму 54 018,57 дол. США, у тому числі ПДВ 5 548,33 дол. США;

- Рахунок № 38-в від 22 вересня 2015р. на загальну суму 27 092,02 дол. США, у тому числі ПДВ 4 515,34 дол. США;

- Рахунок № 39-в від 22 вересня 2015р. на загальну суму 35 160,99 дол. США, у тому числі ПДВ 3 533,92 дол. США;

- Рахунок № 52-в від 22 вересня 2015р. на загальну суму 30 820,14 дол. США, у тому числі ПДВ 5 136,69 дол. США;

- Рахунок № 53-в від 22 вересня 2015р. на загальну суму 32 818,08 дол. США, у тому числі ПДВ 5 469,68 дол. США;

- Рахунок № 241-в від 22 вересня 2015р. на загальну суму 34 933,91 дол. США, у тому числі ПДВ 3 504,31 дол. США;

- Рахунок № 899-в від 27 липня 2015р. на загальну суму 30 340,54 дол. США, у тому числі ПДВ 5 056,76 дол. США.

Загальна сума по рахунках виставлених позивачем відповідачу становить 358 785,82 дол. США, у тому числі ПДВ 51 698,62 дол. США.

Із матеріалів справи вбачається, що ПДВ у сумі 51 698,62 дол. США. складається з ПДВ на послуги надані Державним підприємством Адміністрація морських портів України на загальну суму 565,20 дол. США та ПДВ на портові збори за суднозаходи під агентуванням відповідача на загальну суму 51 133,42 дол. США.

Таким чином, судом встановлено, що донарахований податок на додану вартість на портові збори за суднозаходи під агентуванням відповідача в розмірі 51 133,42 дол. США станом на час розгляду справи не сплачений. Даний факт підтверджений позивачем та не спростований відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Проаналізувавши укладений сторонами договір про надання послуг № 273-П-МАФ-13 від 30.12.2013р., суд дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є договором про надання послуг, отже, правовідносини сторін підпадають під регулювання ОСОБА_1 63 Цивільного кодексу України.

Статтею 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 116 Кодексу торговельного мореплавання України (КТМУ) у морському порту або поза його територією як постійні представники судновласника діють агентські організації (морський агент), які за договором морського агентування за винагороду зобовязуються надавати послуги в галузі торгівельного мореплавства. При виконанні договору морського агентування морський агент, що діє від імені судновласника, може також діяти на користь іншої договірної сторони, якщо вона його на те уповноважить і якщо судновласник не заперечує.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КТМУ морський агент виконую формальності та дії, повязані з прибуттям, перебуванням і відходом судна, сплачує за розпорядженням судновласника і капітана судна суми, повязані з перебуванням у порту.

Порядок оподаткування податком на додану вартість, у тому числі визначення платників податку, умов реєстрації суб'єкта господарювання як платника податку на додану вартість, визначення бази оподаткування регламентується Податковим кодексом України (далі - ПК України).

У вирішенні спорів, пов'язаних зі стягненням сум податку на додану вартість, включених до сум збору та плати за послуги, які надаються у морських торговельних портах, слід враховувати, що підставою для звільнення від оподаткування податком на додану вартість відповідно до наведених положень статті 197 ПК України є підтвердження належними доказами здійснення судном міжнародного перевезення пасажирів, їхнього багажу, вантажів та міжнародних відправлень, перетин державного кордону України та відповідне митне оформлення.

За приписами підпункту 195.1.3 пункту 195.1 статті 195 ПК України перевезення вважається міжнародним, якщо таке перевезення здійснюється за єдиним міжнародним перевізним документом.

Стягнення портових зборів як за міжнародне перевезення виключає можливість стягувати податок на додану вартість.

Відповідно до п. 197.9 ст. 197 Податкового кодексу України звільняються від оподаткування операції з постачання послуг, що надаються іноземним та вітчизняним суднам, які здійснюють міжнародні перевезення пасажирів, їхнього багажу і вантажів та оплачуються ними відповідно до законодавства України портовими зборами.

У п. 197.9 ст. 197 Податкового кодексу України застосовується терміни "міжнародне перевезення" і "вантаж" зміст яких Податковим кодексом України не визначається.

Згідно п. 5.2 ст. 5 Податкового кодексу України терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Відповідно до Конвенції про полегшення міжнародного морського судноплавства (Лондон, 9 квітня 1965 p.), яка ратифікована Україною у 1993 році, вантаж - це будь-які товари і будь-якого роду предмети, що перевозяться на судні, за винятком пошти, судових припасів, судових запасних частин і спорядження, особистих речей команди і багажу, що слідує з пасажирами:

Згідно ст. 132 Кодексу торговельного мореплавства України перевезення між портами України й іноземними портами можуть здійснюватися як суднами, що плавають під Державним прапором України, так і за умови взаємності суднами, що плавають під іноземним прапором.

Таким чином, міжнародним перевезенням є перевезення між українськими портами та іноземними портами.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 є українським морським портом, то до виниклих правовідносин між Позивачем та відповідачем слід застосовувати Закон України "Про морські порти України".

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про морські порти України" морський порт - визначені межами територія та акваторія, обладнані для обслуговування суден і пасажирів, проведення вантажних, транспортних та експедиційних робіт, а також інших пов'язаних з цим видів господарської діяльності.

Згідно зі ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються Цивільним кодексом України, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Спір між сторонами пов'язаний із перевезенням вантажу із використанням судна, яке агентував відповідач, а тому до спірних правовідносин слід застосувати главу 2 КТМ України (Договір морського перевезення вантажу).

Згідно ст. 133 КТМ України за договором морського перевезення вантажу перевізник або фрахтівник зобов'язується перевезти доручений йому відправником вантаж з порту відправлення в порт призначення і видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (одержувачу), а відправник або фрахтувальник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату (фрахт).

З зазначеного слідує, що перевезенням є зобов'язання здійснити переміщення дорученого вантажу з одного порту в інший порт. Проміжні переміщення вантажу та/або заміна транспортного засобу (зокрема, переміщення вантажу з судна на судно), не мають істотного значення для правової кваліфікації руху такого вантажу як перевезення вантажу за договором морського перевезення.

Проте, як вбачається зі змісту позовної заяви, Позивач вважає, що міжнародним перевезенням є тільки рух конкретного судна з вантажем між іноземним портом і українським портом.

Але, суд не може погодитись із такою позицією Позивача, оскільки у розумінні ст. 131 і 132 КТМ України існує тільки два види перевезень: каботажне перевезення і міжнародне перевезення.

Вид перевезення (міжнародне чи каботажне) впливає на наступні фактори, зокрема на наявність або відсутність ПДВ. Якщо перевезення є каботажним, то за загальним правилом - ПДВ нараховується на цю суму портових зборів; якщо перевезення є міжнародним, то за спеціальним правилом п. 197.9 ст. 197 Податкового кодексу України ПДВ діє звільнення від сплати ПДВ на суму портових зборів.

Як вбачається з наданих відповідачем документів, коносаменти по всім спірним перевезенням свідчать про те, що товари транспортувались з іноземних портів до місця перевантаження у нейтральних водах.

На думку суду, перевантаження імпортного вантажу у нейтральних водах є частиною договору міжнародного перевезення вантажу з іноземного порту до українського порту, а судна із цим вантажем мають статус суден, які здійснюють міжнародне перевезення, тобто учасники цього перевезення перебувають у правовідносинах договору міжнародного перевезення вантажу, внаслідок чого судновласники через своїх агентів не сплачують ПДВ при споживанні послуг, які сплачуються у складі портових зборів відповідно до п. 197.9 ст. 197 ПК України.

Отже, надані Відповідачем Позивачу документи про те, що вантаж був завантажений в іноземному порту та перевантажений на судно в нейтральних водах Чорного моря і вивантажений в порту України - є свідченням того, що вказані у документах судна приймають участь у міжнародному перевезенні згідно з договором морського перевезення вантажу.

Також слід зазначити, що згідно п. 54 ст. 4 Митного кодексу України - "судно закордонного плавання" - українське або іноземне судно, яке здійснює міжнародні перевезення товарів та/або пасажирів та прибуває на митну територію України або вибуває за її межі.

"Митною територією", згідно ст. 9 Митного кодексу України, України, є територія України, зайнята сушею, територіальне море, внутрішні води і повітряний простір, а також території вільних митних зон, штучні острови, установки і споруди, створені у виключній (морській) економічній зоні України, на які поширюється виключна юрисдикція України.

Відповідно, судно завантажене в нейтральних водах Чорного моря, тобто за межами митної території України із оформленням відповідних коносаментів, є судном закордонного плавання, що здійснює міжнародне перевезення.

Зазначена обставина свідчить про те, що позивач був обізнаний стосовно походження вантажу, як іноземного і перевезення, як міжнародного.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача донарахованого податку на додану вартість на портові збори за суднозаходи під агентуванням відповідача в розмірі 51 133,42 дол. США не обґрунтованими та не доведеними матеріалами справи, отже, такими, що не підлягають задоволенню

Вирішуючи питання про розподіл господарських витрат зі сплати судового збору, суд зазначає, що витрати зі сплати судового збору за вимогами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Зважаючи на викладені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись ст. 116, ч.1 ст.117, ст.ст., 131-133 Кодексу торговельного мореплавання України, п. 5.2 ст. 5, пп. 195.1.3 п. 195.1 ст. 195, п. 197.9 ст. 197 Податкового кодексу України, п. 54 ст. 4, ст. 9 Митного кодексу України, ст.ст. 901, 908 Цивільного кодексу України, п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про морські порти України", ст.ст. 1, 2, 4, 42-47, 12, 33, 34, 38, 43, 49, 69, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Державного підприємства Адміністрація морських портів України, м. Київ, в особі Маріупольської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України, м. Маріуполь, Донецька область до Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест-Шіппінг, м. Донецьк, про стягнення 51 133,42 дол. США, що еквівалентно 1 139 282 грн. 51 коп., відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У судовому засіданні 25.02.2016р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 01.03.2016р.

Головуючий суддя Ю.С. Мельниченко

Суддя Г.В. Левшина

Суддя А.М. Осадча