РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2016Справа №910/32762/15

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра-Україна"
до Моторного (транспортного) страхового бюро України
провідшкодування шкоди в розмірі 28 310,00 грн
Суддя Ярмак О.М.

за участю представників:

від позивачаБабак Б.С. (представник за довіреністю від 18.12.2015)
від відповідачане з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра-Україна" до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди в розмірі 28 310,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.12.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/32762/15, розгляд справи призначено на 09.02.2016.

09.02.2016 позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог.

В судовому засіданні 09.02.2016 судом оголошено перерву до 16.02.2016.

16.02.2016 в судове засідання з'явився представник позивача, який підтримав позовні вимоги в редакції заяви про зменшення розміру позовних вимог та просив їх задовольнити на суму 8 110,56 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Згідно з п. 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18 передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

З огляду на наведене вище, оскільки заява позивача про зменшення позовних вимог подана з дотриманням вимог ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, то приймається судом до розгляду.

Відповідач в судове засідання уповноваженого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце судового засідання у справі відповідач був повідомлений належним чином.

Оскільки відповідач подав до суду відзив на позов, зважаючи на обмеженість процесуального строку вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

10.06.2015 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Саламандра-Україна" (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гетманглобал" (страхувальник) укладено договір страхування наземного транспорту (крім залізничного) № 03.0004365, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать Закону України "Про страхування" і пов'язані з володінням, користуванням і розпоряджанням транспортним засобом, зазначеним у п. 5 Договору.

Відповідно до п. 5 вказаного договору об'єктом страхування визначено транспортний засіб - Hiunday 130, д.н.з. НОМЕР_1, р.в. 2012.

Як підтверджується матеріалами справи, 23.06.2015 по а/д Дніпропетровськ-Миколаїв на ділянці у Криничанському районі Дніпропетровської обл. мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участі застрахованого автомобіля Hiunday 130, д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля Hiunday Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_3, що сталася внаслідок порушення останнім правил дорожнього руху України, що спричинила механічні пошкодження обом автомобілям та завдало їм матеріальних збитків.

Факт скоєння вказаного ДТП підтверджується довідкою № 69453973 про ДТП ДАІ ГУМВС в Дніпропетровській області від 23.06.2015.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_3 п. 13.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 27.07.2015 у справі № 523/10907/15-п, відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

25.06.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Гетманглобал" в особі уповноваженого представника звернулося до страховика із заявою про страховий випадок.

Страховим актом № 10170.06.15 аванс від 13.07.2015 згадане ДТП було визнано страховиком страховим випадком та вирішено провести виплату страхового відшкодування в сумі 22 768,00 грн, а 16.07.2015 страховим актом № 10170.06.15 доплата вирішено провести виплату страхового відшкодування в сумі 5 542,00 грн.

Вказані акти було сформовано страховиком на підставі калькуляції № СН10375/15 від 02.07.2015, акта виконаних робіт № 13/07 від 13.07.2015.

Надалі відповідно до платіжних доручень № 1596 від 13.07.2015 та № 1634 від 16.07.2015 було перераховано відповідно 22 768,00 грн та 5 542,00 грн страхового відшкодування.

Статтею 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

За твердженнями позивача, винний у спричиненні ДТП водій - ОСОБА_3 є учасником бойових дій, а тому не мав полісу ОСЦПВВНТЗ. У зв'язку із цим, обов'язок по відшкодуванню завданих внаслідок даної ДТП збитків покладається на Моторне (транспортне) страхове бюро України. Отже, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тому 01.10.2012 позивач звернувся до відповідача із вимогою про виплату страхового відшкодування в розмірі 28 310,00 грн, з яких відшкодовано відповідачем було 20 199,44 грн., решта суми у розмірі 8 110,56 грн залишається непогашеною.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Нормами частини 1 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Пунктом 1 частини 2 зазначеної статті визначені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, якими зокрема є договори та інші правочини.

Частинами другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Цивільним кодексом України встановлено, що цивільно-правова відповідальність виникає лише за наявності вини особи. Цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішенням суду (п. 5ст. 11 ЦК України).

Наявною у матеріалах справи постановою суду встановлено вину ОСОБА_3 у спричиненні ДТП під час керування транспортним засобом Hiunday Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_4.

На момент скоєння зазначеної ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована не була, оскільки він є учасником бойових дій, що було встановлено під час перевірки його документів працівниками органу МСВ України та підтверджується в довідці № 69453973 про ДТП від 23.06.2015.

Відповідно до п.41.1. г) Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону.

Пункт 13.1. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів", встановлює, що учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Отже, відповідач - Моторне (транспортне) страхове бюро України є відповідальною особою за завдані збитки власнику транспортного засобу Hiunday 130, д.н.з. НОМЕР_1.

Відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, до позивача - Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра-Україна" як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування наземного транспорту (крім залізничного) № 03.0004365 від 10.06.2015, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до ОСОБА_3 як до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як визначено пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість ремонту автомобіля Hiunday 130, д.н.з. НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП склала 28 310,00 грн, а до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра-Україна" перейшло право зворотної вимоги в межах виплаченої суми.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

У силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Хоч у відзиві на позов відповідач і заперечує проти позовних вимог, проте, його фактичні дії, зокрема, сплата 13.01.2016 на рахунок позивача 20 199,44 грн заборгованості, свідчать про її визнання.

Більше того, викладені у відзиві заперечення не є обґрунтованими та спростовуються поданими позивачем доказами.

З урахуванням викладеного вище, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

За приписами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, понесені позивачем судові витрати у справі покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, ідентифікаційний код 21647131) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра-Україна" (36000, м. Полтава, вул. Пушкіна, буд. 47, ідентифікаційний код 13934129) 8 110 (вісім тисяч сто десять) грн 56 коп. страхового відшкодування та 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.М. Ярмак

Повне рішення складено: 03.03.2016