ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2016 р. Справа № 911/321/16

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Литовці А.С.

розглянувши справу № 911/321/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Мегаполіс-Україна», м. Тернопіль

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,

м. Васильків

про стягнення 32865,98 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2- довіреність № 100 від 17.12.2015;

від відповідача: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Мегаполіс-Україна» (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (відповідач) про стягнення 32865,98 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки № 20805/БЦ/15 від 28.07.2015 в частині своєчасної оплати отриманого товару, у звязку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 25736,48 грн., з огляду на наявність якої позивачем нараховано 4670,96 грн. штрафу, 2301,61 грн. пені та 156,93 грн. 3 % річних.

Ухвалою суду від 02.02.2016 порушено провадження у справі № 911/321/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 17.02.2016 розгляд справи, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, було відкладено.

В судових засіданнях 17.02.2016 та 02.03.2016 представником позивача надані документі, витребувані судом та підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Відповідач або його представник в судові засідання 17.02.2016 та 02.03.2016 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча відповідач належним чином повідомлений про місце і час судових засідань, про що свідчить відбиток штампу канцелярії суду на звороті у нижньому лівому куті ухвал суду від 02.02.2016 та від 17.02.2016 щодо направлення їх копій відповідачу. При цьому, суд відзначає, що ухвали суду направлялись відповідачу на вказану в позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців адресу місцезнаходження відповідача, що підтверджується матеріалами справи.

Вимоги ухвал суду від 02.02.2016 та від 17.02.2016 відповідач не виконав, витребувані документи, в тому числі відзив на позов, до суду не надіслав.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

28.07.2015 між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) укладено Договір поставки № 20805-БЦ/15, відповідно до умов п.п. 1.1, 1.2, 2.1, 3.8 якого продавець взяв на себе обовязок передати у власність покупця тютюнові вироби, або інші групи товарів (товар), асортимент, кількість та ціна якого визначаються у видаткових накладних, на кожну партію товару окремо, а покупець в свою чергу зобовязався прийняти такий товар та оплатити його вартість на умовах, визначених договором. Право власності на товар та ризик випадкової загибелі або пошкодження переходять до покупця з моменту отримання товару та підписання представниками сторін видаткової накладної. Факт поставки товару підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною.

Пунктами 4.3, 4.8 договору визначено, що розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця, протягом не більш ніж 6 (шість) календарних днів і обраховується з дати виписки видаткової накладної. День наступний за днем виписки видаткової накладної є першим днем при підрахунку строку, на який надано відстрочку. Останнім днем розрахунку є шостий календарний день.

Позивач, належним чином та в повному обсязі виконав взяті на себе, згідно з умовами договору зобовязання, поставивши відповідачу товар на загальну суму 29193,48 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи видаткові накладні № БЦ15-000080081 від 04.11.2015 на суму 14956,49 грн. та № БЦ15-000081320 від 07.11.2015 - 14236,99 грн. Відповідні видаткові накладні підписані в двосторонньому порядку представниками позивача і відповідача та скріплені печаткою юридичної особи позивача.

Однак, в порушення умов договору та взятих на себе зобовязань, вартість товару сплачена відповідачем лише частково в сумі 3457,00 грн., вартість товару в сумі 25736,48 грн. залишена відповідачем не сплаченою.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

У відповідності до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідач в судові засідання 17.02.2016 та 02.03.2016 не зявився, письмових пояснень чи доказів оплати товару не надав, факт порушення відповідачем зобовязань судом встановлено та по суті не оспорений відповідачем.

Оскільки заборгованість відповідача в частині оплати переданого позивачем на підставі Договору поставки № 20805-БЦ/15 від 28.07.2015 товару, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 25736,48 грн. визнається судом правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У звязку із неналежним виконанням відповідачем умов договору щодо своєчасної оплати товару, позивач, на підставі пунктів 6.2, 6.3 договору, просить суд стягнути з відповідача 2301,61 грн. пені та 4670,96 грн. штрафу, нараховані на суму заборгованості по кожній накладній окремо.

Умовами п. 6.2, 6.3 договору визначено, що у разі прострочення строків оплати вартості отриманого товару, покупець зобовязаний сплати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення, а також штраф у розмірі 16 %, у випадку прострочення платежу понад 3 (три) календарні дні.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

На підставі вказаних норм права, враховуючи, що розрахунок штрафу та пені, наявний в матеріалах справи, є арифметично вірним, вимоги позивача про стягнення з відповідача 4670,96 грн. штрафу та 2301,61 грн. пені визнається судом та підлягає задоволенню.

Також, у звязку із неналежним виконанням відповідачем зобовязань щодо оплати отриманого товару, позивач, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути з відповідача 156,93 грн. 3% річних, нараховані на суму заборгованості по кожній видатковій накладній окремо.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом здійснено перерахунок заявлених до стягнення 3 % річних, враховуючи, що наявний в матеріалах справи розрахунок є арифметично вірним, вимога позивача про стягнення з відповідача 156,93 грн. 3 % річних визнається судом та підлягає задоволенню.

Враховуючи наведе вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, при повному задоволенні позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (08600, Київська область, м. Васильків, вул. Матросова, 9, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія Мегаполіс-Україна» (46020, м. Тернопіль, вул. Д. Лукяновича, 1, ) 25 736 (двадцять пять тисяч сімсот тридцять шість) грн. 48 коп. заборгованості, 4 670 (чотири тисячі шістсот сімдесят) грн. 96 коп. штрафу, 2 301 (дві тисячі триста одну) грн. 61 коп. пені, 156 (сто пятдесят шість) грн. 93 коп. 3 % річних та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 11.03.2016

Суддя О.О. Христенко