ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

25 лютого 2016 року Справа № 915/15/16

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Бартошук В.О.,

з участю представника позивача Заливчого Я.В., дов. від 19.01.2015 р. № 149-К-0,

відповідач у судове засідання не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК",

49094, вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ,

адреса для листування: 49027, а/с 1800, м. Дніпропетровськ,

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,

54000, АДРЕСА_1,

про стягнення відсотків, комісії та пені за користування кредитними коштами за кредитним договором від 16.03.2011 р., а всього грошових коштів у сумі 19663 грн. 44 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі - Банк) звернулося з позовною заявою від 14.12.2015 р., зареєстрованою в Господарському суді Миколаївської області 04.01.2016 р. за № 162/16, з урахуванням заяви від 09.02.2016 р. про зменшення позовних вимог, зареєстрованої в Господарському суді Миколаївської області 09.02.2016 р. за № 2928/16, до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення з останнього заборгованості за укладеним між ними договором банківського обслуговування від 16.03.2011 р. в загальній сумі 19663 грн. 44 коп., із яких: 5757 грн. 20 коп. - заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом; 1398 грн. 60 коп. - заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом; 12507 грн. 64 коп. - пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за договором.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем після прийняття Господарським судом Миколаївської області рішення від 29.01.2013 р. в іншій господарській справі № 5016/3041/2012(6/130), яким вирішено про стягнення з підприємця ОСОБА_2 на користь Банку заборгованості в загальній сумі 21043 грн. 26 коп. за укладеним між ними договором банківського обслуговування від 16.03.2011 р., стягнення заборгованості за котрим є предметом спору і в даній справі, продовжує не виконувати грошові зобов'язання за цим договором, а саме, зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування ними та комісійної винагороди, у зв'язку з чим на підставі умов договору на суми заборгованості нараховано пеню.

Підприємець ОСОБА_2, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, правом участі особисто або його представника в судовому засіданні та поданні відзиву на позов не скористався, тому суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст.75 ГПК України.

Вислухавши думку представника позивача, який позовні вимоги підтримав повністю, дослідивши матеріали даної справи та іншої справи Господарського суду Миколаївської області № 5016/3041/2012(6/130), суд приходить до такого.

Із рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.01.2013 р. в іншій справі № 5016/3041/2012(6/130) випливає, що судом визнано, зокрема, що між Банком і підприємцем ОСОБА_2 укладено договір банківського обслуговування від 16.03.2011 р., котрий складається із заяви підприємця ОСОБА_2 від 16.03.2011 р. про приєднання до "Умов та правил надання банківських послуг" (далі - Умови у редакції, яка діяла на час укладення сторонами кредитного договору), тарифів Банку, розміщених у мережі Інтернет на сайті http:/privatbank.ua, та самих Умов і тарифів Банку; що на виконання цього договору Банком надано кредитні кошти підприємцю, але останній неналежно виконував свої грошові зобов'язання, внаслідок чого станом на 05.11.2012 р. створилася заборгованість: у сумі 11100 грн. - з повернення кредитних коштів; у сумі 6245 грн. 60 коп. - зі сплати відсотків за користування кредитними коштами; в сумі 1293 грн. 40 коп. - зі сплати комісійної винагороди.

Судом також визнано, що у зв'язку з неналежним виконанням підприємцем своїх грошових зобов'язань з повернення кредитних коштів, сплати відсотків і комісійних за користування кредитними коштами Банком обґрунтовано, на підставі Умов, які є складовою частиною договору, нараховано пеню, сума котрої станом на 05.11.2012 р. складає 2404 грн. 26 коп.

Цим рішенням суд позов Банку задовольнив повністю, і вирішив про стягнення вказаних сум заборгованості з підприємця ОСОБА_2 на користь Банку. На його виконання видано наказ суду від 18.02.2013 р.

За твердженнями Банку на даний чає укладений з підприємцем ОСОБА_2 договір банківського обслуговування є чинним, а грошові кошти за вказаним рішенням суду в іншій справі з боржника не стягнуто. Останнє підтверджується постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 25.11.2015 р. про повернення Банку виконавчого документа - наказу суду від 18.02.2013 р. без виконання.

Суд визнає, що зазначене вище рішення суду в іншій справі є преюдиційним для вирішення спору в даній справі.

Так як рішенням в іншій справі, яке є преюдиційним у даній справі, визнано заборгованість підприємця ОСОБА_2 з повернення кредитних коштів у сумі 11100 грн., але ця заборгованість підприємцем не погашена, Банком обґрунтовано нараховані відсотки за користування кредитними коштами у відповідності до Умов, які є його складовою частиною.

Згідно Умов періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Період безперервного користування кредитним лімітом становить не більше 35 днів. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку відповідача при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості за кредитом у цей період не впливають на зміну дати початку періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, по закінченню якого на поточному рахунку зафіксоване нульове дебетове сальдо (пп. 3.18.1.11 Умов).

За користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку при закритті банківського дня підприємець ОСОБА_2 сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. При не обнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, відповідач сплачує позивачу за користування кредитом проценти в розмірі 24 % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню. У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання відповідача щодо погашення заборгованості вважаються порушеними.

Суд погоджується, що розрахунок заборгованості відповідача зі сплати відсотків за користування кредитними коштами, належить здійснювати, виходячи із розміру кредитних коштів у сумі 11100 грн. за період з 06.11.2012 р. по 29.11.2013 р., із застосуванням передбаченої Умовами відсоткової ставки у розмірі 48 % річних.

Оскільки підприємець нараховані відсотки за користування кредитними коштами не сплатив, то Банком вимоги про стягнення з підприємця ОСОБА_2 пені за таке прострочення пред'явлено згідно договору, Умовами котрого передбачено, що при порушенні відповідачем будь-якого із зобов'язань, зокрема сплати відсотків за користування кредитом, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (пп. 3.18.5.1 Умов), та чинного законодавства України, котрим визначено, зокрема, що кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 ГК України). Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема штраф, пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Разом з тим, у позовній заяві та доданих до неї розрахунках сум позовних вимог розмір пені визначено в загальній сумі 12541 грн. 74 коп., при цьому за порушення підприємцем Іпатовим грошових зобов'язань за договором банківського обслуговування без виокремлення розміру пені, визначеної за прострочення сплати відсотків за користування кредитними коштами.

З урахуванням цього, та що згідно Умов сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань (пп. 3.18.4 Умов), а пп. 3.18.5.1 Умов не встановлено іншого порядку нарахування пені, ніж визначено ч.6 ст.232 ГПК України, котрою передбачено, що нарахування штрафних санкцій, до яких відноситься пеня, за прострочення виконання зобов'язання припиняється через шість місяців від дня коли зобов'язання мало бути виконано, суд, порушуючи ухвалою суду від 05.01.2016 р. провадження в даній справі, зобов'язав Банк усунути недоліки позову, зокрема, подати суду обґрунтовані, у розумінні ст. 54 ГПК України, розрахунки пені окремо по кожному порушенні відповідачем зобов'язань (у тому числі щодо сплати відсотків, при цьому за кожне таке порушення відповідачем зобов'язань щодо своєчасної та у повному обсязі їх сплати), тому що перевірити правильність та обґрунтованість розрахунків неможливо через відсутність даних, покладених в основу таких розрахунків, а також початку та закінчення періодів їх нарахувань.

Ухвалою суду від 15.02.2016 р. повторно зобов'язано Банк виконати викладені вище вимоги ухвали суду від 05.01.2016 р., у поданій позивачем заяві від 09.02.2016 р. зменшено розмір вимог про стягнення пені за прострочення виконання грошових зобов'язань, проте обґрунтованого розрахунку пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитними коштами не подано.

Суд вважає, що оскільки Банк двічі не виконав вимог, викладених в ухвалах суду від 5 січня та 15 лютого 2016 року в даній справі щодо подання обґрунтованого розрахунку сум позовних вимог про стягнення пені за несплату підприємцем ОСОБА_2 відсотків за користування кредитними коштами, а також ураховуючи, що визначення сум пені за несплату підприємцем відсотків за користування кредитними коштами пов'язано зі здійсненням складних арифметичних розрахунків, котрі виконати судом не представляється можливим, то позовні вимоги про стягнення пені за несплату відсотків за користування кредитними коштами належить залишити без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.81 ГПК України, згідно якого господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 81, ст. 86 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Залишити без розгляду позов публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в частині вимог про стягнення пені за несплату відсотків за користування кредитними коштами.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя Ю.М. Коваль.