ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2016р. Справа№ 914/375/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., при секретарі судового засідання Білан О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Альфа-Метал-Компані, м.Вишневе Київської області

до відповідача-1: Державного підприємства Львіввугілля, м.Сокаль Львівської області

до відповідача-2: Відокремленого підрозділу Управління Західвуглепостач Державного підприємства Львіввугілля, с.Острів Сокальського району Львівської області

про стягнення заборгованості

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1-представник

від відповідача-1: ОСОБА_2 представник

від відповідача-2: не зявився

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали, в судових засіданнях не проводилася технічна фіксація судового процесу.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю Альфа-Метал-Компані до Державного підприємства Львіввугілля та Відокремленого підрозділу Управління Західвуглепостач Державного підприємства Львіввугілля про стягнення заборгованості в сумі 146953грн. 59коп. в тому числі 111729,02грн.основного боргу, пені в сумі 25205,46грн, інфляційні втрати в сумі 6769,06грн та 3 % річних в сумі 3250,05грн.

Ухвалою суду від 11.02.2016р. порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 22.02.2016р. З метою повного і всестороннього зясування всіх обставин спору, для забезпечення принципу змагальності, ухвалою суду від 22.02.16р. розгляд справи відкладено на 09.03.16р.

22.02.16р. в канцелярію суду поступив відзив (вх..№ 7019/16), в якому відповідач визнав суму основного боргу в розмірі 111729,02грн. в задоволенні решти позовних вимог просив відмовити.

09.03.16р. позивачем подано уточнення до позовної заяви (зменшення позовних вимог) вх. №1309/16, в яких позивач просить суд стягнути з відповідача 111729,02грн. основного боргу, пеню в сумі 25205,46грн., інфляційні втрати в сумі 3395,30грн. та 3%річних в сумі 1252,87грн. Також позивачем подано заяву про відмову від позовних вимог заявлених до відповідача 2. Дана відмова прийнята судом.

22.02.2016р. та 09.03.2016р. подані клопотання (вх. № 7040/16, №9307) у яких відповідач просить зменшити розмір пені на 60 % у звязку із важким фінансовим становищем, незадовільним та надзвичайно скрутним, значною заборгованістю з виплати заробітної плати, відсутністю фінансування з державного бюджету. До даного клопотання долучено довідки №7/21 від 06.01.2016р, №7/20 від 06.01.2016р. в підтвердження наявної заборгованості підприємства відповідача. Представник позивача не заперечив проти зменшення розміру пені на 40 %.

В судове засідання 09.03.16р. представник позивача з»явився позовні вимоги підтримав із врахуванням вимог викладених у заяві про уточнення позовних вимог.

В судове засідання 09.03.16р. представник відповідача 1 явку забезпечив, який позовні вимоги в частині 111729,02грн. основного боргу визнав, проти нарахувань 3 % річних не заперечив, щодо нарахування інфляційних втрат надав контрозрахунок зазначивши про допущення помилки позивача при обрахунку інфляційних втрат, підтримав заявлене клопотання про зменшення розміру пені.

В судове засідання 09.03.16р. відповідач -2 явки повноважного представника не забезпечив, будь-яких пояснень на вимогу суду по суті заявлених позовних вимог не надав, позовні вимоги не оспорив, вимоги ухвали суду не виконав. Причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується реєстром вихідної кореспонденції про надіслання рекомендованої кореспонденції з повідомленням про вручення, внесенням ухвал до Єдиного державного реєстру судових рішень

За умовами ст.33 ГПК України на сторони покладається обовязок доводити їх вимоги чи заперечення. Згідно вимог ст.ст.4-2, 4-3 ГПК України, сторони мають рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів, заявленні клопотань та здійсненні інших процесуальних прав. Відповідно до ст.75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. З врахуванням належного повідомлення про час та місце проведення судового розгляду усіх сторін, судом забезпечено сторонам рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин та вирішення спору по суті, згідно ст.75 ГПК України Дослідивши подані суду документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд Львівської області,

в с т а н о в и в:

Між ТОВ «Альфа-Метал-Компані» (учасник ) та ДП «Львіввугілля» (замовник) укладено договір про закупівлю товару за результатами відкритих торгів 12.02.2015 року, №76 від 31.03.2015 р. (надалі- договір).

Відповідно до п.1.1,п.1.2 договору учасник зобов'язується у 2015 році поставити Замовнику Товар, а саме: 24.10.7 профілі незамкнуті, шпунтові палі та конструктивні елементи залізничних і трамвайних колій, зі сталі, гарячого обробляння (24.10.73-00.00_ Профілі незамкнуті з іншої легованої сталі, без подальшого обробляння, крім гарячого прокатування, гарячого волочіння чи пресування. 24.10.75-00.00. Елементи конструктивні залізничних і трамвайних колій, з сталі) (балка 20 - 20 т, балка 22С - 20 т, балка 24 - 25 т, балка 27 -15 т, балка 30 - 8 т, балка 5:-2 т, кутник 63x63 -4 т, кутник 75x75 -8 т, кутник 120x120; 125x125 Іт швелер №16 5т швелер №20 -5 т, швелер №22 -6 т, рейка Р-43 - 150 т, скоба Бріара - 50 т), а замовник зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього узгоджену грошову суму. Кількість, ціна, асортимент і терміни постачання товару визначаються специфікацією № 1, яка є складовою і невід'ємною частиною цього Договору.

Згідно із п. 4.1 договору розрахунки за даним договором здійснюються в національній валюті України шляхом перерахування коштів підприємства Замовника на розрахунковий рахунок Учасника в наступному порядку: оплата здійснюється за фактом постачання протягом 20 днів з моменту отримання конкретної партії товару. Оплату за товар може здійснювати як Замовник, так і Вантажоодержувач.

Відповідно до п. 5.6. Договору, датою постачання вважається дата, яка вказана Замовником на документах товаросупроводжувальних, наданих учасником, при його прийманні.

На виконання умов договору позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 667608,30грн., що підтверджується видатковими накладними №19704 від 16.04.15р. №33005 від 27.05.15р. №34707 від 20.07.15р.,№29708 від 19.08.15р.,№5709 від 03.09.15р.

Враховуючи часткову оплату за отриманий товар у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 111729,02грн., що підтверджується підписаним обома сторонами актом звірки взаєморозрахунків станом на 19.01.16р. та визнається відповідачем у поданому відзиві.

Станом на день прийняття рішення доказів оплати заборгованості не представлено.

Відповідно до ст.193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних умов щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (ст.610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно до ч.1 ст.216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За умовами п. 7.6. договору, при невиконанні п. 4.1. договору замовник сплачує пеню учаснику в розмірі однієї облікової ставки Національного банку України від вартості товару за кожен день прострочення.

Приписами ст. 230 Господарського кодексу України передбачено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання, він зобов'язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми.

Згідно із ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За умовами п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст.625 ЦК України та п. 7.6 договору позивачем нараховано пеню в сумі 25205,46грн., інфляційні втрати в сумі 3395,30грн. та 3%річних в сумі 1252,87грн. Розрахунки проведених нарахувань, перевірені судом та долучені до матеріалів справи.

Щодо заявленного відповідачем клопотання про зменшення розміру застосованих позивачем штрафних санкцій, належиь зазначити наступне. Відповідно до п.3 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання. Частиною 1 ст.233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Частиною 3 ст.551 ЦК України також визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п.3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо. Крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 ЦК України і статтею 233 ГК України. У резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню.

Як вбачається з матеріалів справи, наведених обґрунтувань винятковості обставин, поданих доказів , позиції позивача із даного питання, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання відповідача та зменшення розміру пені на 40 %.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.33 ГПК України). Відповідно до ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги заявлені до відповідача -1 в частині 111729,02грн.основного боргу, пені в сумі 15123,27 грн, інфляційні втрати в сумі 3395,30грн. та 3%річних в сумі 1252,87грн. є обґрунтованими, не спростованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню. В решті позовних вимог щодо стягнення пені належить відмовити у зв»язку із меншенням судом .В частині позовних вимог до відповідача 2 провадження у справі належить припинити, у зв»язку із відмовою позивача.

Судові витрати необхідно віднести на відповідача -1 відповідно до ст.49 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 4-3, 12, 33, 34, 43, 44, 49, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Львіввугілля» (80000 Львівська область,Сокальський район м.Сокаль вул.Б.Хмельницького буд.26 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Метал-Компані» (08132 Київська область, м.Вишневе вул.Київська,8 код ЄДРПОУ 342-2711) 111729,02грн. основного боргу, пені в сумі 15123,27 грн, інфляційні втрати в сумі 3395,30грн. та 3%річних в сумі 1252,87грн., 2 123,73грн. судового збору. Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

В решті позовних вимог щодо стягнення пені відмовити .

В частині позовних вимог до відповідача 2 провадження у справі припинити.

Суддя Іванчук С.В.

Повне рішення складено 11.03.16р..