КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2016 р. Справа№ 8/322

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сухового В.Г.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Товстенку О.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу Дочірнього підприємства ,,Черкаський облавтодор" Публічного акціонерного товариства ,,Державна акціонерна компанія ,,Автомобільні дороги України"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.12.2015р. за результатами розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами

у справі № 8/322 (суддя Спичак О.М.)

за позовом Державного територіально - галузевого об'єднання ,,Південно - Західна залізниця"

до 1.) Дочірнього підприємства ,,Черкаський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства ,,Державна акціонерна компанія ,,Автомобільні дороги України"

2.) Державного агентства автомобільних доріг України

3.) Служби автомобільних доріг у Черкаській області

про стягнення 10 500 000,00 грн.

за заявою: Дочірнього підприємства ,,Черкаський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства ,,Державна акціонерна компанія ,,Автомобільні дороги України"

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 19.03.2015р. у справі № 8/322

ВСТАНОВИВ:

В березні 2005р. Державне територіально-галузеве об'єднання ,,Південно-Західна залізниця" звернулося в господарський суд з позовом до Дочірнього підприємства ,,Черкаський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства ,,Державна акціонерна компанія ,,Автомобільні дороги України" (змінено найменування на Дочірнє підприємство ,,Черкаський облавтодор" Публічного акціонерного товариства ,,Державна акціонерна компанія ,,Автомобільні дороги України", Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор), Служби автомобільних доріг у Черкаській області про стягнення 10 500 000,00 грн. передоплати за невиконані підрядні роботи.

В обґрунтування вимог позивач зазначав, що відповідач 1 - Дочірнє підприємство ,,Черкаський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства ,,Державна акціонерна компанія ,,Автомобільні дороги України" зобов'язаний повернути йому залишок авансу, сплачений ним в якості фінансування підрядних робіт з реконструкції автомобільної дороги згідно договору підряду № ПЗ/НКВ-032415/НЮ від 12.06.2003, які не були виконані відповідачем-1.

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.03.2015р. (судді: Підченко Ю.О. - головуючий, Босий В.П., Івченко А.М.) позовні вимоги до ДП ,,Черкаський облавтодор" ПАТ ,,ДАК ,,Автомобільні дороги України" задоволено повністю. Стягнуто з ДП ,,Черкаський облавтодор" ПАТ ,,ДАК ,,Автомобільні дороги України" на користь ДТГО ,,Південно-Західна залізниця" грошові кошти в сумі 10 500 000,00 грн., 1 700,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В задоволенні позовних вимог до Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор) та Служби автомобільних доріг у Черкаській області відмовлено.

При цьому, місцевий господарський суд визнав обґрунтованими позовні вимоги, заявлені до відповідача-1, з огляду на дотримання позивачем строку позовної давності при зверненні з позовом у даній справі, відсутність в матеріалах справи доказів виконання відповідачем-1, як головним підрядником, оплачених авансом позивачем, як замовником, будівельних робіт на суму 10 500 000,00 грн., та доказів повернення вказаної грошової суми позивачу. За висновком суду, наявність у відповідача-1 перед позивачем заборгованості у вказаній сумі є доведеною та підтверджується актом звірки розрахунків станом на 01.09.2015, підписаним з боку ДП ,,Черкаський облавтодор" ПАТ ,,ДАК ,,Автомобільні дороги України" уповноваженими особами - директором та головним бухгалтером, що свідчить про визнання відповідачем-1 свого боргу.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, заявлених до другого та третього відповідачів, суд виходив з того, що позивач не довів належними засобами доказування порушення відповідачами його суб'єктивного права та законних і охоронюваних інтересів.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.06.2015р. (судді: Шаптала Є.Ю. - головуючий, Гончаров С.А., Скрипка І.М.) рішення господарського суду міста Києва від 19.03.2015р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.10.2015р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 у справі № 8/322 залишено без змін.

19.11.2015р. Дочірнє підприємство ,,Черкаський облавтодор" Публічного акціонерного товариства ,,Державна акціонерна компанія ,,Автомобільні дороги України" звернулось в господарський суд міста Києва з заявою про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 19.03.2015р. у справі № 8/322 за нововиявленими обставинами, відповідно до якої заявник просить суд застосувати позовну давність та наслідки її спливу стосовно вимоги про повернення безпідставно отриманих коштів за ст. 1212 ЦК України, у зв'язку з чим відмовити Державному територіально-галузевому об'єднанню ,,Південно-Західна залізниця" в задоволенні позову та за результатами розгляду заяви скасувати зазначене рішення суду, постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Державного територіально-галузевого об'єднання ,,Південно-Західна залізниця".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.12.2015р. в задоволенні вищевказаної заяви відмовлено.

Мотивуючи зазначену ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що нововиявленою не може вважатися обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи, зокрема правова природа коштів у розмірі 10 500 000,00 грн.

Не погодившись з ухвалою господарського суду міста Києва від 21.12.2015р., Дочірнє підприємство ,,Черкаський облавтодор" Публічного акціонерного товариства ,,Державна акціонерна компанія ,,Автомобільні дороги України" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу та задовольнити заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, скасувати рішення у даній справі від 19.03.2015р., прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що він не погоджується з прийнятим рішенням, вважає його необґрунтованим, оскільки судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права. Зокрема, як вказує скаржник, 30.10.2015р. йому стало відомо, що вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.06.2012р. у справі № 1-474/11, який набрав законної сили 11.09.2012р. колишнього директора ДП ,,Черкаський облавтодор" ОСОБА_6 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України. Даним вироком встановлено, що надходження 16.07.2004р. на рахунок ДП ,,Черкаський облавтодор" коштів в сумі 17 млн. 500 тис. грн. від ДТГО ,,Південно - Західна залізниця" у вигляді передплати на виконання робіт з реконструкції автодороги ,,Київ - Одеса" було безпідставним та не відповідало змісту договірних відносин, що існували на той час між залізницею та ДП ,,Черкаський облавтодор". З огляду на це, заявник вважає, що стягнуті з нього кошти в розмірі 10 500 000 грн. не є заборгованістю по спірному договору, а є безпідставно сплаченими коштами та у даному випадку, підлягає застосуванню ст. 1212 ЦК України. Позивачем пропущено трьохрічний строк для звернення з позовом з вказаними вимогами, тому в позові має бути відмовлено на цих підставах. Відповідач зазначає, що обставини, встановлені вироком суду йому не були відомі під час розгляду справи, ознайомлення з текстом вироку суду стало можливим в результаті звернення 28.10.2015р. представника відповідача Соснівського районного суду м. Черкаси із заявою про надання копії вироку, яку він отримав 30.10.2015р.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує на її необґрунтованість, просить оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2016р. апеляційну скаргу Дочірнього підприємства ,,Черкаський облавтодор" Публічного акціонерного товариства ,,Державна акціонерна компанія ,,Автомобільні дороги України" прийнято до провадження та призначено її розгляд на 08.02.2016р.

Ухвалою суду від 08.02.2016р. розгляд скарги у справі відкладено на 23.02.2016р. за клопотання відповідача 1 на підставі ст. 77 ГПК України.

22.02.2016р. на адресу суду надійшли письмові пояснення скаржника на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 23.02.2016р. представником скаржника заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами справи.

Представник позивача проти даного клопотання заперечив.

Колегія суддів, розглянувши клопотання скаржника про відкладення розгляду справи вирішила відмовити в його задоволенні з огляду на таке.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 вказаного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, судове засідання призначене на 08.02.2016р. відкладено за клопотання скаржника для надання додаткових пояснень.

За таких обставин, зважаючи на те, що судове засідання вже відкладалось судом на підставі подібного клопотання скаржника, заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні 23.02.2016р. представники відповідача 1 підтримали доводи апеляційної скарги, представник позивача проти наведених доводів заперечила, представники відповідачів 2 і 3 не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду скарги повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчить розписка представника відповідача 2, наявна в матеріалах справи та повідомлення про вручення поштового відправлення № 178, яке надійшло від відповідача 3.

Заяв про відкладення розгляду справи від відповідачів 2 і 3 не надходило, у зв'язку з цим колегія суддів вважає за можливе здійснювати апеляційний перегляд за наявними у ній матеріалами.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно зі ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду міста Києва від 21.12.2015р. у справі № 8/322 має бути залишена без змін виходячи з такого.

Обґрунтовуючи подану заяву Дочірнє підприємство ,,Черкаський облавтодор" Публічного акціонерного товариства ,,Державна акціонерна компанія ,,Автомобільні дороги України" посилається на ту обставину, що задовольняючи позовні вимоги господарський суд міста Києва виходив з того, що грошові кошти сплачувались позивачем відповідачу-1 в якості попередньої оплати за договором підряду від 12.06.2003р. № ПЗ/НКВ-032415/НЮ, укладеним між ДТГО ,,Південно-Західна залізниця" (замовник) та ДП ,,Черкаський облавтодор" (головний підрядник). У зв'язку з тим, що в матеріалах справи були відсутні докази виконання головним підрядником попередньо оплачених позивачем, як замовником, будівельних робіт на суму 10 500 000 грн., то судом була стягнута зазначена сума, як сума авансу, сплачена в якості фінансування підрядних робіт з реконструкції автомобільної дороги згідно договору підряду № ПЗ/НКВ-032415/НЮ від 12.06.2003р.

Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.06.2012р. у справі № 1-474/11, на думку заявника, встановлено факти, які впливають на вирішення по суті справи № 8/322 господарського суду міста Києва. Зокрема, у вироку зазначено:

,,16.07.2004р. на розрахунковий рахунок ДП ,,Черкаський облавтодор" № 5 в Одеській філії АБ ,,Експрес-Банк" від ДТГО ,,Південно-Західна залізниця" надійшли грошові кошти у розмірі 17 млн. 500 тис. грн. з призначенням платежу - ,,передплата на виконання робіт по реконструкції автодороги Київ-Одеса, згідно договору ПЗ/НКВ-032415/НЮ від 12.06.2003р.

Договір № ПЗ/НКВ-032415/НЮ від 12.06.2003р., з посиланням на який кошти надійшли на рахунок ДП ,,Черкаський облавтодор", був укладений 12 червня 2003 року між ДП ,,Черкаський облавтодор" та Державним територіально-галузевим об'єднанням ,,Південно-Західна залізниця".

Відповідно до вказаного договору головний підрядник - ДП ,,Черкаський облавтодор" зобов'язувалося виконати роботи по реконструкції автомобільної дороги Київ-Одеса на ділянці м. Жашків - с. Червонознам'янка, а замовник ДТГО ,,Південно-Західна залізниця" зобов'язувалося прийняти і оплатити виконані роботи. Замовник - ДТГО ,,Південно-Західна залізниця" після підписання цього договору протягом десяти банківських днів з дати підписання договору повинно було перерахувати на розрахунковий рахунок головного підрядника - ДП ,,Черкаський облавтодор" аванс у розмірі 45 млн. грн., а подальші розрахунки за виконані роботи проводити на підставі представлених підрядником актів виконаних робіт, тобто здійснення в подальшому ДТГО ,,Південно-Західна залізниця" передплати на виконання робіт договором не передбачено.

На підставі вказаного договору ДП ,,Черкаський облавтодор", починаючи з 12 червня 2003 року і до 01 червня 2004 року, виконувало роботи з реконструкції автомобільної дороги Київ-Одеса на ділянці м. Жашків - с. Червонознам'янка, а 01 червня 2004 року між ДП ,,Черкаський облавтодор" та Службою автомобільних доріг у Черкаській області укладено контракт № 2 на виконання робіт на реконструкцію автомобільної дороги на ділянці від Жашкова до Червонознам'янки у межах Черкаської області.

Згідно з даним контрактом функції замовника робіт було покладено на Службу автомобільних доріг в Черкаській області, а функції головного підрядника при виконанні робіт на ДП ,,Черкаський облавтодор".

Відповідно до цього контракту замовник забезпечував фінансування реконструкції об'єкту. Розрахунки за виконані роботи здійснювались щомісячно на підставі актів приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних підрядних робіт та витрат підписаних повноваженими представниками сторін.

Після укладення між ДП ,,Черкаський облавтодор" та Службою автомобільних доріг у Черкаській області контракту №2 від 01.06.2004, договір № ПВ/НКВ-032415 від 12.06.03р., укладений між ДТГО ,,Південно-Західна залізниця" та ДП ,,Черкаський облавтодор", фактично припинив свою дію, зокрема, в частині подальшого фінансування ДТГО ,,Південно-Західна залізниця" робіт з реконструкції автодороги Київ-Одеса.

Таким чином, надходження 16.07.2004 на рахунок ДП ,,Черкаський облавтодор" коштів в сумі 17 млн. 500 тис. грн. від ДТГО ,,Південно-Західна залізниця" у вигляді передплати на виконання робіт з реконструкції автодороги Київ-Одеса було безпідставним та не відповідало змісту договірних відносин, що існували на той час між залізницею та ДП ,,Черкаський облавтодор".

Враховуючи викладене вище у вироку, відповідач 1 вважає, що стягнуті з ДП ,,Черкаський облавтодор" кошти у розмірі 10 500 000,00 грн. не є заборгованістю по спірному договору, а є безпідставно сплаченими коштами. Відтак, питання щодо стягнення цих коштів повинно було вирішуватись не відповідно до норм цивільного законодавства, що регулює загальні положення виконання господарських зобов'язань та відносин, що виникають з договорів підряду, які застосував суд, а відповідно до положень Глави 83 Цивільного кодексу України ,,Набуття. Збереження майна без достатньої правової підстави."

Істотність даних обставин, на думку заявника, полягає у тому, що приймаючи рішення суд керувався не статтею 1212 Цивільного кодексу України, норми якої містять положення про зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави (позадоговірні зобов'язання), а керувався статтями 525, 526, 530, 875, 882 ЦК України, які не підлягають застосуванню за наявності обставин, встановлених вироком суду, так як на час перерахування коштів ДТГО ,,Південно-Західна залізниця" не була замовником виконання робіт по реконструкції автомобільної дороги, а відтак, не мала правових підстав для перерахування коштів. Таким чином, заявник вважає, що застосування судом при вирішенні справи статті 1212 Цивільного кодексу України, вплинуло б на застосування судом строків позовної давності та в цілому на результат розгляду справи по суті.

Крім того, відповідач 1 зазначає, що обставини, встановлені вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.06.2012р., існували на час прийняття рішення господарським судом у справі № 8/322, не були йому відомі на час розгляду справи, оскільки підприємство не було залучено у кримінальній справі в якості цивільного позивача.

Положеннями ст. 112 ГПК України встановлено, що господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ГПК України судове рішення господарського суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами за заявою сторони, прокурора, третіх осіб, поданою протягом одного місяця з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. При цьому заява про перегляд судового рішення господарського суду з підстави, передбаченої п.1 ч.2 ст. 112 цього Кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням господарського cуду законної сили.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №17 від 26.12.2011р. ,,Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов:

- по-перше, їх існування на час розгляду справи,

- по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи,

- по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач під нововиявленими обставинами вважає як встановлену вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.06.2012р. № 1-474/11 обставину надходження 16.07.2004 на рахунок ДП ,,Черкаський облавтодор" коштів в сумі 17 млн. 500 тис. грн. від ДТГО ,,Південно-Західна залізниця" у вигляді передплати на виконання робіт з реконструкції автодороги Київ-Одеса безпідставною та такою, що не відповідало змісту договірних відносин, що існували на той час між залізницею та ДП ,,Черкаський облавтодор". Враховуючи зазначене, відповідач вважає, що стягнуті з ДП ,,Черкаський облавтодор" кошти у розмірі 10 500 000,00 грн. не є заборгованістю по спірному договору, а є безпідставно оплаченими коштами.

Предметом позову у справі № 8/322 є вимоги позивача про стягнення, зокрема, з відповідача 1 - 10 500 000,00 грн. передоплати за невиконані підрядні роботи за договором № ПЗ/НКВ-032415/НЮ від 12.06.2003р.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.06.2003р. між Державним територіально-галузевим об'єднанням ,,Південно-Західна залізниця" (замовник, позивач) та дочірнім підприємством ,,Черкаський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства ,,Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України" (головний підрядник, відповідач-1) укладено договір № ПЗ/НКВ-032415/НЮ, відповідно до п. 1.1 якого головний підрядник зобов'язався виконати роботи по реконструкції автомобільної дороги Київ-Одеса на ділянці м. Жашків - с. Червонознам'янка, а замовник зобов'язався прийняти та оплатити їх.

Відповідно до п. 2.1 договору роботи по реконструкції об'єкта в межах виділених коштів повинні розпочатись у тижневий строк після передачі головному підряднику проектної, дозвільної та іншої документації, будівельного майданчику та перерахування авансу і завершитись в строк до 31.12.2003. Вказаний кінцевий строк виконання підрядних робіт було подовжено до 31.12.2004 згідно з умовами Додаткової угоди № 2 від 21.12.2003 до договору підряду.

Згідно з п.п. 6.1 - 6.3 договору в редакції додаткової угоди № 1 від 31.12.2003 замовник фінансує реконструкцію об'єкту в межах залучених коштів, у тому числі шляхом випуску облігацій згідно з рішенням Ради Укрзалізниці від 20.03.2003 №56, затвердженого Наказом Міністра транспорту України від 27.03.2003 №240, на підставі актів виконаних робіт.

Замовник після підписання цього договору протягом 10 банківських днів з дати підписання договору перераховує на розрахунковий рахунок головного підрядника аванс у розмірі 45 000 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ), залік якого здійснюється при пред'явленні актів виконаних робіт.

Приймання обсягів робіт від головного підрядника здійснюється щомісячно на підставі актів виконаних робіт.

Роботи вважаються виконаними після підписання акту про здачу об'єкту в експлуатацію або підтвердженні, як перехідні (п. 2.2).

На виконання умов договору позивач перерахував відповідачу-1, як передоплату, грошові кошти в загальній сумі 345 104 000,00 грн.

Натомість, головний підрядник (відповідач-1) відповідно до актів та довідок виконаних робіт виконав підрядні роботи на суму 323 649 999,00 грн. та відповідно до виписок банку за 28.11.2003, 29.03.2004 та 29.09.2004 повернув замовнику (позивачу) частину невикористаних коштів у загальній сумі 10 954 000,00 грн.

Таким чином, залишок неповернутих відповідачем-1 позивачу авансових грошових коштів, на які відсутні акти виконаних робіт, склав 10 500 000,00 грн., стягнення яких є предметом спору у даній справі.

Як вбачається з рішення господарського суду міста Києва від 19.03.2015р. у справі № 8/322, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні докази виконання Дочірнім підприємством ,,Черкаський облавтодор" Публічного акціонерного товариства ,,Державна акціонерна компанія ,,Автомобільні дороги України" будівельних робіт на суму 10 500 000,00 грн., повернення на підставі листа позивача від 10.03.2005р. вказаних вище грошових коштів, тому позовні вимоги до ДП ,,Черкаський облавтодор" ПАТ ,,Державна акціонерна компанія ,,Автомобільні дороги України" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, в зазначеному судовому рішенні відхилені доводи позивача про безпідставність сплати таких коштів та відмовлено в поверненні їх на підставі ст. 1212 ЦК України з огляду на те, що між позивачем та відповідачем-1 було укладено Договір підряду, а кошти, які були перераховані Державним територіально-галузевим об'єднанням ,,Південно-Західна залізниця" на користь Дочірнього підприємства ,,Черкаський облавтодор" Публічного акціонерного товариства ,,Державна акціонерна компанія ,,Автомобільні дороги України" були сплачені, як попередня оплата за виконання останнім підрядних робіт по Договору і які повинні бути виконані за договором, то такі кошти набуто за наявності правової підстави, а тому не може бути витребувано відповідно до положень ст. 1212 Цивільного кодексу України. Також суд зазначив, що договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, у тому числі й щодо вимоги повернути замовнику попередньо сплачені кошти у зв'язку з неналежним виконанням підрядником умов договору (Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 22.01.2013р. у справі №5006/18/13/2012 та від 14.01.2014 р. у справі №922/1136/13).

Як вірно вказав суд першої інстанції, при прийнятті рішення у даній справі судом була надані оцінка всім фактам, які покладені в основу судового рішення, в тому числі стосовно правової природи коштів у розмірі 10 500 000,00 грн. Зазначене рішення суду залишено без змін апеляційною та касаційною інстанцією та набрало законної сили.

Таким чином, відповідач вважає нововиявленими обставинами переоцінені факти, яким була надана правова оцінка у процесі розгляду справи № 8/322 та були по-іншому оцінені у процесі розгляду Соснівським районним судом м. Черкаси у справі № 1-474/11.

Нововиявленою не може вважатися обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи, зокрема правова природа коштів у розмірі 10 500 000,00 грн.

За наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що позивачем не наведено наявності умов, які б давали суду підстави переглянути рішення суду за нововиявленими обставинами в розумінні ст. 112 ГПК України, про що вірно вказав суд першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги є тотожними доводам заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, яким судом першої інстанції надана належна правова оцінка, тому такі доводи колегією суддів відхиляються, як необґрунтовані.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, як встановлено статтею 34 ГПК України. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні заяви Дочірнього підприємства ,,Черкаський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства ,,Державна акціонерна компанія ,,Автомобільні дороги України" про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 19.03.2015р. за нововиявленими обставинами в зв'язку з недоведеністю наявності таких обставин.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для скасування ухвали господарського суду міста Києва від 21.12.2015р. у справі № 8/322, які передбачені ст. 104 ГПК України, відсутні. Ухвала суду є законною, обґрунтованою та відповідає матеріалам справи, а тому її слід залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105, 106, 114 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства ,,Черкаський облавтодор" Публічного акціонерного товариства ,,Державна акціонерна компанія ,,Автомобільні дороги України" залишити без задоволення, ухвалу господарського суду міста Києва від 21.12.2015р. у справі № 8/322 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя В.Г. Суховий

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко