донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

26.01.2016 справа №905/471/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів за участю представників сторін: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 за довіреністю №2039 від 10.12.14р. Не зявився
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК "Добропільська Центральна збагачувальна фабрика", м. Добропілля
на рішення господарського суду Донецької області
від27.07.2015р. (повний текст рішення підписано 27.07.2015р.)
у справі№ 905/471/15 (суддя Матюхін В.І.)
за позовом доПублічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" в особі структурного підрозділу "Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень", м. Дніпропетровськ Публічного акціонерного товариства "ДТЕК "Добропільська Центральна збагачувальна фабрика", м. Добропілля
простягнення 42 035,00 грн.
ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 27.07.2015р. у справі №905/471/15 позовні вимоги Державного підприємства Придніпровська залізниця, м. Дніпропетровськ до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК "Добропільська Центральна збагачувальна фабрика", м. Добропілля про стягнення 42 035,00 грн. штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у залізничній накладній № 48765028 задоволені в повному обсязі.

Публічним акціонерним товариством "ДТЕК "Добропільська Центральна збагачувальна фабрика", м. Добропілля подана апеляційна скарга, в якій останній просить змінити судове рішення у зв'язку з тим, що судом порушено та неправильно застосовані норми матеріального і процесуального права. Зокрема, скаржник зазначає, що суд першої інстанції необгунтовано прийняв рішення про задоволення позовних вимог, оскільки комерційний акт РА №004977/631/03 не доводить факту неправильного зазначення маси вантажу у залізничній накладній у звязку з тим, що останній складений з порушенням приписів складання актів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р. та Правил оформлення перевізних документів, а тому, на думку скаржника, не може вважатись належним доказом у розумінні ст.ст. 32-33 Господарського процесуального кодексу України. Також зазначає, що залізничні накладні №48765028, № 47866744, №45051463 не містять цифрового підпису одержувача у розділах 52 та 53.

Відповідач наданим йому правом не скористався, у судове засідання не зявився. Про час та дату судового засідання сповіщений належним чином.

Скаржник проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду залишити без змін, а скаргу - без задоволення, про що також зазначив у наданих суду запереченнях.

Одночасно, 26.01.2016 року, через канцелярію Донецького апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" в особі структурного підрозділу "Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень", м. Дніпропетровськ (далі - ПАТ Укрзалізниця) надійшло клопотання про заміну сторони, в якому представник Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" просить замінити Державне підприємство "Придніпровська залізниця" () його правонаступником - Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" () в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (ЄДРПОУ ВП: 40081237) та залучити до участі у справі правонаступника Державного підприємства "Придніпровська залізниця" () - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" () в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (ЄДРПОУ ВП: 40081237).

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 26.01.2016 року вищезазначене клопотання задоволено, Державне підприємство "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ () у справі № 905/471/15 замінено його правонаступником - Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" () в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (ЄДРПОУ ВП: 40081237).

Зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та керуючись статтею 75 Господарського процесуального кодексу України - справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і переглядає законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду, переглянувши в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, на підставі встановлених фактичних обставин справи №905/471/15; розглянувши доводи апеляційної скарги; заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши застосування судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "ДТЕК "Добропільська Центральна збагачувальна фабрика", м. Добропілля та скасування рішення господарського суду Донецької області від 27.07.2015р. у справі №905/471/15 з огляду на наступне.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 29.12.2014р. Публічне акціонерне товариство ДТЕК Добропільська ЦЗФ (вантажовідправник) на адресу Бурштинської ТЕС ПАТ ДТЕК Західенерго (вантажоодержувач) у напіввагоні № 56193881 за залізничною накладною на групу вагонів № 48765028 зі станції Добропілля на станцію Бурштин відвантажило вугілля кам'яне. За накладною вага нетто у вагоні - 69 000кг, брутто - не зазначено, тари 22 200кг.

При проходженні зазначеного вагону з вантажем станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці (попутна станція) було виявлено, що маса вантажу, зазначена у накладній, не відповідає фактичній масі вантажу.

При контрольному переважуванні вагону з вантажем на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці на справних 150-тонних вагонних електронно-тензометричних вагах станції, повірених 15.10.2014р. виявилось: вага брутто 93 200кг, вага тари (з документу) 22 200кг, вага нетто 71 000кг, що більше проти даних залізничної накладної та вантажопідйомності вагону на 2 000кг, про що зазначено у акті загальної форми № 2023/Вип від 30.12.2014 р. Тобто, маса вантажу, зазначена у накладній, не відповідає фактичній масі вантажу.

На підставі вищевказаного акту загальної форми складено комерційний акт РА №004977/631/03 від 30.12.2014р, в якому зазначено, що вага брутто 93 200кг, тара по документу 22 200кг, вага нетто 71 000кг, що більше проти даних залізничної накладної та вантажопідйомності вагону на 2000кг. Погрузка вантажу рівномірна нижче бортів на 10см., марковано продольною борозною катка ущільнювача. Поглиблень немає, маркування не порушено. Торцеві двері та розвантажувальні люки з обох сторін зачинені. Протікань вантажу немає. У технічному відношенні вагон справний. При повторному перевантажуванні вагону вага підтвердилась. Вагон затримано для відвантаження надлишку вантажу.

Після зважування надлишок вантажу на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці був перевантажений у напіввагон № 60660867 та направлений за досилочною накладною № 45051463. Вагон № 56193881 після перевантаження надлишку був відправлений за призначенням за накладною № 47866744.

По прибутті на станцію призначення спірного вагону і вагону, в який був відвантажений надлишок, працівниками залізниці була здійснена перевірка ваги в обох вагонах і в комерційному акті зроблена відмітка про те, що різниці проти даних комерційного акту виявлено не було.

На підставі ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу позивачем відповідачу нарахований штраф у сумі 42 035,00грн. із розрахунку: 8 407,00грн. (тариф) х 5.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами, що видаються відповідно до них.

Як встановлено ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно з ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями встановлюється транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Аналогічний припис містить ст. 909 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Статуту залізниць України (далі Статут), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457, Статут залізниць України визначає права, обовязки і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту України Правила перевезень вантажів, які є обовязковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Як зазначено в ст. 6 Статуту, накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1 розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 24.11.2000 р. за № 863/5084 (далі Правила №863/5084 від 24.11.2000 р.), а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, графи Маса вантажу, визначена відправником, кг та Спосіб визначення маси заповнюється вантажовідправником. Маса вантажу згідно зі ст. 37 Статуту та п.5 Правила приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 р. за № 644, визначається відправником.

Відповідно до додатку 3 Правил оформлення перевізних документів визначено, що маса вантажу визначена відправником заповнюється, якщо маса вантажу визначена відправником. Вказується маса у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом).

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 24.11.2000 р. за № 863/5084, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність зазначених відомостей до накладної № 48765028 підтвердив представник відповідача ОСОБА_5

Відповідно до п. 11 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. за № 466, у разі зважування вантажів на вагонних вагах відправник у разі потреби провадить дозування вантажу (довантаження або часткове вивантаження). Для цього він повинен безпосередньо біля вагонних ваг організувати дозувальний майданчик, забезпечити його необхідним інвентарем, а при відправленні масових вантажів (вугілля, руди, цементу тощо) додатковими механізмами для виконання дозувальних операцій в процесі зважування. Тобто відповідач мав можливість і зобовязаний був запобігти допущених порушень і провадити чітке зважування та вказувати у перевізних документах вірну інформацію стосовно маси вантажу.

Згідно з п. п. 5, 7 Правил приймання вантажів до перевезення загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом. Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобовязаний зазначити в накладній. Усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України від 31 липня 2012 р. за №442, та інших нормативно - правових актів. Маса вантажів, які перевозяться навалом, насипом, наливом, визначається зважуванням на вагонних вагах. Допускається використання інших типів ваг, крім вагонних, за умови їх відповідності вимогам законодавства про метрологію.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Підставою для накладення на відправника відповідальності, згідно ст. 122 Статуту за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу, є комерційний акт, складений у випадках, передбачених ст. 129 Статуту.

Статтею 24 Статуту передбачено, що вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно з ст. 122 Статуту.

У відповідності до ст. ст. 118, 122 Статуту штраф за неправильно зазначену масу вантажу складає пятикратний розмір провізної плати.

Відповідно до ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, таких обставин : а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобовязана скласти комерційний акт якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Згідно з п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, надлишок вантажу порівняно з масою, вказаною в накладній, вважається таким, що не перевищує норму, якщо він не виходить за межу граничного розходження визначення маси нетто, яке становить 0,2%;

Як встановлено господарським судом, норма надлишку за спірним перевезенням становить 138,0кг, що значно менше виявленого надлишку - 2 000кг;

Відповідно до Розяснень Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 р. в редакції від 29.09.2008 р. № 04-5/225, при застосуванні статті 118 Статуту залізниць слід мати на увазі, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених у цій статті порушень, встановлених залізницею як на станції призначення або під час перевезення, так і на станції відправлення після предявлення вантажу до перевезення, незалежно від того, чи завдано залізниці у звязку з цим збитки.

За таких обставин колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає обґрунтованим висновок місцевого суду щодо правомірності вимог позивача про стягнення з відповідача суми штрафу за неправильне зазначення відомостей у залізничній накладній.

Одночасно, у апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що комерційний акт РА №004977/631/03 не доводить факту неправильного зазначення маси вантажу у залізничній накладній, оскільки останній складений з порушенням приписів Правил складання актів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р. та Правил оформлення перевізних документів, а тому, на думку скаржника, не може вважатись належним доказом у розумінні ст.ст. 32-33 Господарського процесуального кодексу України, а залізничні накладні №48765028,№ 47866744, № 45051463 не містять цифрового підпису одержувача у розділах 52 та 53.

Колегією суддів зазначені доводи не приймаються до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до п. 10. Правил складання актів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р., комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Як вбачається з матеріалів справи, комерційний акт №РА №004977/631/03 від 30.12.2014р., підписаний належними особами, зокрема: начальником станції, прийомоздавальником, приймальником потягів.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що комерційний акт РА №004977/631/03 від 30.12.2014р. підписаний уповноваженими на те особами.

Крім того, у розділі Є зазначеного акту наявна відмітка про те, що при видачі вантажу різниці проти цього акта не виявлено. Також, на данному акті наявна печатка підприємства отримувача Бурштин Львів.

Одночасно, не приймаються до уваги посилання скаржника на не заповнення розділів 52 та 53 залізничних накладних №48765028, № 47866744, №45051463, тобто відсутності цифрового підпису одержувача, оскільки вказані графи відповідно до Правил заповнюються залізницею, а факт отримання вантажу станцією одержувача не є предметом розгляду у даній справі.

Що ж до посилань відповідача на відсутність в графі 49 основної накладної № 48765028 посилань про складення досильної накладної №47866744 від 30.12.2014р. про відправлення спірного вагону та накладної №45051463 від 06.01.2015р. про відправлення вагону з надлишком відвантаженого вантажу, останні не приймаються судом до уваги у звязку з тим, що в графі 49 основної накладної наявна відмітка, що вагон №56193881 відчеплений та наявне посилання на акт про відчеплення №2563 Т від 30.12.2014р., в якому зазначено, що вагон відчеплений на ваги (150-тонні).

Рішення господарського суду Донецької області з урахуванням мотивів, зазначених апеляційним судом, відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та спростовані вищевикладеними висновками судової колегії.

Враховуючи наведене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 27.07.2015р. у справі №905/471/15 ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає приписам ст.43 Господарського процесуального кодексу України, тому залишає зазначене рішення без змін, а апеляційну скаргу за наведеними в ній мотивами - без задоволення.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору по апеляційній скарзі покладаються на заявника скарги по справі.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК "Добропільська Центральна збагачувальна фабрика", м. Добропілля - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 27.07.2015 р. у справі № 905/471/15 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Марченко О.А.

Судді: Зубченко І.В.

ОСОБА_3