ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"16" лютого 2016 р. Справа № 911/5391/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ростава», м. Київ,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Край-1», м. Сквира,

про стягнення 240 120,14 грн.

Суддя О.В. Конюх;

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, уповноважений, довіреність від 01.12.2015р. б/н;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Ростава" м. Київ, звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 18.12.2015р. до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Край-1», с. Бузова Києво-Святошинського району, в якому просить суд стягнути з відповідача 240 120,14 грн. основної заборгованості за договором поставки від 08.04.2012р. №811.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.04.2012р. між позивачем товариством з обмеженою відповідальністю "Ростава" та товариством з обмеженою відповідальністю "Край-2" укладено договір поставки №811. За умовами цього договору позивач поставляє та передає у власність покупця товар, а товариство з обмеженою відповідальністю "Край-2" приймає та оплачує товар. 05.08.2014р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Ростава", товариством з обмеженою відповідальністю "Край-1" та товариством з обмеженою відповідальністю "Край-2" була укладена Додаткова угода №2 від 05.08.2014р., згідно умов якої сторони домовились про заміну сторони у зобов'язанні - покупця - товариства з обмеженою відповідальністю «Край-2» на товариство з обмеженою відповідальністю "Край-1". Надалі позивач на виконання умов договору поставки від 08.04.2012р. №811 та Додаткової угоди №2 від 05.08.2014р. поставляв, а відповідач приймав товар згідно накладних, проте відповідач свої грошові зобов'язання за договором належним чином не виконав та за отриманий товар в повному обсязі не розрахувався, в результаті чого за відповідачем рахується борг в розмірі 240 120,14 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.12.2015р. порушено провадження у справі №911/5391/15 та призначено розгляд справи в засіданні господарського суду на 18.01.2016р.

18.01.2016р.позивач подав суду клопотання від 18.01.2016р. №б/н про долучення до матеріалів справи додаткових документів.

Ухвалою суду від 18.01.2016р. розгляд справи відкладено на 08.02.2016р.

05.02.2016р. позивач подав до суду заяву від 05.02.2016р. про долучення додаткових документів до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 08.02.2016р. розгляд справи відкладено на 16.02.2016р.

В судове засідання 16.02.2016р. з'явився представник позивача, в судовому засіданні подав клопотання від 16.02.2016р. №б/н про долучення до матеріалів справи документів, витребуваних судом. Відповідач в судові засідання 18.01.2016р , 16.02.2016р. свого представника не направив, витребувані ухвалами суду від 21.12.2015р., 18.01.2016р. та 08.02.2016р. документи не представив та відзив на позов не подав, про причини незявлення суд належним чином не повідомив, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся судом належним чином.

Суд, у відповідності до вимог ст.ст. 64, 87 ГПК України, направляв відповідачу на належну адресу, вказану у позовній заяві, яка відповідає даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, копії ухвал господарського суду рекомендованим листом з повідомленням, яке повернуто підприємством зв'язку з посиланням на відсутність адресата.

Відповідно до розяснень та рекомендацій Пленуму Вищого господарського суду України, викладених в підпункті 3.9.1 пункту 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час та місце розгляду справи у разі виконання судом вимог частини першої ст. 64, ст. 87 ГПК України. За змістом зазначених статей, зокрема, в разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно підпункту 3.9.2 пункту 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що матеріалів справи достатньо для розгляду спору по суті, відповідно до права суду, передбаченого ст. 75 ГПК України, справа розглянута за наявними матеріалами.

Розглянувши позов товариства з обмеженою відповідальністю "Ростава", м. Київ (далі по тексту ТОВ "Ростава"), до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Край-1", с. Бузова Києво-Святошинського району (далі по тексту ТОВ "Край-1") всебічно та повно вивчивши зібрані у справі докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до частини 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів.

Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі договорів (стаття 179 ГК України) й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (стаття 627 ЦК України).

Відповідно до частини 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Підставою виникнення взаємних прав та обов'язків сторін у справі є укладений 08.04.2012р. між ТОВ "Ростава" та ТОВ «Край-2» Договір поставки №811.

Крім того, сторонами було погоджено протокол розбіжностей, підписаний представниками обох сторін та засвідчений печатками підприємств, та додатки до договору, тож його умови наводяться судом у їх кінцевій редакції.

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник постачає і передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товари згідно з замовленнями покупця (додаток №1 «Бланк замовлення») та товаросупровідною документацією, які складають невідємну частину цього договору, на умовах цього договору.

- покупець надає постачальнику консультаційні та маркетингові послуги у порядку згідно з умовами, передбаченими у Додатку №3 , що є невід'ємною частиною договору;

Постачальник повинен поставляти товари вчасно, до відповідного філіалу представництва, магазину покупця, який вказаний у замовленні, у відповідній кількості та належної якості, а також у відповідності до усіх інших вимог згідно з замовленням, договором та законодавством (п. 2.1 договору).

- постачальник поставляє, а покупець оплачує товари за цінами, зазначеними у специфікації (Додаток №2 «Специфікація»), затвердженої сторонами (пункт 3.1. Договору);

Пунктом 1.1 Додатку № 3 Спеціальні умови до договору сторонами погоджено, що покупець оплачує реалізовані товари за період один календарний тиждень у магазинах покупця протягом 7 банківських днів з дня закінчення календарного тижня за умови, що постачальник надасть належним чином оформлені рахунки та накладні (у формі відповідно до інструкцій покупця) на адресу покупця, яка вказана в статті 9, протягом не більше ніж 7 днів з дня поставки. Якщо у постачальника є борги по документам, покупець має право затримати розрахунок на відповідний час затримки наданих документів.

- покупець здійснює вчасний розрахунок за товари. Оплата виконується шляхом банківського переказу на рахунок Постачальника, зазначений у ст. 9 цього Договору протягом терміну платежу зазначеного у пункті 1.1 Додатку №3 «Спеціальні умови», за умови, що сума платежу не менше 50 грн.00 коп., та що Постачальник надасть належним чином оформлені накладні (у формі відповідно до інструкцій покупця) на адресу покупця. Якщо Постачальник не надасть накладні вчасно, покупець має право затримати розрахунок на відповідний час затримки у наданні документів. Покупець зобовязаний попередити Постачальника про недоліки у одержаних накладних (п.3.3 Протоколу розбіжностей до договору поставки №811 від 08.04.2012р.).

- цей Договір укладено строком до 31.12.2012р. Строк дії Договору автоматично продовжується на додаткові однорічні терміни у випадку, якщо не менше, ніж за 30 днів до закінчення його строку дії будь-яка сторона не повідомить іншу сторону у письмовій формі про свій намір припинити його дію (пункт 8.1. Договору).

В подальшому, 05.08.2014р. між ТОВ "Ростава", ТОВ Край-2 та ТОВ Край-1 укладено додаткову угоду до договору, згідно якої сторони дійшли згоди про заміну сторони покупця з ТОВ Край-2 на ТОВ Край-1 у зобовязанні по Договору № 811 від 08.04.2012р., відповідно всі права (як кредитора у зобовязанні по Договору) і обовязки (як боржника у зобовязанні по Договору) сторони покупця по договору поставки переходять з ТОВ Край-2 до ТОВ Край-1 і ТОВ Край-2 вибуває із зобовязання по договору як сторона. Решта умов Договору залишається без змін та сторони підтверджують свої зобовязання.

Отже в порядку ст.ст. 512-516 ЦК України було здійснено заміну сторони у зобовязанні, і всі права та обовязки покупця по договору поставки №811 від 08.04.2012р. перейшли до відповідача ТОВ Край-1.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Згідно положень статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

В порядку ст. 601 ЦК України сторонами складено та у двосторонньому порядку підписано угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог (копії залучені до матеріалів справи) всього на суму 210 697,64 грн., а саме:

21.07.2014р. між ТОВ «Ростава» та ТОВ «Край-2» укладено угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно якої сторони дійшли згоди провести зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 100 744,64 грн., строк виконання яких настав, у звязку з чим з дня укладання угоди грошове зобовязання сторони 1 (ТОВ «Край-2»), який є боржник по виконанню грошового зобовязання по оплаті поставленого товару за договором поставки від 08.04.2012р. №811, та грошове зобовязання сторони 2 (ТОВ «Ростава»), який є боржником по виконанню грошового зобовязання по оплаті наданих послуг за договором про надання послуг від 01.06.2013р. №619р/2013, припиняються на 100 744,64 грн.

15.10.2014р. між ТОВ «Ростава» та ТОВ «Край-1» укладено угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно якої сторони дійшли згоди провести зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 79600,00 грн., строк виконання яких настав, у звязку з чим з дня укладання угоди грошове зобовязання сторони 1 (ТОВ «Край-1»), який є боржник по виконанню грошового зобовязання по оплаті поставленого товару за договором поставки від 08.04.2012р. №811, та грошове зобовязання сторони 2 (ТОВ «Ростава»), який є боржником по виконанню грошового зобовязання по оплаті наданих послуг за договором про надання послуг від 20.02.2012р. №619р/2013, припиняються на суму 79600,00 грн.

31.10.2014р. між ТОВ «Ростава» та ТОВ «Край-1» укладено угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно якої сторони дійшли згоди провести зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 30353,00 грн., строк виконання яких настав, у звязку з чим з дня укладання угоди грошове зобовязання сторони 1 (ТОВ «Край-1»), який є боржник по виконанню грошового зобовязання по оплаті поставленого товару за договором поставки від 08.04.2012р. №811, та грошове зобовязання сторони 2 (ТОВ «Ростава»), який є боржником по виконанню грошового зобовязання по оплаті наданих послуг за договором про надання послуг від 01.06.2013р. №619р/2013, припиняються на суму 30353,00 грн.

Так, станом на 31.01.2015р. у відповідача виник обовязок оплатити отриманий товар на суму 263 984,80 грн., про що сторонами було погоджено, складено та підписано акт звірки взаємних розрахунків від 31.01.2015р. (копію залучено до матеріалів справи).

На виконання умов договору позивачем у період після 31.01.2015р. здійснювались поставки товару, а відповідачем отримано товар на загальну суму 357 485,52 грн. без зауважень та заперечень, що підтверджується належним чином підписаними повноважними представниками сторін та засвідченими печатками обох підприємств товарно-транспортними накладними, а саме:

- від 21.03.2015р. продаж товару РСК-003898 на суму 18326,64 грн.;

- від 21.03.2015р. продаж товару РСК-003899 на суму 45228,96 грн.;

- від 27.03.2015р. продаж товару РСК-004245 на суму 6516,24 грн.;

- від 27.03.2015р. продаж товару РСК-004246 на суму 30191,04 грн.;

- від 28.03.2015р. продаж товару РСК-004321 на суму 5 527,1 грн.;

- від 09.04.2015р. продаж товару РСК-004884 на суму 14 353,20 грн.;

- від 09.04.2015р. продаж товару РСК-004885 на суму 45 620,88 грн.;

- від 11.04.2015р. продаж товару РСК-005070 на суму 24 224,40 грн.;

- від 25.04.2015р. продаж товару РСК-005859 на суму 43 789,68 грн.;

- від 25.04.2015р. продаж товару РСК-005860 на суму 80 311,92 грн.;

- від 25.04.2015р. продаж товару РСК-005909 на суму 26 292,96 грн. (копії товарно-транспортних накладних залучено до матеріалів справи) і за якими суд достовірно може ідентифікувати відповідача, як особу, яка отримала товар від позивача на виконання укладеного між ними Договору.

При цьому підписання покупцем товарно-транспортних накладних, які є первинним обліковим документом у розумінні Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні і яка відповідає вимогам, зокрема ст. 9 названого Закону і Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, фіксує факт здійснення господарської операції і є підставою виникнення обовязку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідачем за договором поставки №811 від 08.04.2012р. протягом періоду з 31.01.2015р. до 15.01.2016р. оплачено 349 709,00 грн., що підтверджується банківськими виписками, копії яких залучено до матеріалів справи.

Позивач визнав за відповідачем повернення товару на загальну суму 31 641,18 грн. за період з 31.01.2015р. Відповідно до вимог ст.35 ГПК України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Отже, за відповідачем станом на 15.01.2016р рахується заборгованість в сумі 240120,14грн. ( 621 470,32 (263 984,80 + 357 485,52) сума поставки 381 350,18 (349 709,00-сума оплати + 31 641,18-сума повернення) = 240120,14).

Згідно до частини 1 ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. При цьому підписання покупцем товарно-транспортних накладних, які за своїми ознаками є первинними обліковими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», фіксує факт здійснення господарської операції і є підставою виникнення обовязку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Інший строк оплати поставленого товару визначений пунктом 1.1. Додатку №3 «Спеціальні умови» до Договору, згідно з яким покупець оплачує реалізовані товари за період один календарний тиждень у магазинах покупця протягом 7 календарних днів з дня закінчення календарного тижня, за умови, якщо сума платежу не менше 50,00 грн.

Абзацом другим частини 1 ст. 530 ЦК України передбачено можливість визначити строк виконання зобов'язання шляхом визначення вказівки на подію, яка неминуче має настати.

Разом із тим, суд зазначає, що реалізація товару, придбаного у відповідача, кінцевому споживачу, не є подією, що неминуче має настати. Товар може не бути реалізовано до завершення терміну придатності, або взагалі не бути реалізовано або пошкоджено чи втрачено і зазначене не залежить від волі сторін Договору.

Згідно визначення ст. 42 ГК України підприємництвом є самостійна, ініціативна, систематична на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання.

Пунктом 2.7 Договору сторони передбачили, що право власності і ризик випадкової загибелі або пошкодження товарів переходить від постачальника до покупця з моменту, коли товари, поставлені покупцю і вивантажені на приймальну платформу магазина, і сторони підписали накладну, що засвідчує те, що товари були отримані покупцем.

Разом із тим, враховуючи передбачений Договором порядок оплати товару після його реалізації, на противагу пункту 2.7 Договору всі ризики за Договором (в тому числі ризик пошкодження, завершення терміну придатності, ненастання взагалі події реалізації товару) фактично несе продавець, оскільки покупець за умовами Договору має оплачувати лише реалізований товар.

Крім того, сторонами у договорі не встановлено механізму інвентаризації нереалізованих залишків. Фактично в Договорі визначена можливість покупця в односторонньому порядку встановлювати та змінювати строк оплати, ухилятися від оплати отриманого товару, на що продавець згідно умов Договору не має механізму впливу.

За таких обставин, враховуючи те, що строк оплати товару та механізм його визначення умовами Договору належним чином не визначено, господарський суд доходить до висновку, що до відносин сторін слід застосовувати положення частини 1 ст. 692 ЦК України, відповідно до якої покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, тобто строк виконання відповідачем грошового зобов'язання є таким, що настав.

Зазначена позиція кореспондується з позицією, викладеною в пункті 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» та пункті 1 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права».

Крім того, в силу частин 1, 3 ст. 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це невигідно, обставина вважається такою, що настала.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з частиною 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Суд неоднаразово витребовував у відповідача документи, що підтверджують сплату відповідачем грошових коштів за договором - платіжні доручення, банківські виписки або довідку з банківської установи про дати та суми сплачених відповідачем позивачу грошових коштів. Відповідач відзив на позов та витребувані судом документи не подав, доказів оплати коштів за отриманий від позивача товар та/або повернення товару позивачу в більшому розмірі, ніж доводить суду позивач, не представив, відповідно доводи позивача не спростував.

Суд на підставі належних та допустимих письмових доказів, які позивач подав до матеріалів справи та в оригіналі надав для огляду в судовому засіданні, встановив, що сума основного боргу відповідача перед позивачем, строк оплати якої настав, складає 240 120,14 грн., за таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу підлягає задоволенню повністю.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши наявні у справі докази, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню. Суд приймає рішення про стягнення з відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Край-1» на користь позивача - товариства з обмеженою відповідальністю «Ростава» заборгованості в розмірі 240 120,14 грн., та у відповідності до ст. 49 ГПК України покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 2, 12, 22, 32-34, 43, 49, 69, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Ростава» до товариства з обмеженою відповідальністю «Край-1» задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Край-1" (08120, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Бузова, вул. Леніна, буд. 215А, кімната 3, ідентифікаційний код 22863249)

на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ростава» (04050, м. Київ, вул. Мельникова 12, ідентифікаційний код 36684971)

240 120,14 грн. (двісті сорок тисяч сто двадцять гривень чотирнадцять копійок) основного боргу,

3 601,80 грн. (три тисячі шістсот одну гривню вісімдесят копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 01.03.2016р.

Суддя О.В. Конюх