донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

01.03.2016 справа №905/2135/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: cудді за участю представників: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4, довіреність №01-0196/13 від 15.02.2016р. ОСОБА_5, довіреність №1 від 05.01.2016р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Факторія, м.Артемівськ Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від05.11.2015р. (повний текст підписано 10.11.2015р.)
у справі№905/2135/15 (суддя Д.М. Огороднік)
за позовомКомунального підприємства Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг, м.Артемівськ Донецької області
доТовариства з обмеженою відповідальністю Факторія, м.Артемівськ Донецької області
простягнення 40600,57грн.
В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг, м.Артемівськ Донецької області, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом, до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Факторія, м.Артемівськ Донецької області, про стягнення 40600,57грн., які складаються з боргу у розмірі 22344,50грн., інфляційних в розмірі 16691,34грн. та 3% річних в розмірі 1564,73грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 05.11.2015р. (повний текст підписано 10.11.2015р.) у справі №905/2135/15 позовні вимоги задоволені частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторія» на користь Комунального підприємства «Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» заборгованість у розмірі 22344,50грн., інфляційні у розмірі 11615,62грн., 3% річних у розмірі 729,90грн.

Рішення суду мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договорів №61 від 01.02.2013р. та №62 від 01.02.2013р. на здійснення контролю з диспетчерського пульту за працею ліфтів в частині оплати наданих позивачем послуг.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю Факторія звернулося з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 05.11.2015р. (повний текст підписано 10.11.2015р.) у справі №905/2135/15.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, що призвело до порушення прав відповідача. Апелянт зазначає про те, що рішення прийнято судом за наслідками неповного зясування обставин, які мають значення для справи.

Відповідач в апеляційній скарзі наголошує на наступних порушеннях норм процесуального права: позивачем не направлялася копія позовної заяви на адресу відповідача; суд першої інстанції не надав можливості ознайомитися з матеріалами справи та передчасно прийняв рішення.

На думку скаржника, рішення суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи з огляду на наступне: в матеріалах справи відсутні акти виконаних робіт; відповідачу не виставлялися рахунки на оплату; факт здійснення позивачем контролю з диспетчерського пульту за працею ліфтів не доведений; в акті звірки розрахунків між сторонами за січень місяць 2014р. нараховано 9246,00грн., в той час як місячна плата становить 770,50грн.; договори №61 та №62 від 01.02.2013р. припинили свою дію 31.12.2014р.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 05.02.2016р. у справі №905/2135/15 прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд скарги призначено на 01.03.2016р. Вказана ухвала отримана сторонами, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень з цією ухвалою.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач проти доводів скаржника заперечив та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Факторія, а рішення господарського суду Донецької області від 05.11.2015р. (повний текст підписано 10.11.2015р.) у справі №905/2135/15 - залишити без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні 01.03.2016р. підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Просив скасувати рішення господарського суду Донецької області від 05.11.2015р. (повний текст підписано 10.11.2015р.) у справі №905/2135/15.

Представник позивача в судовому засіданні 01.03.2016р. пояснив, що вважає рішення господарського суду таким, що прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є обґрунтованим та законним, підстави для його скасування відсутні. У звязку з цим просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

01.02.2013р. між Комунальним підприємством Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг (далі - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Факторія (далі - замовник) були підписані договори №61 та №62 на здійснення контролю з диспетчерського пульту за працею ліфтів (далі договори №61 та №62).

За умовами п.1.1 договорів замовник доручає, а виконавець приймає на себе забовязання по здійсненню контроля з диспетчерського пульту за працею ліфтів, встановлених в жилих будинках №39 та №45 по вул. ОСОБА_3, підключеного до обєднаної системи звязку СДК-256 ЗАО «Гомельліфт», та своєчасному виклику аварійної бригади електромеханіків СЛУ-2 ПрАТ «ОТИС».

Відповідно до п.2.1 договорів при виконанні цих договорів сторони керуються: Правилами обладнання безпечної експлуатації ліфтів, Правилами обладнання електроустановок, Правилами техніки безпеки при експлуатації електроустановок споживачів, Порядком експлуатації технічного обслуговування і ремонту ліфтів та диспетчерських систем, та іншими інструктивно-нормативними документами, які регламентують питання експлуатації та технічного обслуговування ліфтів.

Ціна на здійснення контролю з диспетчерського пульту за працею ліфтів, протягом дії договорів, підлягає перегляду у випадку введення нових тарифів на здійснення послуг утримання будинків, споруд та прибудинкової території, затверджених рішенням виконавчого комітету Артемівської міської ради. Про зміну ціни виконавець повідомляє замовника за місяць, в письмовій формі (п.3.2 договорів).

Договори №61 та №62 підписані сторонами без розбіжностей та зауважень, скріплені печатками підприємств.

До договорів між сторонами підписані калькуляції вартості послуг по здійсненню контролю за роботою ліфтів з диспетчерського пульта для Товариства з обмеженою відповідальністю Факторія, відповідно до яких, вартість обслуговування ліфтів в місяць з ПДВ по вул. Декабристів, 39 складає 385,25грн., та по вул. Декабристів, 45 складає 385,25грн. Всього по двом договорам вартість послуг складає 770,50грн. в місяць.

Позивачем на виконання умов договору в період з 01.02.2013р. по 01.07.2015р. були надані послуги вартістю 22344,50грн. Відповідач свої зобовязання з оплати наданих послуг за договорами №61 та №62 належним чином не виконав. Зазначене стало підставою для звернення з позовом до суду про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Факторія заборгованості у розмірі 22344,50грн., а також інфляційних у розмірі 16691,34грн. та 3% річних у розмірі 1564,73грн.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.11 ЦК України, договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків. Таким чином, відповідно до умов договорів №61 та №62 від 01.02.2013р., між сторонами у справі виникли певні взаємні зобовязання.

Укладені між сторонами правочини за своїм змістом та своєю правовою природою є договорами про надання житлово-комунальних послуг, які підпадають під правове регулювання норм глави 63 ЦК України, Закону України «Про житлові комунальні послуги» та інших підзаконних нормативних актів, які регулюють відносини в сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується сплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Відповідно до статті 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Твердження апелянта про те, що в 2015р. договір на здійснення контролю з диспетчерського пульту за працею ліфтів між сторонами по справі не укладався, а договори №61 та №62 закінчилися 31.12.2014р. спростовується наступним.

За приписам ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон) житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

До повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема визначення виконавця житлово-комунальних послуг; управління об'єктами у сфері житлово-комунальних послуг, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації; укладання договорів з підприємствами різних форм власності на вироблення та/або виконання житлово-комунальних послуг (ст.7 Закону )

Приписами статті 19 вищевказаного Закону встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Стаття 21 Закону передбачає, що виконавець зобов'язаний: забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, на виконання рішення виконкому Артемівської міської ради від 14.01.2009р. №27 відповідно до наказу Управління муніципального розвитку Артемівської міської ради від 19.01.2009р. №9 було проведено конкурс по відбору виконавців по утриманню будинків, споруд та прибудинкових територій в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м.Артемівська. Переможцем конкурсу за лотом №5 затверджено Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторія» (Наказ Управління муніципального розвитку Артемівської міської ради від 16.03.2009р. №30).

04.03.2009р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторія» (далі - виконавець) та Управлінням муніципального розвитку Артемівської міської ради (далі власник) та Комунальним підприємством «Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» (далі замовник) був укладений договір №5 на утримання житлових будинків, споруд та прибудинкових територій (далі договір №5). За цим договором замовник передає на утримання виконавцю нерухоме майно - житлові будинки, споруди та прибудинкові території, власником якого є територіальна громада міста Артемівська, а також функції з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, а виконавець, відповідно, приймає це майно для здійснення функцій з його утримання та проведення розрахунків зі споживачами.

За умовами цього договору відповідачу передано на утримання низку будинків, в тому числі будинки за адресою: вул.Декабристів,39 та вул. Декабристів, 45. Відповідач має забезпечити кваліфіковане, якісне, гарантоване обслуговування та ремонт житлового фонду, його технічного обладнання, надання житлово-комунальних послуг, дотримання санітарного стану прибудинкових територій для створення мешканцям будинків належних умов проживання.

Строк дії договору №5 (від 04.03.2009р.) до 28.02.2010р. Пунктом 5.2 договору передбачено, що він підлягає пролонгації на чотири календарних роки у разі виконання виконавцем інвестиційного плану.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до додаткової угоди від 01.03.2010р. договір №5 було пролонговано до 28.02.2014р.

01.03.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторія», Управлінням муніципального розвитку Артемівської міської ради та Комунальним підприємством «Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» був укладений аналогічний договір №5 на утримання житлових будинків, споруд та прибудинкових територій. Відповідно до п.6.1 договору він вважається укладеним і набирає чинності з 01.03.2014р. та діє до 28.02.2015р. включно. Договір підлягає пролонгації кожен календарний рік на загальний термін до 28.02.2019р. по результатам проведення щорічного звіту у разі виконання всіх умов договору. За умовами цього договору відповідачу передано на утримання низку будинків, у тому числі будинки за адресою: вул.Декабристів,39 та вул.Декабристів,45.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.03.2015р. позивач звернувся до відповідача з заявою про припинення з 01.07.2015р. дії договору №5 у звязку з закінченням його строку, невиконанням умов та суттєвим його порушенням. 31.03.2015р. між позивачем та відповідачем підписана додаткова угода про припинення дії договору на утримання житлових будинків №5 з 00 годин 01.07.2015р. та 30.06.2015р. підписано акт приймання-передачі житлових будинків, визначених в додатку №1 до договору №5. Вищезазначений акт підписаний та скріплений печатками підприємств.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторія» прийняло на себе функції виконавця житлово-комунальних послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, у тому числі будинків за адресою: вул.Декабристів,39 та вул.Декабристів,45.

За приписами ст.16 Закону порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства; перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (споруди); комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв.

За умовами п.5.5.5 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» (затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.20015р.) утримання і ремонт ліфтів здійснює виконавець послуг або за договором - спеціалізована організація. Пунктом 5.5.13 передбачено, що для груп ліфтів рекомендується застосовувати диспетчерське управління, що знижує вартість експлуатації і поліпшує нагляд за ліфтами; робота диспетчеризованих ліфтів допускається за умови постійної присутності диспетчера біля пульта. Приміщення для диспетчерського пульта повинно міститися в центрі групи ліфтів, що обслуговуються.

Утримання житлового фонду передбачає виконання робіт, передбачених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства України від 10.08.2004р. N150 "Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд", до такого примірного переліку віднесені в тому числі послуги диспетчеризація ліфтів.

Враховуючи, що відповідач був визначений виконавцем житлово-комунальних послуг, а також те, що для виконання договорів №5 між позивачем та відповідачем підписані договори №61 та №62, які передбачають надання та споживання одного з видів житлово-комунальних послуг (здійснення контролю з диспетчерського пульту за роботою ліфтів), чинність договорів №61 та №62, якщо інше не погоджено сторонами, залежить від чинності договорів №5.

Відповідно до п.4.1 договорів №61 та №62 строк дії договорів встановлюється з 01.02.2013р. по 31.12.2013р.

Пунктом 4.2 передбачено, що договір вважається пролонгованим на наступний рік на тих самих умовах, якщо жодна зі сторін не висловить відмову від його пролонгації, за один місяць до закінчення дії договору (письмово).

Оскільки відповідач був визначений як виконавець житлово-комунальних послуг та надавав останні на підставі договору №5 починаючи з 2009р. по 01.07.2015р., то відповідно договори №61 та №62 також припинили свою дію з 01.07.2015р.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, договори №61 та №62 діяли з 01.02.2013р. до 01.07.2015р. Жодних доказів припинення договорів №61 та №62 раніше, ніж 01.07.2015р. відповідачем суду не надано.

За твердженнями позивача, на виконання умов договорів №61 та №62, позивачем були надані відповідачу послуги, передбачені умовами договору.

Апелянт зазначає про те, що факт здійснення позивачем контролю з диспетчерського пульту за працею ліфтів не доведений, оскільки в матеріалах справи відсутні акти виконаних робіт та відповідачу не виставлялися рахунки на оплату.

З цього приводу судова колегія зазначає наступне. За умовами п.2.2.8 договорів №61 та №62 виконавець зобовязаний предявляти замовнику рахунок на оплату та акт виконаних робіт за звітний місяць не пізніше 20 числа наступного місяця, з урахуванням простоїв ліфтів, якщо такі були, після надання інформації про простої замовником.

Пунктом 3.3 договорів №61 та №62 передбачено, що оплата виконаних робіт здійснюється 25 числа, наступного місяця за звітнім.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що в нього відсутні акти виконаних робіт та рахунки на оплату у звязку з тим, що відповідач кожен місяць отримував від позивача акти та рахунки, проте жодного разу не повернув позивачу підписані зі свого боку документи.

Проаналізувавши умови договору, судова колегія дійшла висновку, що здійснення оплати вартості послуг не залежить від моменту складення та підписання актів наданих послуг, а також від моменту отримання рахунку на оплату.

Крім того, між позивачем та відповідачем проведена звірка взаємних розрахунків. Акт звіряння розрахунків від 18.08.2015р. був підписаний сторонами та скріплений печатками підприємств. Зі змісту зазначеного акту вбачається, що відповідач підтверджує факт надання послуг з січня 2014р. по грудень 2014р. та факт наявності заборгованості за надані послуги в розмірі 9246,00грн., не зважаючи на відсутність актів виконаних робіт та рахунків на оплату.

Стосовно посилання відповідача на те, що в акті звірки за січень місяць 2014р. позивачем нараховано 9246,00грн., в той час як місячна плата становить 770,50грн., представник позивача в судовому засіданні пояснив, що це зазначений розмір заборгованості відповідача за дванадцять місяців починаючи з 01.02.2013р.

Разом з тим, судовою колегією прийнято до уваги, що в матеріалах справи наявна копія договору №806 від 30.04.2004р., підписаного між Закритим акціонерним товариством «Отіс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторія» про виконання технічного обслуговування ліфтів та диспетчерських систем. Також до матеріалів справи долучена довідка Закритого акціонерного товариства «Отіс», відповідно до якої останнє відповідно до договору №806 починаючи з 01.05.2004р. по 30.06.2015р. виконувало технічне обслуговування та ремонт ліфтів та диспетчерських систем, що установлені в житлових будинках у Товариства з обмеженою відповідальністю Факторія.

На підставі вищевикладеного, а також враховуючи, що матеріали справи підтверджують виконання відповідачем функцій утримання та обслуговування житлових будинків за адресою: вул.Декабристів,39 та вул.Декабристів,45, а також функцій з технічного та диспетчерського обслуговування ліфтів (які відповідач замовляв у Закритого акціонерного товариства «Отіс») та специфіку послуг у сфері житлово-комунальних відносин, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що навіть за відсутності підписаних обома сторонами актів виконаних робіт, факт надання позивачем послуг по здійсненню контролю з диспетчерського пульту за роботою ліфтів та споживання останніх в момент їх надання є підтвердженим.

Відповідачем не надано суд будь-яких доказів, які б спростовували факт надання позивачем послуг за договорами №61 та №62 у період з 01.02.2013р. до 01.07.2015р.

Як було зазначено раніше, відповідно до п.3.3 договорів №61 та №62 оплата виконаних робіт здійснюється 25 числа, наступного місяця за звітнім. В договорах сторонами погоджено щомісячний розмір вартості послуги, а саме 385,25 грн., що по двом договорам складає 770,50 грн. щомісяця починаючи з лютого 2013р. по червень 2015р.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.ст.525, 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом. За приписами ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За приписами ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи, нарікань на якість та обсяги наданих послуг від відповідача не надходило. В свою чергу, відповідач уклавши договір, прийняв на себе зобовязання своєчасно сплачувати замовлені послуги. Однак свої зобовязання відповідач, всупереч, умовам договору, вимогам вищевикладених статей ЦК України та ГК України, належним чином не виконав. Доказів оплати вартості наданих послуг відповідач суду не надав.

З огляду на вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що місцевий господарський суд обґрунтовано дійшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 22344,50грн. по оплаті наданих послуг за період з 01.02.2013р. до 01.07.2015р.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки, як вірно встановлено місцевим господарським судом, фактичні обставини справи свідчать про порушення відповідачем умов договору щодо своєчасної оплати, то суд першої інстанції правильно зазначив про наявність правових підстав для стягнення з відповідача передбачених ч.2 ст.625 ЦК України 3% річних та інфляційних.

Перевіривши розрахунок суду першої інстанції, судова колегія зазначає, що він є арифметично вірним, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають інфляційні у розмірі 11615,62грн. та 3% річних у розмірі 729,90грн.

Посилання апелянта на те, що позивачем на адресу відповідача не направлялася копія позовної заяви, не відповідає матеріалам справи. Так, в матеріалах справи міститься засвідчена копія опису вкладення до листа з відбитком печатки підприємства поштового звязку та засвідчена копія фіскального чеку, які підтверджують факт направлення позивачем копії позовної заяви разом з додатками на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Скаржник при зверненні до Донецького апеляційного господарського суду наголосив, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм процесуального права, яке полягало разом з іншим в тому, що суд першої інстанції не надав йому можливості для ознайомлення з матеріалами справи, чим порушив його права. З цього приводу судова колегія зазначає наступне.

Позовна заява Комунального підприємства Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг була прийнята до розгляду ухвалою господарського суду Донецької області від 11.09.2015р. Розгляд справи двічі відкладався у звязку з неявкою представника відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, заява про ознайомлення з матеріалами справи була подана представником відповідача до господарського суду Донецької області лише 05.11.2015р. Враховуючи обмеженість строку розгляду справи, визначеного статтею 69 ГПК України, 05.11.2015р. господарський суд Донецької області виніс рішення по справі без участі представника відповідача. Оскільки суд першої інстанції під час винесення рішення керувався нормами ГПК України, а також враховуючи, що стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами, посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права судовою колегією не приймаються.

З огляду на викладене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Донецької області від 05.11.2015р. (повний текст підписано 10.11.2015р.) у справі №905/2135/15 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає приписам ст.43 ГПК України, підстав для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги за наведеними в ній мотивами не вбачається.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору при зверненні з апеляційною скаргою підлягають віднесенню на заявника скарги.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Факторія, м.Артемівськ Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 05.11.2015р. (повний текст підписано 10.11.2015р.) у справі №905/2135/15 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 05.11.2015р. (повний текст підписано 10.11.2015р.) у справі №905/2135/15 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Судді Н.В. Ломовцева

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим: 1 позивачу; 2 відповідачу; 1 ГСДО; 1 до справи; 1 ДАГС.