УХВАЛА

25.02.2016 р.Справа № 910/32971/15

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Приватного підприємства "СВ ДЕВЕЛОПМЕНТ"

про зобов'язання вчинити дії

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Ліпіній В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю № б/н від 13.09.2015 р. ;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного підприємства "СВ ДЕВЕЛОПМЕНТ" про зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 30.12.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 26.01.2016 р.

У судове засідання 26.01.2016 р. представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

30.12.2015 р. через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову.

26.01.2016 р. через відділ діловодства суду від позивача надійшли клопотання про долучення доказів по справі та клопотання про витребування доказів.

Представник позивача у судовому засіданні 26.01.2016 р. подала клопотання продовження строку вирішення спору у справі на 15 днів.

Ухвалою від 26.01.2016 р. продовжено строк вирішення спору у справі на 15 днів, розгляд справи відкладено на 25.02.2016 р.

Представник відповідача у судове засідання 25.02.2016 р. повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Жодних заяв, клопотань від відповідача через відділ діловодства суду не надходило.

У судовому засіданні 25.02.2016 р. представник позивача підтримала заяву про забезпечення позову, подану 30.12.2015 р.

Дослідивши наявні в справі матеріали з огляду на подану заяву про забезпечення позову, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються вимоги вказаної заяви, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд відзначає наступне.

Забезпечення позову, за своєю правовою природою, є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів держави, територіальних громад, юридичних або фізичних осіб.

У відповідності до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Отже, із змісту зазначеної норми вбачається, що підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених вимог.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 1 ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування, зокрема, своїх вимог. Наведене стосується й вимоги щодо забезпечення позову.

Тобто, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову (п. 1.1. інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.12.2006 № 01-8/2776 «Про деякі питання практики забезпечення позову»).

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9).

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у ній являється вимога про припинення порушення авторських прав позивача та стягнення компенсації за порушення авторських прав.

У заяві про вжиття заходів до забезпечення позову позивач просить суд заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтернет Інвест» здійснювати дії щодо передання прав на доменне ім'я SVDEVELOPMENT.COM, та вчиняти інші дії щодо внесення змін стосовно будь-яких даних реєстранта (власника), реєстратора доменного імені, припиняти (скасовувати) делегування доменного імені або видаляти доменне ім'я.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позивачем не обґрунтовано та не доведено належними доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заходу до забезпечення позову, та що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 66, 67, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Суддя Н.І. Зеленіна