ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.02.2016 Справа № 905/321/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Огороднік Д.М., розглянувши матеріали

за позовом Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго"
доВиробничої одиниці обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" "Краснолиманська тепломережа" Відділу освіти Краснолиманської міської ради
простягнення 251745,15 грн.
Представники сторін: від позивача: ОСОБА_1-представник за довіреністю; від відповідача: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" Виробничої одиниці обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" "Краснолиманська тепломережа" до Відділу освіти Краснолиманської міської ради про стягнення суми основного боргу у розмірі 245247,06грн.; суми інфляційного збільшення боргу у розмірі 4653,70грн.; суми 3% річних у розмірі 1844,39грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов мирової угоди, шляхом проведення сплати заборгованості рівними частинами по 40874,51 грн.

На підтвердження вказаних обставин, позивач надав належним чином завірені копії: розрахунку суми боргу; мирової угоди від 09.10.2013 по справі №905/6819/13; ухвали господарського суду Донецької області від 23.10.2013 по справі №905/6819/13; претензії №2; відповіді на претензію №2 від 24.01.2014; претензії №6 від 10.02.2014; відповіді на претензію №6 від 10.02.2014; повідомлення Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго"; листа-попередження від 01.04.2014; відповіді на лист-попередження №1 від 01.04. 2014;попередження №140 від 10.02.2014; відповіді на попередження №140 від 10.02.2014; листа-попередження №2 від 14.04.2014; заяви про відкриття виконавчого провадження; постанови разом з супровідним листом про відмову у відкритті виконавчого провадження; претензії №юр/29-2015 від 18.05.2015; відповіді на претензію №юр/29-2015 від 18.05.2015; претензії №юр/59-2015 від 18.05.2015 від 16.11.2015; відповіді на претензію №юр/59-2015 від 18.05.2015 від 16.11.2015; договору №56 від 12.01.2012 з додатками; договору №56/1 від 03.07.2012 з додатками; договору №56/2 від 11.12.2012 з додатками; претензії №14 від 27.08.2013; відповіді на претензію №14 від 27.08.2013; рахунків №375 від 26.10.2012; №395 від 01.11.2012; №396 від 01.11.2012; №478 від 28.11.2012; №479 від 28.11.2012; №480 від 28.11.2012; №477 від 28.11.2012; №613 від 02.01.2013; №616 від 03.01.2012; №615 від 03.01.2013; актів №№375, 395, 396, 478, 479, 480, 477, 614, 613, 616, 615; актів звірки взаємних розрахунків від 01.05.2012, від 01.10.2012, від 02.09.2013, від 01.01.2013; повідомлень №638 від 04.09.2012, №709 від 26.09.2012,№733 від 03.10.2012, №887 від 16.11.2012, №356-Ю від 29.11.2012, №661 від 17.06.2013, №801 від 14.08.2013; відповіді №01/17-101 від 25.06.2015; досудового попередження; гарантійного листа; повідомлення від 15.08.2012; відповіді на лист №801 від 14.08.2013; відповіді на попередження від 20.11.2012.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 29.01.2016 порушено провадження по справі №905/321/16, судове засідання призначено на 23.02.2016.

23.02.2016 у судове засідання з'явився представник позивача та підтримав свою правову позицію, викладену у позовній заяві у повному обсягу. Разом з тим, на вимогу суду, подав до залучення до матеріалів справи акт звірки взаємних розрахунків станом на 19.02.2016.

Відповідач явку уповноваженого представника у зазначене судове засідання не забезпечив, разом з тим, через канцелярію, суду подав відзив на позовну заяву разом з клопотанням про розгляд справи без його участі. Зі змісту відзиву на позовну заяву вбачається, що Відділ освіти Краснолиманської міської ради позовні вимоги визнає частково, на суму простроченої основної заборгованості у розмірі 245247,06грн. Проти нарахування суми інфляційного збільшення боргу у розмірі 4653,70грн. та суми 3% річних у розмірі 1844,39грн. заперечує з тих підстав, що відповідач є бюджетною установою, тому фінансується з місцевого бюджету, внаслідок чого не має можливості сплачувати непередбачені додаткові витрати. За таких обставин Відділ освіти Краснолиманської міської ради просить суд звільнити його від сплати останніх.

Представник позивача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявляв, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши його пояснення, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Донецької області у справі № 905/6819/13 від 23.10.2013 затверджено мирову угоду Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго в особі виробничої одиниці Краснолиманська тепломережа та відділу освіти Краснолиманської міської ради згідно якої, відповідач - відділ освіти Краснолиманської міської ради протягом 36 місяців зобов'язується здійснити погашення заборгованості за використані послуги з централізованого теплопостачання на суму 1471482,36 грн., щомісяця рівними частинами по 40874,51 грн., починаючи з січня 2014 року до повного погашення заборгованості. При достроковому фінансуванні відповідача з міського бюджету сума заборгованості за використані послуги з централізованого теплопостачання сплачується достроково. Оплата заборгованості здійснюється відповідачем без надання йому додаткових платіжних документів на поточний рахунок позивача. Позивач відмовляється від стягнення нарахованих відповідачу інфляційних витрат в сумі 1471,48 грн., та 3 % річних від суми заборгованості у сумі 23115,90 грн. Судовий збір у сумі 29921,40 грн. покладається на відповідача. Провадження у справі №905/6819/13 припинено.

Позивач зазначає, що відповідач не виконує свої зобов'язання починаючи з липня 2015 року по сплаті щомісячно по 40874,51 грн., згідно умов укладеної та затвердженої Судом мирової угоди, не сплачує заборгованість за період з 01.07.2015 по 01.01.2016, що дорівнює 245247,06 грн.

Відповідно до ст. 45 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим кодексом та іншими законами України. Усі судові рішення викладаються у письмовій формі. Статтею 115 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Одним із способів вирішення спору є мирова угода сторін, укладена сторонами в процесі розгляду справи, затверджена судом, яка може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмету позову. Наказ господарського суду про примусове виконання мирової угоди не видається, оскільки провадження зі справи припинено. У разі ж ухилення однієї зі сторін від виконання мирової угоди:

- якщо ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам статті 19 Закону України Про виконавче провадження, то вона є виконавчим документом у розумінні пункту 2 частини другої статті 3 названого Закону і підлягає виконанню Державною виконавчою службою;

- якщо ж ухвала суду про затвердження мирової угоди не містить усіх даних, зазначених у статті 19 названого Закону, то така ухвала не має статусу виконавчого документа, і інша сторона у справі не позбавлена права звернутися з позовом про спонукання до виконання мирової угоди шляхом обрання належного способу захисту порушеного права.

Оскільки ухвала суду про затвердження мирової угоди по справі № 905/6819/13 не має статусу виконавчого документу, то відповідно стягувач по ній звернувся з вказаним позовом.

Обов'язок відповідача сплатити заборгованість по мировій угоді продовжує існувати на момент розгляду даної справи.

Відповідно до ст. 193 господарського процесуального кодексу України господарські зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з ст. 509 цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цивільного кодексу України.

За умовами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зі змісту мирової угоди від 09.10.2013 по справі №905/6819/13 вбачається, що сторони у мировій угоді обумовили, що відповідач добровільно сплачує заборгованість рівними частинами протягом періоду часу, що дорівнює 36 календарних місяців, а саме: по 40874,51 грн. щомісяця, починаючи з січня 2014р. Однак, за період з 01.07.2015 по 01.01.2016, відповідач не здійснив жодного платежу.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву визнає суму боргу за умовами мирової угоди від 09.10.2013 по справі №905/6819/13 у розмірі 245247,06грн. у повному обсягу.

Окрім того, позивачем до матеріалів справи надано акт звірки взаємних розрахунків суми основного боргу, підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

Отже, факт невиконання умов мирової угоди за період з 01.07.2015 по 01.01.2016 та факт наявності заборгованості відповідача у розмірі 245247,06грн. позивачем документально підтверджений та визнаний відповідачем.

Враховуючи викладене, з урахуванням відзиву відповідача про визнання суми основного боргу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з Відділу освіти Краснолиманської міської ради суми основного боргу у розмірі 245247,06грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсягу.

Враховуючи те, що відповідачем прострочено строк виконання зобов'язання, позивач просить з відповідача стягнути за період з 01.08.2015 по 18.01.2016, 3% річних у розмірі 1844,39грн. та інфляційні втрати у розмірі 4653,70грн.

Стаття 625 Цивільного кодексу України не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобовязання, за вимогою кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Доводи відповідача про неправомірність нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суму боргу, судом не приймаються, оскільки нарахування останніх не повязано з джерелом фінансування відповідача та не залежить від того, погашення заборгованості повинно відбуватись за рахунок коштів отриманих від власної господарської діяльності або за рахунок коштів, які надійдуть з бюджету.

Згідно висновків, які містяться у постанові Верховного Суду України №11/446 від 15.05.2012 та рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005, відсутність бюджетних коштів не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання.

Окрім того, суд зазначає, що чинним законодавством передбачено лише можливість зменшення судом розміру неустойки (штрафу, пені).

За таких обставин, клопотання відповідача про звільнення його від сплати 3% річних та інфляційних втрат є необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат позивача, суд визнає його вірним, тому позовні вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 1844,39грн. та інфляційних втрат у розмірі 4653,70 грн. підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з Відділу освіти Краснолиманської міської ради суми 3% річних у розмірі 1844,39грн. та суми інфляційного збільшення боргу у розмірі 4653,70грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Судовими доказами, за визначенням ст.ст. 32-36 Господарського процесуального кодексу України, слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Беручи до уваги викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відділу освіти Краснолиманської міської ради (84400, Донецька область, м.Красний Лиман, вул. Фрунзе,15 з будь якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго"(юридична адреса: 84307, Донецька область, м.Краматорськ, пров.Земляний,2; фактична адреса: 85114, Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Ємельянова,69; ) в інтересах Виробничої одиниці обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" "Краснолиманська тепломережа"(84404, Донецька область, м.Красний Лиман, пров.Робочий,6а; ) суму заборгованості за умовами мирової угоди у розмірі 245247(двісті сорок п'ять тисяч двісті сорок сім)грн. 06коп.; суму 3% річних у розмірі 1844(одна тисяча вісімсот сорок чотири)грн. 39коп.; суму інфляційного збільшення боргу у розмірі 4653(чотири тисячі шістсот п'ятдесят три)грн. 70коп.; суму судового збору у розмірі 3776(три тисячі сімсот сімдесят шість)грн. 18коп., кошти перерахувати на р/р7050 ПАТ КБ Приватбанк МФО 335496 , отримувач Виробнича одиниця обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" "Краснолиманська тепломережа".

4. Після набранням рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Дата складення повного рішення 29.02.2016

Суддя Д.М. Огороднік