ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2016 р. Справа № 911/155/16

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд»

про стягнення 27618,72 грн.

секретар судового засідання (ст. секретар): Мамчур А.О.

за участю представників:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

Обставини справи:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» (далі відповідач) про стягнення 27618,72 грн.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів «Богдан», д/н НОМЕР_1, який належить ТОВ «Бердянські ковбаси», та «Ford», д/н НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПАТ «СК «Скайд» згідно полісу ОСЦПВ № АІ/4484454, було пошкоджено застрахований у ПрAT «СК «АХА Страхування» транспортний засіб «Богдан», д/н НОМЕР_3, який належить ТОВ «Бердянські ковбаси» на праві приватної власності.

Позивач у відповідності з умовами договору страхування здійснив виплату страхового відшкодування ТОВ «Бердянські ковбаси» в сумі 55237,44 грн. Оскільки, відповідно до постанови Оболонського районного суду міста Києва, зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України водіями обох транспортних засобів, ступінь вини кожного з яких дорівнює 50% / 50%, позивач просив суд стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Скайд» в порядку регресу 27618,72 грн., а також судові витрати покласти на відповідача.

Розгляд справи відкладався.

Представник позивача у судовому засіданні 28.01.2016 р. позовні вимоги підтримував, у судове засідання 03.03.2016 р. не зявився.

03.03.2016 р. до господарського суду Київської області від відповідача засобами електронного звязку надійшла сканована копія клопотання № 832К від 03.03.2016 р. про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Також до господарського суду Київської області від відповідача засобами електронного звязку надійшла сканована копія відзиву № 831К від 03.03.2016 р., за змістом якого відповідач заперечує проти позову, вважає позовні вимоги необгрунтованими, оскільки позивачем не надано необхідних документів, що підтверджують співвідношення відповідальності водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оскільки винною особою у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано водія ОСОБА_1; автомобіль «Богдан», д/н НОМЕР_1 було застраховано у ПрАТ «СК «АХА Страхування» за договором добровільного страхування; після виплати страхового відшкодування позивач звернувся до відповідача з регресною вимогою на загальну суму 55237,44 грн.

При цьому відповідач зазначив, що у матеріалах справи наявна постанова Оболонського районного суду м. Києва від 01.04.2015 р. у справі № 756/3472/15-п, що підтверджує обопільну вину осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у звязку з чим після отримання претензії № ЛВ 9310 від 04.08.2015 р. ПАТ «СК «Скайд» звернулось до ПрАТ «СК «АХА Страхування» з листом № 3023К від 16.11.2015 p., в якому просило надати копії постанов суду, що встановлюють ступінь вини кожного з учасників ДТП, проте позивач вказаних постанов суду не надав. Таким чином, оскільки позивачем не надано документів, що підтверджують співвідношення відповідальності водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за вчинення даної пригоди, відповідач вважає позовні вимоги безпідставними.

Поряд з цим відповідач зазначив, що підставою виникнення спірних правовідносини щодо виплати страхового відшкодування в порядку зворотної вимоги є первинні правовідносини, що стосуються виплати страховиком страхового відшкодування за договором добровільного страхування, відтак правильність визначення розміру страхового відшкодування з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу, визначеного субсктом оціночної діяльності, є обставинами, що впливають на правильність вирішення спору про стягнення таких сум в порядку зворотної вимоги. Натомість, в порушення вимог закону, на думку відповідача, позивачем не надано належних та допустимих доказів визначення розміру страхового відшкодування, з урахування зносу автомобіля, та визначення розміру завданої шкоди на підставі незалежної оцінки, звіту про оцінку майна, яким визначена реальна вартість втраченого майна, здійсненого субєктом оціночної діяльності. При цьому, позивач здійснював розрахунок страхового відшкодування, що підлягає стягненню з відповідача, на підставі вартості відновлювального ремонту пошкодженого майна без врахування зносу автомобіля, що суперечить вимогам ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідач у судові засідання 28.01.2016 р., 03.03.2016 р. представника не направив, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належно.

Згідно із абз. 3 пп. 3.9.1 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

14.05.2014 р. між ПрAT «СК «АХА Страхування» та ТОВ «Бердянські ковбаси» (далі - страхувальник) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 134375Га/14зп/б, (далі - договір), відповідно до умов якого ПрAT «СК «АХА Страхування» взяло на себе зобовязання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Богдан», д/н НОМЕР_1, його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

14.02.2015 р. у м. Києві, на перехресті вул. Полярної та пр. Маршала Рокосовського відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Ford», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Богдан», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ТОВ «Бердянські ковбаси», під керуванням ОСОБА_2

Відповідно до постанови Оболонського районного суду міста Києва від 01.04.2015 р., зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення правил дорожнього руху України водіями транспортних засобів «Ford» та «Богдан».

Згідно з умовами договору № 134375Га/14зп/б від 14.05.2014 р., на підставі страхових актів № 1.003.15.02172/VESK07921 від 02.04.2015 р., 1.003.15.02172/VESK09695 р. від 27.04.2015 р. про виплату страхового відшкодування, позивачем було виплачено на користь страхувальника страхове відшкодування в сумі 55237,44 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 167094 від 03.04.2015 р. та № 170757 від 28.04.2015 р., копії яких долучені до матеріалів справи, оригінали оглянуті судом.

Зважаючи на той факт, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Ford», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Скайд» на підставі полісу ОСЦПВ № АІ/4484454, позивачем було направлено на адресу відповідача регресну вимогу № ЛВ9310 від 04.08.2015 р. з проханням виплатити страхове відшкодування на користь позивача. Однак, вказана вимога була залишена відповідачем без задоволення, у звязку з чим ПрAT «СК «АХА Страхування» і звернулось до суду з даним позовом.

Згідно зі ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності зі ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України Про страхування страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

У відповідності з ч. 4 ст. 9 Закону України Про страхування розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Також слід зазначити, що у відповідності з приписами ст. 9 Закону України Про страхування франшиза частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України Про страхування здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно з приписами статей 22, 36 ЗУ Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до ст. 37 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів.

Згідно з п. 37.4 ст. 37 Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик має право здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам, організаціям, що надають послуги з ремонту пошкодженого майна, лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

У відповідності до статей 979, 993 Цивільного кодексу України та статей 16, 27 Закону України Про страхування, за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За таких обставин, оскільки позивач, на виконання умов договору, здійснив виплату 55237,44 грн. страхового відшкодування до нього, в силу приписів ст. 27 Закону України Про страхування та ст. 993 ЦК України, перейшло право зворотної вимоги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12.03.2012 р. у справі № 3-12гс12.

Разом з тим, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 щодо автомобіля «Ford», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, застрахована відповідачем за полісом ОСЦПВ № АІ/4484454, відповідно до якого відповідач взяв на себе відповідальність за свого страхувальника, тобто здійснив страхування такого страхового ризику, як відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, особою, за рахунок якої підлягає задоволенню набуте позивачем право зворотної вимоги у розумінні ст. 993 ЦК України є саме відповідач.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 04.03.2014 р. у справі № 910/14328/13.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як слідує із заперечень відповідача, останній наголошує на ненаданні позивачем доказів встановлення судом ступеню вини кожного з водіїв учасників ДТП, що унеможливлює, на думку ПАТ «СК «Скайд», сплату останнім страхового відшкодування на користь позивача.

Проте, як встановлено статтею 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини.

Як зазначалося вище, постановою Оболонського районного суду м. Києва від 01.04.2015 р. було встановлено порушення Правил дорожнього руху, і, відповідно, вину у вчиненні ДТП з боку обох водіїв учасників пригоди, на яких судом було накладено адміністративне стягнення в однаковому розмірі.

Оскільки до матеріалів справи не надано доказів скасування зазначеної вище постанови Оболонського районного суду м. Києва від 01.04.2015 р., з урахуванням викладеного вище, суд вважає встановленим ступінь обопільної вини учасників ДТП в розмірі 50% щодо кожного з водіїв.

Водночас, посилання відповідача на ненадання позивачем належних та допустимих доказів визначення розміру страхового відшкодування з урахування зносу автомобіля, та визначення розміру завданої шкоди на підставі незалежної оцінки, звіту про оцінку майна, яким визначена реальна вартість втраченого майна, здійсненого субєктом оціночної діяльності, не беруться судом до уваги з огляду на наступне.

Законами України Про страхування та Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не передбачено зобовязання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.

Наведений висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 15.04.2015р. у справі № 910/7163/14.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Окрім того, згідно з ч. 3 ст. 82 ГПК України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що внаслідок виплати страхового відшкодування відповідно до умов договору позивач набув права зворотної вимоги до відповідача у розмірі половини суми страхового відшкодування, а тому позовні вимоги ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» є обґрунтованими.

Решта посилань сторін та наданих до матеріалів справи доказів наведених вище висновків суду не спростовують.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача, а зайво сплачений судовий збір при поданні позивачем позову до суду в сумі 609,00 грн. підлягає поверненню ПАТ «Страхова компанія «Скайд» з Державного бюджету України.

Водночас слід зазначити, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» (07353, Київська обл., Вишгородський район, с. Старі Петрівці, вул. Дніпровська, будинок 4-А, офіс 3, код 16295210) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, Подільський р-н, вул. Іллінська, 8, код 20474912) 27618 (двадцять сім тисяч шістсот вісімнадцять) грн. 72 коп. витрат зі страхового відшкодування, 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили

Повне рішення підписане 09.03.2016 р.

Суддя В.М. Бабкіна