ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2016 р. Справа № 914/3188/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Зварич О.В.

суддів Хабіб М.І.

ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради за №2302-вих.-2739 від 03.12.2015р. (вх. № 01-05/5804/15 від 10.12.2015р.)

на рішення господарського суду Львівської області від 19.11.2015р.

у справі № 914/3188/15

за позовом: Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фелічіта Львів» (надалі ТзОВ «Фелічіта Львів»)

про стягнення 20699,45 грн. заборгованості,

за участю:

від позивача: ОСОБА_2 представник (довіреність № 2302-вих-2847 від 22.12.2015р.);

від відповідача: не зявився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 19.11.2015р. у справі №914/3188/15 (суддя Крупник Р.В.) частково відмовлено в позові. Припинено провадження у справі в частині стягнення з ТзОВ Фелічіта-Львів на користь Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради 1,21грн. боргу з орендної плати. Відмовлено в решті позовних вимог.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що ненаправлення позивачем актів обстеження відкритого літнього майданчика та вимог про усунення порушень відповідачу позбавило ТзОВ Фелічіта-Львів права на усунення в місячний строк виявлених відхилень від погодженого проекту у випадку, якщо таке відхилення мало місце, як це передбачено пп. 4.2.9. п. 4.2. Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м. Львові, затвердженого ухвалою Львівської міської ради № 2452 від 05.03.2009р. Беручи до уваги вказане, суд визнав неправомірним донарахування відповідачу орендної плати в десятикратному розмірі. Одночасно, суд на підставі п.1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України припинив провадження у справі в частині стягнення з відповідача 1,21 грн. боргу з орендної плати, оскільки дана заборгованість сплачена Товариством після порушення провадження у справі, що підтверджується платіжним дорученням № 1414 від 16.09.2015р.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій вважає рішення суду першої інстанції прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Покликається на те, що Порядком отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м. Львові не встановлено обовязку адміністрації надсилати такого роду повідомлення із доказами їх відправки. Пунктом 4.2.4 Ухвали Львівської міської ради № 2452 від 05.03.2009р. допускається, в тому числі, проста форма направлення поштою, або ж подання уповноваженим представником особисто. Приписи про усунення невідповідності Галицькою районною адміністрацією скеровувалися відповідачу поштою, як доказ в матеріалах справи містяться листи від 23.04.2014р. та від 08.07.2014р. із витягом з журналу реєстрації вихідної кореспонденції, де останні зареєстровані під № № 31-1061 та 31-вих-1007. Звертає увагу на те, що 02.03.2015р. та 21.04.2015р. Управління скеровувало відповіачу лист № 2302-вих.656 та претензію № 2302-50 з метою врегулювання у досудовому порядку питання щодо оплати донарахованої у десятикратному розмірі орендної плати. Просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 19.11.2015р. у справі №914/3188/15, прийняти нове рішення, яким повністю задоволити позовні вимоги.

Відповідач у запереченні на апеляційну скаргу вважає доводи скаржника безпідставними і такими, що не спростовують висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду. підтверджує, що заборгованість з орендної плати в розмірі 1,21 грн. сплачена ним після порушення провадження у даній справі. Звертає увагу на те, що донарахування орендної плати в сумі 20698,24 грн. здійснені позивачем за результатами перевірок, проведених 09.04.2014р. та 12.05.2014р. Галицькою районною адміністрацією ЛМР, які проводились без відома та участі відповідального представника відповідача та з порушенням норм ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». На переконання відповідача, акти цих перевірок не можуть слугувати належними доказами підтвердження невідповідності відкритого літнього майданчика погодженому проекту. Стверджує, що не був повідомлений про проведення цих перевірок, а їх результати йому не направлялись; не був ознайомлений з приписами про усунення порушень, виявлених під час перевірок. Покликається на те, що позивач не надав суду доказів про ознайомлення Товариства з актами перевірок та приписами про усунення виявлених порушень, доказів їх вручення або надсилання поштою. Просить залишити без змін рішення господарського суду Львівської області від 19.11.2015р. у справі №914/3188/15, а апеляційну скаргу Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради без задоволення.

Відповідач не забезпечив явки в судове засідання уповноваженого представника, про час, дату і місце розгляду апеляційної скарги належно повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 27.01.2016р.

Апеляційний господарський суд, обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника позивача, здійснивши аналіз наявних у справі письмових доказів, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення господарського суду Львівської області від 19.11.2015р. у справі №914/3188/15.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.04.2014р. між Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради (орендодавець) та ТзОВ «Фелічіта-Львів» (орендар) укладено договір на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення об'єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення № Г-62-14(П), предметом якого є надання орендареві права на тимчасове користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності для розміщення об'єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення у межах м.Львова. Невід'ємною частиною цього договору є паспорт на розміщення об'єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення, розмір орендної плати.

Відповідно до п. 2.1.1 договору орендодавець зобов'язується надати у тимчасову оренду конструктивний елемент благоустрою комунальної власності на розміщення відкритого літнього майданчика площею 41,30 кв.м, (тротуар, газон, тощо) за адресою: м.Львів, пл. А.Міцкевича, 1 (з боку вул. ОСОБА_3).

Пунктом 2.2.2 договору передбачено, що орендар зобовязується своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендодавцю вартість оренди окремих конструктивних елементів благоустрою комунальної власності за діючими на день сплати розрахунковими ставками, визначеними згідно з Положенням про оренду окремих конструктивних елементів благоустрою комунальної власності для розміщення об'єктів соціально-культурного, торгівельного та іншого призначення.

Згідно п.п. 3.2-3.4 договору орендар сплачує орендодавцеві плату за користування обєктом площею 41,30 кв.м щомісячно до 25 числа поточною місяця у розмірі 590,11 грн. за місяць, у тому числі ПДВ 98,36 грн. Розрахункові ставки орендної плати щорічно на кожен наступний рік визначаються шляхом коригування розміру розрахункової ставки попереднього року на рівень інфляції за цей рік. Орендна плата для літніх майданчиків встановлюється на сезонний період з 1 квітня до 1 листопада поточного року.

Відповідальність сторін визначена в розділі 4 договору. Так, при невідповідності встановленого обєкта соціально-культурного, торговельного та іншого призначення погодженому проекту ставка орендної плати збільшується у десять разів на період до усунення відхилень від проекту до часу його демонтажу або отримання дозволу на його розміщення (п. 4.2 договору).

Будь-які суперечки, претензії та вимоги, що виникають між сторонами у звязку з виконанням цього договору, вирішуються шляхом переговорів між сторонами. Якщо суперечки та розбіжності не вирішуються шляхом переговорів, сторони мають право звернутися до господарського суду (розділ 5 договору).

Термін дії договору встановлений у розділі 7: з 01.04.2014р. до 31.10.2014р.

Додатком до договору № Г-62-14(П) від 24.04.2014р. є НОМЕР_1 відкритого літнього майданчика (Розділ 8 договору).

Відповідно до наданих позивачем копій паспорта № 62 відкритого літнього майданчика біля обєкту ресторанного господарства, виданого Управлінням архітектури департаменту містобудування Львівської міської ради 02.04.2014р. за №2401-2 вих.357, невідємною його частиною є затверджений проект літнього майданчика (а.с.34, 217).

Однак, затвердженого проекту літнього майданчика не було надано першій та апеляційній інстанціям жодною із сторін у справі.

З врахуванням приписів статей 33, 34, 36, 75 Господарського процесуального кодексу України даний спір розглянуто за наявними матеріалами.

Позивач стверджує, що 09.04.2014р. представниками Галицької районної адміністрації ЛМР складено акт обстеження відкритих літніх майданчиків,ув якому під номером 6 зафіксовано наступне порушення: відкритий літній майданчик за адресою: м.Львів, пл.А.Міцкевича, 1 (з боку вул.М.Вороного) не відповідає погодженому проекту в частині використовуваної площі (фактична площа відкритого літнього майданчика 43,7кв.м, а згідно паспорта 41,3 кв.м).

Також, за твердженням позивача, 12.05.2014р. проведено повторне обстеження даного об'єкта, за результатами якого встановлено, що фактична площа відкритого літнього майданчика ТзОВ Фелічіта-Львів складає 43,7 кв.м, при дозволених 41,3кв.м; відповідно до акту від 24.07.2014 року субєкт підприємницької діяльності виконав вимогу щодо приведення площі літнього майданчика у відповідність до погодженого проекту .

Відповідно наявної у справі копії акта комісії з розгляду нарахувань та заборгованості по оплаті за використання нежитлових приміщень територіальної громади м. Львова за №162 від 18.11.2014р., комісія вирішила провести донарахування орендної плати по договору оренди ОКЕБ № Г-62-14(П) від 24.04.2014р. ТзОВ «Фелічіта-Львів» за період з 12.05.2014р. до 24.07.2014р. у розмірі 14276,85 грн. (в т.ч. ПДВ 2379,48 грн.) на підставі актів обстеження ВЛМ від 12.05.2014р. та від 24.07.2014р. (а.с.21-22).

Крім того, на підставі Акту комісії з розгляду нарахувань та заборгованості по оплаті за використання нежитлових приміщень територіальної громади м. Львова №173 від 26.12.2014р., відповідачу здійснено донарахування орендної плати за період з 09.04.2014р. до 11.05.2014р. на суму 6421,40 грн. (в т.ч. ПДВ 1070,23 грн.) (а.с.23-26).

Згідно довідки позивача № 2302-вих-1071 від 23.04.2015р. заборгованість відповідача по орендній платі за період з 01.10.2014р. по 31.12.2014р. складає 20699,45грн., з яких, як стверджує позивач в позовній заяві, 20698,24 грн. є десятикратним розміром орендної плати, нарахованим відповідно до п. 4.2 договору, та 1,21 грн. недоплачена орендна плата (а.с.17).

Підставою звернення позивача до місцевого господарського суду з даним позовом слугувало те, що відповідач не сплатив у добровільному порядку вказані нарахування.

Як вбачається з приєднаного відповідачем долученого відповідачем до матеріалів справи платіжного доручення №1414 від 16.09.2015р., ТзОВ Фелічіта-Львів погасило борг по орендній платі за Договором на суму 1,21 грн. Після порушення господарським судом Львівської області провадження у даній справі (а.с.55).

При винесенні постанови колегія суддів враховує наступне.

Згідно частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст. 759 Цивільного кодексу України).

Пунктом 1 статті 283 Господарського кодексу України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

В статті 2 Закону України «Про оренду державного і комунального майна» зазначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В ході розгляду апеляційної скарги Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради колегією суддів встановлено, що на виконання умов укладеного між сторонами договору № Г-62-14(П) від 24.04.2014р. позивач передав відповідачу у тимчасову оренду конструктивний елемент благоустрою комунальної власності на розміщення відкритого літнього майданчика площею 41,30 кв.м, (тротуар, газон, тощо) за адресою: м.Львів, пл. А.Міцкевича, 1 (з боку вул.М.Вороного).

Згідно частини 1 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до розділу 3 укладеного між сторонами договору № Г-62-14(П) від 24.04.2014р. обов'язок внесення орендної плати орендарем виникає з часу укладення договору оренди для розміщення об'єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення. Орендар сплачує орендодавцеві плату за користування об'єктом площею 41,30кв.м щомісячно до 25 числа поточного місяця у розмірі 590,11 грн. за місяць, у тому числі ПДВ 98,36 грн.

Частиною 3 статті 285 Господарського кодексу України унормовано, що орендар зобов'язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно приписів частини 3 статті 18 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Сторонами не заперечується, що станом на момент заявлення даного позову, заборгованість відповідача перед позивачем по орендній платі за договором № Г-62-14(П) від 24.04.2014р. складала 1,21 грн., однак була сплачена Товариством 16.09.2015р., тобто після порушення провадження у справі, що підтверджується платіжним дорученням №1414 від 16.09.2015р.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що провадження у справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1,21 грн. боргу з орендної плати підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України, у звязку з відсутністю предмета спору.

Крім того, суд апеляційної інстанції ввважає, що місцевий господарський суд обгрунтовано та підставно відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 20698,24 грн. донарахувань з орендної плати, враховуючи таке.

Пунктом 3.3 договору № Г-62-14(П) від 24.04.2014р. передбачено, що конкретні розміри орендованої площі встановлюються при видачі (перереєстрації) дозволу/паспорта на розміщення об'єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення відповідно до пункту 2 Положення про оренду окремих конструктивних елементів благоустрою комунальної власності для розміщення об'єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення на підставі представленої і погодженої у встановленому порядку проектної документації.

Проведення обстежень відкритих літніх майданчиків у м. Львові на предмет їх відповідності погодженому проекту (паспорту) регулюється Ухвалою Львівської міської ради № 2452 від 05.03.2009р. Про затвердження Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля обєктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності (надалі Порядок) (а.с.123-127).

Відповідно до п.п. 4.2.1 - 4.2.2 Порядку районні адміністрації здійснюють контроль відповідності фактично встановлених літніх майданчиків погодженим проектам, звертаються до суб'єктів підприємницької діяльності з вимогою щодо усунення порушень у визначений термін, а у разі невиконання цієї вимоги - вносять подання управлінню архітектури департаменту містобудування про скасування дозволу.

Положеннями п. 4.2.4 зазначеного Порядку встановлено, що всі приписи і повідомлення про усунення порушень цього Порядку направляються суб'єктам підприємницької діяльності у письмовій формі поштою або подаються уповноваженим представникам особисто і реєструються у відповідному журналі.

Згідно п. 4.2.9 Порядку у разі встановлення невідповідності обєкта погодженому проекту (про що складається відповідний акт з переліком всіх відхилень) дія дозволу на встановлення відкритого літнього майданчика призупиняється на 1 місяць. Протягом цього терміну субєкт господарювання зобовязаний усунути всі відхилення від погодженого проекту. У разі не приведення обєкта у відповідність до погодженого проекту впродовж терміну призупинення дозволу анулюється.

Про призупинення або анулювання дозволу орган, що його видає, повідомляє заявника, управління комунальної власності департаменту економічної політики та районну адміністрацію (п.4.2.10 Порядку).

Згідно підпункту 5.1.3 пункту 5.1 Порядку дозвіл скасовує управління архітектури департаменту містобудування до закінчення терміну дії за поданням відповідних районних адміністрацій інформації про не приведення фактично встановлених літніх майданчиків до погоджених проектів впродовж термінів, встановлених для усунення виявлених відхилень.

З пояснень позивача та матеріалів справи суд встановив, що працівниками Галицької районної адміністрації ЛМР 09.04.2014р. та 12.05.2014р. складено акти обстеження літнього майданчика за адресою: м.Львів, пл. А.Міцкевича, 1 про те, що відповідачем допущено порушення розміру площі відкритого літнього майданчика, у звязку з чим проведено донарахування орендної плати в десятикратному розмірі за період з 12.05.2014р. до 24.07.2014р. у розмірі 14276,85 грн. (в т.ч. ПДВ 2379,48 грн.); за період з 09.04.2014р. до 11.05.2014р. на суму 6421,40 грн. (в т.ч. ПДВ 1070,23 грн.).

Надаючи оцінку наявним у справі копіям актів обстеження від 09.04.2014р. та 12.05.2014р., суд апеляційної інстанції вважає, що ці документи не є належними і допустимими в розумінні ст.ст.33, 34 ГПК України доказами на підтвердження доводів позивача, оскільки вони складені в односторонньому порядку працівниками Галицької районної адміністрації ЛМР без участі представників відповідача.

Відсутність в матеріалах справи затвердженого проекту літнього майданчика (невідємної частини паспорта № 62, про який йдеться в розділі 8 договору № Г-62-14 (П) від 24.04.2014р.), позбавляє суд можливості оцінити твердження позивача щодо факту невідповідності фактичної площі літнього майданчика за адресою: м.Львів, пл. А.Міцкевича, 1 (з боку вул.М.Вороного) затвердженому проекту цього майданчика.

Крім того, колегією суддів враховано, що в матеріалах справи відсутні докази поштового направлення відповідачу актів обстеження відкритого літнього майданчика від 09.04.2014р., 12.05.2014р. та 24.07.2014р. чи вручення таких актів відповідачу особисто.

До матеріалів справи не додано належних доказів звернення Галицької районної адміністрації ЛМР до відповідача з вимогою про усунення порушень, зазначених у актах обстеження відкритого літнього майданчика, у відповідності до п. 4.2.2 Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля обєктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності.

Щодо посилання скаржника на невзяття місцевим господарським судом до уваги всіх доказів, що містяться в матеріалах справи, зокрема листів Галицької районної адміністрації ЛМР від 23.04.2014 та від 08.07.2014 із витягом з журналу реєстрації вихідної кореспонденції, які скеровувались відповідачу поштою, колегія суддів зазначає таке.

Згідно Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009, № 270 з наступними змінами, розрахунковим документом, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку є касовий чек, розрахункова квитанція тощо.

Проте, апелянт не надав суду касового чека чи розрахункової квитанції на підтвердження факту надання йому послуг поштового звязку щодо надіслання на адресу відповідача вищевказаних листів Галицької районної адміністрації ЛМР. Журнал реєстрації вихідної кореспонденції, на який посилається скаржник, не може вважатись належним доказом надіслання кореспонденції адресату.

З огляду на вищевказане, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги необхідно покласти на скаржника відповідно до положень ст.49 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Рішення господарського суду Львівської області від 19.11.2015р. у справі №914/3188/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

Головуючий суддя Зварич О.В.

судді Хабіб М.І.

ОСОБА_1