КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2016 р. Справа№ 910/14578/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Ропій Л.М.

Рябухи В.І.

при секретарі Фесенко А. В.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_5 - керівник

від відповідача 1: не з'явились

від відповідача 2: Соловйова Н. П. - представник за довіреністю № 20-22/653 від 30.12.2015

від третьої особи: Янко Я. О. - представник зав довіреністю № 8 від 25.01.2016

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2015

у справі № 910/14578/14 (суддя Шкурдова Л. М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Даском»

до 1. Приватного підприємства «Нива-В.Ш.»

2. Відділ примусового виконання рішень Міністерства юстиції України

третя особа Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк»

про визнання недійсним протоколу проведення прилюдних торгів

ВСТАНОВИВ:

Позов, з урахуванням заяви про уточнення предмету позову (а.с. 146-149 т. 1) та заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 56-57 т. 2) заявлено про:

- визнання, проведених 11.03.2014 відповідачем 1 прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки): будівлі складу бланків та квитків (літера Б), загальною площею 2678,30 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, Залізничне шосе, 2-А, і належить позивачу, такими, що проведені з порушенням вимог закону, а складеного за результатами їх проведення протоколу № 14/1/44 від 11.03.2014 - недійсним;

- визнання незаконним і скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки, серія та номер: 292, видане 12.03.2014 третій особі приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу на нерухоме майно, що складається з будівлі складу бланків та квитків загальною площею 2678,30 м2 (літера Б), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.07.2015 у справі № 910/14578/14 постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.05.2015 та рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2014 у справі № 910/14578/14 скасовано справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

У вказаній постанові суд касаційної інстанції вказав на те, що суди попередніх інстанцій не врахували, що спірне майно реалізовувалось не як предмет іпотеки, а як арештоване майно в порядку виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості; що рішенням апеляційного суду Київської області від 28.10.2014 у справі № 22ц-780/3974/14 скасовано заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13.12.2012, на виконання якого проводились спірні торги, та ухвалене нове рішення, яким у задоволенні позову про стягнення боргу за кредитним договором відмовлено, в той час як в будь-якому випадку для реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів необхідна наявність судового рішення про стягнення кредитної заборгованості або виконавчий напис нотаріуса чи судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вищий господарський суд України зазначив, що господарськими судами взагалі не досліджувалося питання щодо того, чи набрало законної сили заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13.12.2012 в порядку ст. 223 ЦПК України на час реалізації іпотечного майна, і зауважив на тому, що якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення (правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 10.06.2015 №6-449цс15, від 24.06.2015 у справі № 907/544/14).

Також суд касаційної інстанції зазначив, що суди мали врахувати, що позивачем оскаржувалися дії державного виконавця до Ірпінського міського суду Київської області, який ухвалою від 31.07.2014 скаргу ТОВ "Даском" задовольнив та визнав неправомірними дії ДВС щодо виконання виконавчого листа від 13.02.2013 № 1013/8999/2012, і з'ясувати, чи була вказана ухвала скасована судами вищих інстанцій.

Крім того, Вищий господарський суд України вказав на те, що господарським судам необхідно з урахуванням вимог ст. 24 ГПК України вирішити питання щодо залучення до участі у справі в якості другого відповідача орган ДВС, прав і обов'язків якого безпосередньо стосується поданий позов.

За наслідками нового розгляду справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 09.10.2015, повний текст якого складений 13.10.2015, у справі № 910/14578/14 позов задоволено повністю, проте, як слідує з його змісту, про рішення в частині заявлених позивачем вимог про визнання спірних прилюдних торгів такими, що проведені з порушенням вимог закону, у резолютивній частині судом помилково не зазначено, в той час як в мотивувальній частині рішення обставини, пов'язані з вказаною вимогою, судом досліджені і зроблені висновки.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем належним чином доведено факт наявності порушень чинного законодавства при проведенні спірних публічних торгів.

Так, суд першої інстанції визнав, що при проведенні спірних публічних торгів були порушені п.п. 3.5, 3.7, 3.11, 6.1 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 № 68/5.

Також суд першої інстанції врахував те, що заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13.12.2012, на виконання якого були проведені спірні прилюдні торги, було скасовано рішенням Апеляційного суду Київської області від 28.10.2014 у справі № 22ц-780/3974/14, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 24.06.2015, а відтак, в зв'язку з тим, що усі дії щодо організації і проведення прилюдних торгів відбувалися на підставі скасованого судового рішення, фактично відсутня підстава для стягнення заборгованості з позивача, а відтак, і для відкриття виконавчого провадження та проведення публічних торгів з реалізації належного йому нерухомого майна.

Не погоджуючись з рішенням, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2015 по справі № 910/14578/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі третя особа послалась на те, що при прийнятті оспорюваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи.

Так, апелянт послався на те, що наявність рішення Апеляційного суду Київської області від 28.10.2014 по справі № 22ц-780/3974/14, яким скасовано заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13.12.2012, на виконання якого були проведені спірні прилюдні торги, та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову про стягнення боргу за кредитним договором, ніяким чином не впливає на процедуру проведення прилюдних торгів, адже воно було прийнято після проведення торгів, які відбулись 11.03.2014, в той час як підставами для визнання недійсним протоколу проведення прилюдних торгів є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, та порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 № 68/5.

Також третя особа зазначила про помилковість висновку суду першої інстанції про необхідність залучення до участі у справі в якості відповідача 2 Відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України.

Крім того, апелянт вважає помилковим висновок суду першої інстанції про порушення під час проведення спірних публічних торгів п.п. 3.5, 3.7, 3.11, 6.1 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 № 68/5, оскільки:

- наявні в матеріалах справи докази свідчать що 21.02.2014 на сайті Системи реалізації конфіскованого та арештованого майна було опубліковано повідомлення про торги № 538370 з продажу будівлі складу бланків та квитків загальною площею 2 678,30 кв. м. за стартовою ціною 14 050 000 грн., які будуть проведені 11.03.2014, зі змісту якого слідує, що воно містить необхідну кількість даних для того, щоб донести до потенційних покупців основну та необхідну інформацію щодо проведення торгів. У цьому повідомленні було вказано й номер телефону та місцезнаходження організатора торгів, а відтак, зацікавлені особи мали можливість з'ясувати додаткові відомості про прилюдні торги та майно, що виставлене для реалізації, зателефонувавши або попередньо звернувшись до організатора. Крім того, вказане оголошення було опубліковано за 18 днів до проведення торгів, тоді як Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна встановлено, що оголошення публікується не пізніше, ніж за 15 днів до проведення торгів. Вказане спростовує висновки суду першої інстанції про незалучення зацікавлених у придбанні майна осіб;

- на виконання положень п. 3.5 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, для забезпечення конкуренції та виконання завдань, поставлених перед організаторами прилюдних торгів, в газеті «Експрес об'ява» № 28-30 (4966) від 21-27/02.2014 та газеті «Газета по-українські» № 14 (1665) від 21.02.2014, копії яких містяться в матеріалах справи, розміщені оголошення про те, що відповідач 1 проводить спірні прилюдні торги;

- на підтвердження виконання відповідачем 1 приписів п. 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, в матеріалах справи наявний лист спеціалізованої організації № 148/14 від 19.02.2014, яким Державну виконавчу службу, позивача та третю особу повідомлено про призначення прилюдних торгів з реалізації майна на 11.03.2014, тобто позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення спірних прилюдних торгів, а тому висновки суду першої інстанції про порушення відповідачем 1 положень п.п. 3.5, 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна є безпідставними;

- посилання суду першої інстанції на те, що відповідачем 1 на протязі семи днів з дня підписання договору не було розміщено інформацію про проведення торгів на сайті Системи реалізації конфіскованого та арештованого майна, не може бути підставою для визнання протоколу проведення прилюдних торгів недійсним оголошення було опубліковано за 18 днів, в той час як Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна встановлено, що оголошення публікується не пізніше ніж за 15 днів до проведення торгів, тобто після розміщення вказаної інформації на сайті Системи реалізації конфіскованого та арештованого майна і до проведення торгів 11.03.2014 у позивача було достатньо часу і можливостей для вчинення відповідних дій для реалізації своїх прав та обов'язків;

- висновки суду першої інстанції з приводу того, що не була забезпечена конкурентність під час проведення прилюдних торгів, не відповідають дійсності, адже з матеріалів справи вбачається, що для участі у спірних прилюдних торгах було зареєстровано два учасники: ОСОБА_6 та третя особа, сплата якими гарантійного внеску підтверджується платіжними дорученнями № авт./472437 від 04.03.2014 та № 1 від 05.03.2014.

Ухвалою від 18.11.2015 колегії суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді Ропій Л. М., Рябуха В. І., відновлено строк подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» прийнято до розгляду та порушене апеляційне провадження.

Не погоджуючись з рішенням, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2015 по справі № 910/14578/14 скасувати і у задоволенні позову відмовити повністю.

Зі змісту апеляційної скарги слідує, що її подано на бланку Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, який не є стороною у цій справі. Вказану скаргу підписано представником зазначеної юридичної особи Шевченком Д. В., який діяв на підставі довіреності № 20-22/189 від 11.08.2015, копію якої додано до апеляційної скарги (а.с. 238 т. 3).

Зі змісту вказаної довіреності за підписом Міністра юстиції України слідує, що головного спеціаліста сектору правового забезпечення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Шевченка Дмитра Валерійовича уповноважено представляти інтереси Міністерства юстиції України в особі вказаного департаменту та його посадових осіб, зокрема інтереси відділу примусового виконання рішень (тобто відповідач 2 у цій справі).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України.

Згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну виконавчу службу», органами державної виконавчої служби, зокрема, є Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень.

Отже, відділ примусового виконання рішень Міністерства юстиції України, який є відповідачем 2 у цій справі, фактично, входить до складу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, а особі, яка підписала апеляційну скаргу, надано повноважень представляти інтереси відповідача 2.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, яку подано на бланку Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за підписом представника Департаменту, фактично, подано відповідачем 2.

В апеляційній скарзі Департамент послався на те, що спірне рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Так апелянт послався на те, що під час виконання виконавчого листа № 1013/8999/2012 від 13.02.2013 всі дії по примусовому виконанню, в тому числі щодо організації і проведення реалізації належного майна боржника на публічних торгах, проводились у відповідності до законодавства, оскільки заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13.12.2012, на виконання якого були проведені спірні прилюдні торги, станом на дату проведення вказаних торгів було чинне, а скасовано було вже після дати їх проведення, а тому, на цій підставі спірні прилюдні торги визнані недійсними бути не можуть.

Апелянт зазначив про те, що, на його думку, у спірних правовідносинах необхідно застосувати ст. 122 ГПК України та вирішити питання про поворот виконання рішення суду.

Ухвалою від 16.12.2015 колегії суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді Ропій Л. М., Рябуха В. І., відновлено строк подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято до розгляду та порушене апеляційне провадження.

В судовому засіданні 09.12.2015 представником позивача долучено до матеріалів справи ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 06.10.2015 у справі № 367/2115/14-ц.

В судовому засіданні 10.02.2016, на запитання суду, учасники повідомили про те, що призначений на 27.01.2016 розгляд апеляційної скарги на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 06.10.2015 у справі № 367/2115/14-ц за скаргою Товариства з обмеженої відповідальністю «Даском» на дії державного виконавця, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк», відкладено на кінець лютого 2016 року.

В судовому засіданні 10.02.2016 представник позивача звернувся до суду з усним клопотанням про долучення до матеріалів справи ухвали Апеляційного суду Київської області від 19.01.2016 у справі № 1013/8999/2012, якою ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 23.10.2015 скасовано та постановлено нову ухвалу, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Даском» задоволено частково, визнано виконавчий лист № 1013/8999/2012, який виданий 13.02.2013 таким, що не підлягає виконанню, у задоволенні решти вимог заявника відмовлено.

В судовому засіданні представник третьої особи проти залучення до матеріалів справи вказаного документу заперечив.

Порадившись на місці та враховуючи заперечення третьої особи, колегія суддів, враховуючи, що вказану ухвалу прийнято після прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення, відмовила у задоволенні вказаного клопотання та зауважила учасникам судового засідання на тому, що інформація щодо всіх винесених судових рішень, в тому числі і ухвали Апеляційного суду Київської області від 19.01.2016 у справі № 1013/8999/2012, є загальновідомою, їх тексти містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, з огляду на що колегія суддів обізнана про наявність вказаної ухвали.

Відповідач 1 представників в жодне судове засідання не направив, про причини неявки представників не повідомив.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка представників сторін в судове засідання не визнана обов'язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників відповідача 1 за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Під час розгляду справи представники відповідача 2 та третьої особи апеляційні скарги підтримали в повному обсязі, представник позивача проти задоволення апеляційних скарг заперечив, просив залишити їх без задоволення, а оспорюване рішення суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача 2 та третьої особи, з урахуванням правил ст. ст. 99, 101 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі, колегія суддів встановила таке.

З матеріалів справи слідує та сторонами не заперечується, що третя особа та позивач 19.01.2007 уклали договір кредитної лінії № 01/07, за яким третя особа прийняла на себе зобов'язання відкрити кредитну лінію на ім'я позивача та надати останньому кредити, загальний розмір яких повинен не перевищувати 440 000 доларів США, змінений угодою від 04.09.2007 до 4 000 000 доларів США, угодою від 24.01.2008 - до 5 000 000 доларів США та угодою від 15.01.2009 - до 4 400 000 доларів США на умовах забезпеченості кредитів, їх цільового використання, строковості повернення та платності, а позивач зобов'язався повернути третій особі кредити, сплачувати щомісячно відсотки за користування кредитом та комісію за кредитне обслуговування. Термін закінчення дії кредитної лінії встановлено 13.02.2009.

В забезпечення виконання зобов'язань за договором кредитної лінії № 01/07:

- третя особа та позивач 31.01.2007 уклали іпотечний договір (а.с. 47-50 т. 1), предметом іпотеки за яким є нерухоме майно, а саме будівля складу бланків та квитків (в літері Б), загальною площею 2678,30 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

- третя особа та ОСОБА_5 22.10.2008 уклали договір поруки, за умовами якого ОСОБА_5 поручився перед третьою особою за виконання позивачем зобов'язань за договором кредитної лінії № 01/07 усім своїм майном як солідарний боржник.

З огляду на невиконання позивачем умов договору кредитної лінії № 01/07, третя особа звернулась до Ірпінського міського суду Київської області з позовною заявою до позивача та ОСОБА_5 про стягнення суми боргу, за наслідками розгляду якого 13.12.2012 Ірпінським міським суду Київської області винесено заочне рішення у справі №1013/8999/2012 (а.с. 28-29 т. 1), яким позов ПАТ «КБ «Експобанк» задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ТОВ «Даском» на користь ПАТ «КБ «Експобанк» заборгованість за договором кредитної лінії № 01/07 від 19.01.2007 в сумі 4 471 499,85 доларів США, та 13 865 002,64 грн.

На виконання заочного рішення у справі №1013/8999/2012, Ірпінським міським судом Київської області 13.02.2013 видано відповідний виконавчий лист (а.с. 27 т. 1), якій в подальшому третьою собою пред'явлено до виконання до відповідача 2 (заява про відкриття виконавчого провадження (а.с. 190-191 т. 1).

07.03.2013 відповідачем 2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 36920134, якою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Ірпінського міського суду Київської області № 1013/8999/2012 від 13.02.2013 (а.с. 197, 197 зворот т. 1).

07.05.2013 третя особа звернулась до відповідач 2 з листом (а.с. 199 т. 1), в якому повідомила, що позивач згідно іпотечного договору від 31.01.2007 для забезпечення своїх зобов'язань передав третій особі в іпотеку будівлю складу бланків та квитків (в літері Б), загальною площею 2 678,30 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, та просила використовувати надану інформацію при здійсненні виконавчого провадження.

18.07.2013 відповідач 2 при примусовому виконанні виконавчого листа Ірпінського міського суду Київської області № 1013/8999/2012 від 13.02.2013 виніс постанову про арешт коштів боржника ВП № 36920134 (а.с. 223, 223 зворот т. 1).

04.09.2013 відповідачем 2 за участю представників відповідача 1 та третьої особи складено акт опису й арешту майна ВП№39620134 (а.с. 234-237 т. 1), яким описано та накладено арешт на об'єкт незавершеного будівництва реконструкції будівлі складу бланків та квитків (в літері Б), загальною площею 2678,30 кв.м., під офісний центр, що розташований за адресою: АДРЕСА_1,. Описане майно передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8

31.10.2013 відповідачем 2 винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності-суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (а.с. 246-246 зворот т. 1), якою ТОВ «Консалтинговий центр «Маркон» в особі ОСОБА_9 призначено експертом, суб'єктом оціночної діяльності-суб'єктом господарювання у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа Ірпінського міського суду Київської області № 1013/8999/2012 від 13.02.2013 та зобов'язано вказану особу надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) з питань оцінки ринкової вартості майна згідно акту опису й арешту майна від 04.09.2013.

27.12.2013 ТОВ «Консалтинговий центр «Маркон» складено звіт про оцінку вартості майна - об'єкту незавершеного будівництва реконструкції будівлі складу бланків та квитків (літ. Б) під офісний центр, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 252-253 т. 1), згідно з яким станом на 20.11.2013 ринкова вартість вказаного майна без урахування ПДВ становить 14 050 000 грн.;

25.01.2014 відповідачем 2 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 260, 260 зворот т. 1), якою накладено арешт на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить позивачу.

07.02.2014 відповідач 1 та відповідач 2 уклали договір про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) № 14/1 (а.с. 264-266 т. 1), предметом якого є здійснення сторонами дій, пов'язаних з виконанням умов генерального договору про реалізацію арештованого майна, на яке звернено стягнення державними виконавцями при примусовому виконанні рішень № 4 від 23.01.2012, з надання послуг з реалізації арештованого нерухомого майна шляхом його продажу на прилюдних торгах, на яке звернено стягнення державним виконавцем при примусовому виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Згідно з п. 1.2 договору про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) № 14/1, за вказаним договором відповідач 2 передає відповідачу 1 нерухоме майно, арештоване державним виконавцем, а відповідач 1 надає послуги з організації і проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про іпотеку», іншими законами України, Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 № 68/5.

11.03.2014 відбулись прилюдні торги по реалізації вказаного вище майна, за результатами проведення яких складено протокол № 14/1/44 (а.с. 273, 273 зворот т. 1), згідно з яким переможцем торгів визнано третю особу через представника за довіреністю.

11.03.2014 відповідачем 2 складено акт державного виконавця про реалізацію арештованого нерухомого майна №202/14 (а.с. 274, 274 зворот т. 1).

12.03.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу видано свідоцтво за реєстровим № 292, яким посвідчено, що третій особі належить на праві власності майно - будівля складу бланків та квитків (літ. Б) загальною площею 2 678,30 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується наявною в матеріалах справи копіє витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № НОМЕР_1 (а.с. 60-61 т. 2).

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач, посилаючись на те, що проведені 11.03.2014 відповідачем 1 прилюдні торги з реалізації спірного нерухомого майна відбулися з порушенням вимог чинного законодавства щодо порядку їх проведення, просить визнати їх такими, що проведені з порушенням вимог закону, а складений за результатами їх проведення протокол № 14/1/44 від 11.03.2014 - недійсним, а також, визнати незаконним і скасувати свідоцтво про придбання вказаного нерухомого майна.

Суд першої інстанції визнав законними позовні вимоги позивача та задовольнив їх у повному обсязі, що колегія суддів вважає вірними з огляду на таке.

Примусова реалізація заставленого майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин (урегульованих Законом України «Про виконавче провадження», ЦК України та іншими нормативно-правовими актами), що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону.

Загальний порядок реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів визначено нормами Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 № 68/5 (далі Тимчасове положення).

Згідно з пунктом 1.4 Тимчасового положення (тут і далі в редакції, яка діяла станом на дату проведення спірних прилюдних торгів) організація та проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку».

Тобто законом України «Про іпотеку» визначено спеціальний порядок для реалізації з прилюдних торгів предмета іпотеки.

Проте, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в даному випадку спірне майно реалізовувалось не як предмет іпотеки, а як арештоване майно в порядку виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості, оскільки заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області у справі № 1013/8999/2012 від 13.12.2012 ухвалено стягнути заборгованість за кредитним договором саме за рахунок грошових коштів, в той час як виконавчий напис нотаріуса чи судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки в матеріалах справи відсутні, а відтак, норми Закону України «Про іпотеку» до спірних правовідносин не застосовуються, а застосовуються загальні норми, що регулюють правовідносини з реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів, тобто норми Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення.

Вказана правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України № 6-174цс14 від 26.11.2014 та № 6-199цс14 від 28.01.2015, де вказано про те, що аналіз норм з точки зору колізії загальної та спеціальної норм дає підстави для висновку про те, що у разі, коли прилюдні торги з продажу майна проводились на виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості, а судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутнє, то при вирішенні судом питання про наявність чи відсутність порушення встановлених законодавством правил проведення торгів норми Закону України «Про іпотеку» до спірних правовідносин не застосовуються, а застосовуються загальні норми, що регулюють правовідносини з реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів, - норми Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення.

Згідно з п. 3.5 Тимчасового положення, Спеціалізована організація, яка проводить публічні торги, не пізніше як за 15 днів до дня проведення публічних торгів публікує в порядку, визначеному Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 N 43/5, зареєстрованим у Мін'юсті 21.05.2003 за N 388/7709 (зі змінами), на відповідному веб-сайті інформацію про нерухоме майно, що реалізується. Оголошення про проведення прилюдних торгів має бути розміщене не пізніше семи днів з моменту укладення договору про реалізацію майна, а у випадку проведення повторних торгів - не пізніше семи днів з моменту переоцінки майна.

Вказане кореспондується з приписами п. 2.4.3 договору про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) № 14/1 від 07.02.2014 яким встановлено, що відповідач 1 зобов'язаний не пізніше, ніж за 7 днів з моменту укладення цього договору та не пізніше ніж за 15 днів до дня реалізації публікувати інформацію про його реалізацію на веб-сайті НОМЕР_3 у відповідності з вимогами до змісту такої інформації, встановленої нормативно-правовими актами, що регулюють порядок реалізації арештованого державними виконавцями майна. Одночасно ця інформація може бути розміщена в засобах масової інформації.

Згідно з п. 3.6 Тимчасового положення зміст інформаційного повідомлення повинен містити:

1) найменування, опис і характеристику нерухомого майна;

2) його місцезнаходження (адресу);

3) стартову ціну;

4) строки сплати та суму гарантійного внеску учасника прилюдних торгів, найменування, адресу банку, номер рахунка спеціалізованої організації для його сплати;

5) порядок та строки розрахунку за придбане на публічних торгах майно, номер депозитного рахунка органу державної виконавчої служби для сплати коштів;

6) дату, час та місце ознайомлення з майном;

7) дату, час та місце проведення прилюдних торгів;

8) реквізити спеціалізованої організації, яка проводить прилюдні торги;

9) кінцевий термін реєстрації для участі у прилюдних торгах;

Отже, з врахування приписів п. 3.5 Тимчасового положення та п. 2.4.3 договору про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) № 14/1 від 07.02.2014, відповідач 1 повинен був розмістити на сайті НОМЕР_3 інформаційне повідомлення, з відомостями, які перелічені в п. 3.6 Тимчасового положення в строк до 14.02.2014 включно.

Проте, як слідує з наданих відповідачем 1 відомостей (а.с. 37 т. 2), вказане інформаційне повідомлення ним було розміщено на відповідному веб-сайті лише 21.02.2014, тобто з порушеннями встановленого законом строку.

При цьому вказане повідомлення не містить відомостей щодо строків сплати гарантійного внеску учасника прилюдних торгів, найменування, адреси банку, номера рахунку спеціалізованої організації для його сплати.

Крім того, згідно з п. 6.1 Тимчасового положення, після повного розрахунку переможця прилюдних торгів за придбане майно, на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копій документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець протягом п'яти робочих днів складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби .

Зі змісту протоколу проведення прилюдних торгів №14/1/44 від 11.03.2014 слідує, що третя особа як переможець прилюдних торгів повний розрахунок за придбане майно не проводила, а як на підставу для непроведення розрахунків відповідач 1 в протоколі послався на ст. 45 Закон України «Про іпотеку», яка дозволяє іпотекодержателю не проводити такі розрахунки.

Проте, як встановлено судом, приписи вказаного закону не можуть бути застосовані до проведення спірних прилюдних торгів, а тому переможець торгів мав розрахуватися за придбане майно в порядку Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення.

Отже, при проведенні спірних прилюдних торгів порушено приписи п.п. 3.5, 3.6 та 6.1 Тимчасового положення, тобто як правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна) так і правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).

За таких обставин, вимоги позивача про визнання проведених 11.03.2014 відповідачем 1 прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки): будівлі складу бланків та квитків (літера Б), загальною площею 2678,30 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, і належить позивачу, такими, що проведені з порушенням вимог закону, є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Також, слід зазначити про таке.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначений у статті 16 ЦК України, згідно з п. 2 ч. 2 якої одним із таких способів є визнання правочину недійсним.

Тимчасовим положенням визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (підпункт 2.2 Тимчасового положення), та передбачені певні правила проведення цих торгів, а саме: правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розділ 3); правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).

Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені в законодавстві щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є правочином.

Такий висновок узгоджується і з нормами статей 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК, в яких процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розділ 6 Тимчасового положення, ст. 34 Закону «Про нотаріат»), віднесено до договорів купівлі-продажу.

Отже, з огляду на те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами 1-3 та 6 ст. 203 ЦК (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що:

- судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.;

- зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України);

- відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна визнані судом такими, що проведені з порушенням вимог закону, позовні вимоги позивача про визнання недійсним протоколу проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) № 14/1/44 від 11.03.2014, яким вказані торги оформлені, визнаються колегією суддів законними та такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на задоволення позовних вимог про визнання недійсним протоколу проведення прилюдних торгів, задоволенню підлягають і позовні вимоги про скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки, серія та номер: 292, видане 12.03.2014 Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Експобанк» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за наслідками проведення незаконних торгів на нерухоме майно, що складається з будівлі складу бланків та квитків загальною площею 2678,30 кв. м. (літера Б), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, при вирішенні спору сторін по суті колегією суддів враховано, що рішенням апеляційного суду Київської області від 28.10.2014 по справі № 22ц-780/3974/14, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 24.06.2015, заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13.12.2012 скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ПАТ «КБ «Експобанк» до ТОВ «Даском» та ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитним договором відмовлено, тобто на дату прийняття судом першої інстанції оскарженого рішення підстави для здійснення стягнення заборгованості з позивача не існувало.

Враховуючи, що, в будь-якому випадку, для реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів необхідна наявність судового рішення про стягнення кредитної заборгованості або виконавчий напис нотаріуса чи судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилання апелянтів в обґрунтування вимог про скасування оскарженого рішення на те, що, оскільки заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13.12.2012, на виконання якого були проведені спірні прилюдні торги, станом на дату проведення вказаних торгів було чинним, а скасовано було вже після дати їх проведення, то на цій підставі спірні прилюдні торги визнані недійсними бути не можуть, колегія суддів визнає помилковим, оскільки, якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення.

Вказана правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 10.06.2015 №6-449цс15, від 24.06.2015 у справі № 907/544/14, на що звернув увагу Вищий господарський суд України у вищезгаданій постанові від 15.07.2015 у цій справі.

Також, суд касаційної інстанції зауважив на необхідності з'ясувати, чи скасована судами вищих інстанцій ухвала від 31.07.2014 у справі № 367/2115/14-ц, якою Ірпінський міський суд Київської області задовольнив скаргу ТОВ "Даском" та визнав неправомірними дії ДВС щодо виконання виконавчого листа від 13.02.2013 № 1013/8999/2012.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Апеляційного суду Київської області від 13.11.2014 у справі № 367/2115-ц ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 31.07.2014 у цій справі скасовано, питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

З наданої позивачем під час апеляційного перегляду рішення копії ухвали Ірпінського міського суду від 06.10.2015 у справі № 367/2115/14-ц слідує, що під час нового розгляду скаргу позивача на дії державного виконавця щодо проведення спірного виконавчого провадження судом задоволено повністю, зокрема, визнано неправомірними дії державного виконавця щодо звернення стягнення на спірне майно, щодо продовження вчинення виконавчих дій з виконання виконавчого листа від 13.01.2013 № 1013/8999/2012, виданого Ірпінським міським судом Київської області після встановленого законодавством закінчення шестимісячного строку з дня відкриття виконавчого провадження, щодо складання та видання Акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки (спірного майна - примітка суду), щодо щодо укладання з ПП «НИВА - В.Ш.» договору про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) № 14/1 від 07.02.2014, щодо Акту державного виконавця Юхименко О.С. про реалізацію предмета іпотеки будівлі складу бланків та квитків (літера Б), загальною площею 2 678,30 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 11.03.2014 №202/14.

Крім того вказаною ухвалою скасовано результати виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 1013/8999/2012 від 13.02.2013 р., виданого Ірпінським міським судом Київської області, зокрема: Акт опису і арешту майна від 04.09.2013 р. ВП №36920134; Постанову від 25.01.2014 ВП №36920134 про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження; Акт державного виконавця Юхименко О.С. про реалізацію предмета іпотеки від 11.03.2014 р. № 202/14.

З відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, слідує, що вказану увалу оскаржено в апеляційному порядку, а з наданих представниками сторін у судовому засіданні пояснень - що розгляд апеляційної скарги на вказану ухвалу відкладено на кінець лютого 2016 року.

Проте, враховуючи, що заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13.12.2012 скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ПАТ «КБ «Експобанк» до ТОВ «Даском» та ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитним договором відмовлено, в той час як для реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів необхідна наявність судового рішення про стягнення кредитної заборгованості або виконавчий напис нотаріуса чи судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, обставини, пов'язані з оскарженням дій державного виконавця з виконання наказу, виданого на виконання вказаного рішення, до уваги колегією суддів не приймаються як такі, що не впливають на вирішення спору сторін по суті.

Щодо посилань третьої особи про помилковість висновку суду першої інстанції про необхідність залучення до участі у справі в якості відповідача 2 Відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України слід зазначити таке.

Про необхідність залучення до участі у справі в якості другого відповідача Відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України зазначено в постанові Вищого господарського суду України від 15.07.2015 у цій справі.

Враховуючи, що ч. 1 ст. 111-12 ЦК України встановлює, що вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність залучення до участі у справі в якості відповідача 2 Відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу задоволення своїх вимог, відповідач вказаних обставин належними та допустимим доказами не спростував.

Позовні вимоги позивача про визнання недійсним протоколу проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки): будівлі складу бланків та квитків (літера Б), загальною площею 2678,30 кв. м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і належить ТОВ «Даском» № 14/1/44 від 11.03.2014 та про скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки, серія та номер: 292, видане 12.03.2014 Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Експобанк» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу на нерухоме майно, що складається з будівлі складу бланків та квитків загальною площею 2678,30 кв. м. (літера Б), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, є законними та такими, що підлягають задоволенню, а відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення вказаних позовних вимог позивача. Рішення суду першої інстанції в цій частині залишається без змін.

Водночас, як слідує зі змісту заяви про уточнення предмету позову (а.с. 146-149 т. 1), позивач, фактично, просить не лише визнати недійсним протокол № 14/1/44 від 11.03.2014, а й визнати прилюдні торги, результати яких оформлені вказаним протоколом, такими, що проведені з порушенням вимог закону, проте, як встановлено колегією суддів, суд першої інстанції про прийняте рішення в цій частині позовних вимог у резолютивній частині оскарженого рішення не зазначив, що колегія суддів вважає помилкою, оскільки в мотивувальній частині рішення обставини, пов'язані з вказаною вимогою, судом досліджені і зроблені висновки.

З огляду на вказане, враховуючи встановлені під час розгляду справи по суті обставини, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про визнання прилюдних торгів, результати яких оформлені протоколом № 14/1/44 від 11.03.2014, такими, що проведені з порушенням вимог закону, підлягають задоволенню, а оспорюване рішення суду першої інстанції, відповідно, зміні.

Згідно зі ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оскарженого рішення судом першої інстанції мале місце неправильне застосування норм процесуального права, тому рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2015 у справі № 910/14578/14 підлягає зміні, резолютивна частина вказаного рішення доповнюється пунктом наступного змісту: «Визнати прилюдні торги, результати яких оформлені протоколом № 14/1/44 від 11.03.2014, такими, що проведені з порушенням вимог закону», в решті рішення залишається без змін.

З огляду на підстави зміни рішення суду першої інстанції, враховуючи вимоги, викладені в апеляційних скаргах, апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволенню не підлягають.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України судові витрати по справі за звернення з апеляційними скаргами покладаються на їх заявників.

Керуючись ст. 99, ст.ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2015 у справі № 910/14578/14 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2015 у справі № 910/14578/14 залишити без задоволення.

3. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2015 у справі № 910/14578/14 змінити.

4. Доповнити резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2015 у справі № 910/14578/14 пунктом 2 такого змісту:

«2. Визнати прилюдні торги, результати яких оформлені протоколом № 14/1/44 від 11.03.2014, такими, що проведені з порушенням вимог закону.»

5. Вважати пункти 2, 3, 4, 5 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2015 у справі № 910/14578/14 пунктами 3, 4, 5, 6 відповідно.

6. В решті рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2015 у справі № 910/14578/14 залишити без змін.

7. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/14578/14.

Повний текст постанови складено:НОМЕР_2 НОМЕР_2 НОМЕР_2 НОМЕР_2 НОМЕР_2 НОМЕР_2 НОМЕР_2 НОМЕР_2 НОМЕР_2 НОМЕР_2 15.02.2016

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Л.М. Ропій

В.І. Рябуха