РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2016Справа №910/31547/15

За позовомЗаступника військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобалмедгруп»
простягнення 41706,13 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

прокурорТимко В.В.
від позивачаКривошея Д.А. - представник
від відповідачів Наїдко Л.В. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник військового прокурора Київського гарнізону звернувся до Господарського суду міста Києва в інтересах держави в особі Міністерства оборони України з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобалмедгруп» 41706,13 грн, з яких: 16723,24 грн пені у розмірі та 24982,89 грн штрафу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в порушення умов укладеного з Міністерством оборони України договору №249/15/14 від 26.08.2015 несвоєчасно здійснено поставку товару, що, з огляду на положення 7.2 Договору, є підставою для стягнення з відповідача штрафних санкцій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/31547/15 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/31547/15 та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2016 за клопотанням учасників процесу продовжено строк вирішення спору у справі №910/31547/15, а в судовому засіданні 10.02.2016 оголошувалась перерва до 17.02.2016.

В судовому засіданні 09.02.2016 представник відповідача підтримав раніше подане клопотання про залучення до участі у справі Публічне акціонерне товариство «Банк «Софіївський» співвідповідачем у справі.

За змістом ст. 24 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобалмедгруп» про залучення до участі у справі іншого відповідача задоволенню не підлягає, оскільки відповідачем не доведено, що Публічне акціонерне товариство «Банк «Софіївський» виступає або може виступати як зобов'язана сторона у спірних правовідносинах. До того ж будь-яких вимог до Публічного акціонерного товариства «Банк «Софіївський» позивачем не заявлено.

Прокурор в судове засідання, призначене на 17.02.2016, з'явився, позов підтримав.

Представник позивача в судове засідання з'явився, заявлені прокурором вимоги підтримав.

Відповідач проти позову заперечує частково, вказуючи на те, що постачальник забезпечив виконання своїх зобов'язань у розмірі 5% від суми договору у формі банківської гарантії №019/32/102/1, виданої ПАТ «Банк «Софіївський» на загальну суму 38239,13 грн. У зв'язку із несвоєчасною поставкою товару ПАТ «Банк «Софіївський» виконав на користь Міністерства оборони України платіж у розмірі 38239,13 грн, а тому в цій частині, за твердженням відповідача, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників процесу, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

26.08.2015 між Міністерством оборони України (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобалмедгруп» (постачальник) укладено договір №249/15/14 (надалі - Договір), за умовами якого постачальник зобов'язується у 2015 році поставити для потреб Міністерства оборони України 26.60.1 Устаткування радіологічне, електромедичне та електротерапевтичне устаткування: Лот 2. Монітор пацієнта - Монітор нагляду за станом пацієнта мультифункціональний М-20, зазначену у Специфікації (Додаток 1), а замовник - прийняти продукцію та оплатити її в асортименті, кількості, у строки та за цінами, наведеними в Специфікації продукції і яка є невід'ємною частиною Договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору найменування (номенклатура, асортимент) продукції: Монітор нагляду за станом пацієнта мультифункціональний М-20, у кількості 15 комплектів.

За змістом п.п. 3.1, 3.4 Договору ціна цього Договору становить 764782,50 грн, у тому числі ПДВ - 50032,50 грн. Загальна вартість продукції, що постачається визначається у Специфікації (Додаток -1), що додається до цього Договору.

За правовою природою укладений між сторонами Договір є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Пунктом 5.1 Договору визначено, що кінцевий термін поставки продукції - до 31.08.2015 включно.

У відповідності до п.п. 5.2 - 5.4 Договору одержувачем продукції є військові частини та Військово-медичні клінічні центри регіонів замовника згідно з рознарядкою Міністерства оборони України (Додаток 2). Продукція постачається на умовах DDP-склад замовника відповідно до Міжнародних правил по тлумаченню термінів «Інкотермс» у редакції 2010 року з положенням цього Договору, встановленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує її збереження під час транспортування, вантажно-розвантажувальних робіт і зберігання в межах термінів, установлених діючими стандартами, тощо. Датою виконання постачальником зобов'язань щодо поставки продукції вважається дата її надходження у кількості та якості до місця призначення, та прийняття її вантажоотримувачами замовника відповідно до цього Договору.

Згідно з п.п. 6.3.1 постачальник зобов'язаний забезпечити поставку продукції вантажоотримувачам замовника разом з усіма документами, необхідними для прийняття продукції на умовах і у терміни цього Договору.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач передбачений договором товар поставив несвоєчасно - з порушенням визначеного п.5.1 Договору строку, про що свідчать наявні в матеріалах справи акти прийому-передачі та видаткові накладні, а саме:

- акт прийому №1087 та видаткова накладна №77/1086 від 15.10.2015 на суму 101971, 00 грн;

- акт прийому №480 та видаткова накладна №78 від 15.10.2015 на суму 101971,00 грн;

- акт прийому №9 та видаткова накладна №79 від 15.10.2015 на суму 101971,00 грн;

- акт прийому №258 та видаткова накладна №80 від 15.10.2015 на суму 50985,50 грн;

- акт прийому №377 та видаткова накладна №45 від 31.08.2015 на суму 101971,00 грн.

Отже, матеріалами справи підтверджується та відповідачем не заперечується, що визначений Договором товар було поставлено відповідачем з порушенням встановленого Договором строку поставки, а тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

У відповідності до норм ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України); пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 7.2 Договору встановлено, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань при закупівлі продукції за бюджетні кошти постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 % від обсягу коштів непоставленої (недопоставленої) продукції за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вказаної вартості.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов'язання з поставки товару (в тому числі понад 30 днів), вимоги прокурора про стягнення з відповідача на користь Міністерства оборони України пені у розмірі 16723,24 грн та штрафу у розмірі 24982,89 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за розрахунком прокурора, перевіреним судом.

Доводи відповідача стосовно відсутності підстав для задоволення позову в частині стягнення 38239,13 грн у зв'язку із здійсненням ПАТ «Банк «Софіївський» виплати на користь Міністерства оборони України зазначеної суми коштів на виконання банківської гарантії судом відхиляються з огляду на таке.

Положеннями ст. 546 Цивільного кодексу України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

У відповідності до ст. 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За змістом ст. 563 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов'язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Отже, неустойка (штраф, пеня) та гарантія є самостійними видами забезпечення виконання зобов'язання, а тому факт виплати банком коштів на виконання умов банківської гарантії не виключає можливості реалізувати позивачем (як кредитором) свого права на отримання грошової суми - неустойки внаслідок порушення боржником забезпеченого зобов'язання.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню в дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобалмедгруп» (03061, м.Київ, вулиця Шепелєва, будинок 6, ідентифікаційний код 39087100) на користь Міністерства оборони України (03168, м.Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 6, ідентифікаційний код 00034022) пеню у розмірі 16723 (шістнадцять тисяч сімсот двадцять три) грн 24 коп. та штраф у розмірі 24982 (двадцять чотири тисячі дев'ятсот вісімдесят дві) грн 89 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобалмедгруп» (03061, м.Київ, вулиця Шепелєва, будинок 6, ідентифікаційний код 39087100) в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн 00 коп.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 26.02.2016

Суддя Ю.М. Смирнова