РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2016Справа №910/32143/15
За позовом Приватного акціонерного товариства "МТС Україна "

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Руст Транс"

Про стягнення 3 489,02 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники сторін:

від позивача: Маслова Т.В. (дов. № 0481/15 від 23.11.2015)

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 10.02.2016, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

22.12.2015 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява № FD-15-23264 Приватного акціонерного товариства "МТС Україна " (надалі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Руст Транс" (надалі - відповідач) про стягнення 3 489,02 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача, відповідач неналежним чином виконав взяті на себе зобов'язання за договорами № 4815490 від 30.09.2009, № 4815512 від 30.09.2009, № 4815526 від 30.09.2009, № 5391730 від 13.04.2011.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.12.2015 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/32143/15, розгляд справи призначено на 13.01.2016.

В судове засідання, призначене на 13.01.2016, представник позивача з'явився та надав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

В судове засідання, призначене на 13.01.2016, представник відповідача не з'явився, витребувані ухвалою суду документи не надіслав, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

13.01.2016 ухвалою суду розгляд справи відкладено на 10.02.2016.

В судове засідання, призначене на 10.02.2016, представник позивача з'явився та підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання, призначене на 10.02.2016, представник відповідача не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

Ухвала суду, позовна заява надсилались відповідачу на юридичну адресу підприємства згідно відомостей єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (довідка з ЄДРПОУ наявна в матеріалах справи). У відповідності з положеннями п. 3.6 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" від 18.09.1997 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Пунктом 11 "Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. (2.04.2009р.)" передбачено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб -учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2009 між позивачем (оператор) та відповідачем (абонент) укладено Договір № 4815490 про надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв'язку/безпровідного доступу до мережі Інтернет (далі - Договір-1).

30.09.2009 між позивачем (оператор) та відповідачем (абонент) укладено Договір № 4815512 про надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв'язку/безпровідного доступу до мережі Інтернет (далі - Договір-2).

30.09.2009 між позивачем (оператор) та відповідачем (абонент) укладено Договір № 4815526 про надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв'язку/безпровідного доступу до мережі Інтернет (далі - Договір-1).

13.04.2011 між позивачем (оператор) та відповідачем (абонент) укладено Договір № 5391730 про надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв'язку/безпровідного доступу до мережі Інтернет (далі - Договір-1).

Відповідно до умов Договорів та Умов користування мережами мобільного зв'язку ПрАТ «МТС Україна» (далі - Умови), що є невід'ємною частиною зазначених Договорів, та згоду з якими підтверджено підписом Відповідача, Відповідач взяв на себе обов'язок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі ПрАТ «МТС Україна», особисто перевіряти залишок авансового платежу та вносити відповідні платежі за послуги, отримані за Договорами.

За своєю правовою природою вказаний Договір, є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Позивач взяті на себе зобов'язання виконав в повному обсязі та надав відповідачеві послуги на суму 1 094,78 грн.

Однак, відповідач, на думку позивача в порушення умов договору, не виконав основного обов'язку за Договором, плату за надані послуги не вніс, в результаті чого виникла заборгованість яка, за розрахунками позивача, складає 1 094,78 грн.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З урахуванням викладеного, зважаючи на відсутність будь-яких доказів щодо оплати заборгованості за Договором, суд дійшов висновку, що обґрунтованими є позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за Договорами в сумі 1 094,78 грн.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором в сумі 1 094,78 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, строк оплати послуг є таким, що настав, а тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 1 094,78 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлено вимоги про стягнення з відповідача 2 394, 24 грн. суми договірної санкції відповідно до п. 5.2 Додаткових угод до Договорів.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

В порядку ст.546 ЦК України та відповідно до умов Додаткових угод до Договорів 5391730, № 4815512 в якості забезпечення зобов'язань Відповідачу нараховується договірна санкція, яка не обчислюється у відсотках від суми невиконаного, неналежно та/або несвоєчасно виконаного зобов'язання, нараховується Позивачем у якості забезпечення виконання зобов'язання та у разі порушення виконання зобов'язання, незалежно від наявності заборгованості за послуги мобільного зв'язку у Відповідача. Розмір договірної санкції становить 1,92 грн. за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії відповідної Додаткової угоди, починаючи з дня припинення дії відповідного Договору. Відповідальність абонента у вигляді встановленої договірної санкції настає окремо по відношенню до кожної із Додаткових угод.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Руст Транс" (01021, м. Київ, вулиця Інститутська, будинок 17/5, кімната,8; ідентифікаційний код 36300854) на користь Приватного акціонерного товариства "МТС Україна" (01601, м. Київ, вул. Лейпцизька, будинок 15, ідентифікаційний код 14333937), грошові кошти 1 094 грн. 78 коп. - основного боргу, 2 394 грн. 24 коп. - штрафні санкції та 1 218 грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити відповідачу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 17.02.2016

Суддя М.О. Лиськов