ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" лютого 2016 р.Справа № 924/69/16

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Олійник Ю.П., розглянувши матеріали справи

за позовом Селянського фермерського господарства "Поділля" смт.Стара Синява Хмельницька область

до Комунального підприємства "Старосинявська центральна районна аптека №46" смт.Стара Синява Хмельницька область

про стягнення 168917,53 грн., у т.ч. 50000,00грн. основного боргу, 660,00грн. інфляційних, 1257,53грн. 3% річних, 92000,00грн. пені та 25000,00грн. штрафу

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Старосинявська района рада смт. Стара Синява

Представники сторін:

Від позивача - ОСОБА_1- адвокат за договором 23.01.16,

Від відповідача - не приймав участі,

Від третьої особи ОСОБА_2 за дов. від 16.02.16

У судовому засіданні згідно зі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 229917,53 грн. боргу. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що відповідачем у визначений договором строк не повернута надана позивачем поворотна фінансова допомога у розмірі 50000,00грн., у зв'язку з цим відповідно до ст. 625 ЦК України нараховані інфляційні та 3% річних. Крім того, за порушення термінів виконання відповідачем грошового зобов'язання позивачем нараховані пеня та штраф, які позивач просить стягнути з відповідача.

У судовому засіданні 10.02.16 судом прийнято заяву позивача про уточнення позовних вимог, у якій останній просить стягнути з відповідача 50000,00грн. основного боргу, 660,00грн. інфляційних, 1257,53грн. 3% річних, 153000,00грн. пені та 25000,00грн. штрафу у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 05.06.14.

Представник відповідача у судовому засіданні 10.02.16 наявність заборгованості не заперечує, позовні вимоги вважає правомірними. У судове засідання 18.02.16 відповідач, повідомлений належним чином ( повідомлення 10.02.16) представника не направив, своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. При цьому судом враховується, що ухвалою суду від 10.02.16 явка представника відповідача обовязковою не визнавалася.

У судовому засіданні 18.02.16 позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 50000,00грн. основного боргу, 660,00грн. інфляційних, 1257,53грн. 3% річних, 153000,00грн. пені та 25000,00грн. штрафу. Зазначене відповідає ст.22 ГПК України , тому приймається судом.

Третя особа- Старосинявська районна рада у письмовому клопотанні та її представник у судовому засіданні просить розгляд справи відкласти, оскільки Старосинявській районній раді було невідомо про отримання фінансової допомоги відповідачем. Судом відмовлено у цьому клопотанні, оскільки відсутні підстави, передбачені ст.77 ГПК України, та враховуючи наявні по справі докази.

Розглядом матеріалів справи встановлено :

Між сторонами підписаний договір надання поворотної фінансової допомоги від 05.06.14, за умовами якого ( п.1.1.) позивач (позикодавець) надає відповідачу (позичальнику) поворотну фінансову допомогу, а відповідач зобов'язується повернути надані грошові кошти у порядку та на умовах, передбачених даним договором та чинним законодавством України.

Згідно з п.2.1 договору поворотна фінансова допомога надається у національній валюті в сумі 50000,00грн. Згідно з п.3.1 договору поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 01.03.15, а згідно з п.3.2 повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на особовий рахунок позикодавця в установі банку.

Згідно з ст. 4.2 договору за несвоєчасне повернення коштів позичальник сплачує на користь позикодавця пеню у розмірі 1% від простроченного платежу за кожний день прострочки. Згідно з п.4.3 договору у випадках порушення позичальником з власної вини строків поверненя коштів більш ніж на 15 календарних днів позичальник крім пені, передбаченої п. 4.2 цього договору, сплачує позикодавцю штраф у розмірі 50% від суми, простроченої заборгованості.

Згідно з п. 7.1 договору даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами їх зобов'язань за договором.

На виконання договору позивачем надано відповідачу поворотну фінансову допомогу у розмірі 50000,00грн., що підтверджується платіжним дорученням від 05.06.14 №272, згідно якого позивачем перераховано на рахунок відповідача 50000,00грн. згідно договору від 05.06.14.

Відповідачем у строк до 01.03.15 не повернуто суму коштів поворотної фінансової допомоги, у зв'язку з чим відповідно до ст. 625 ЦК України позивачем нараховані інфляційні у розмірі 660,00грн. за період з 01.03.15 по 31.12.15 та 3% річних у розмірі 1257,53грн. за аналогічний період.

За прострочення повернення допомоги позивачем нараховано з врахуванням зменшення позовних вимог також пеню у розмірі 92000,00 грн. та штраф у розмірі 25000,00грн. (50% від суми заборговності).

Досліджуючи надані по справі докази та пояснення сторін, судом приймається до уваги таке :

Згідно з ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом враховується, що зобов'язання сторін виникли з договору про надання поворотної фінансової допомоги від 05.06.14.

В силу ст.1046 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Судом приймається до уваги, що позивачем як позикодавцем виконаний передбачений договором про надання поворотної фінансової допомоги від 05.06.14 обовязок шляхом надання відповідачу коштів у розмірі 50000,00грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням від 05.06.14 №272.

Натомість, відповідачем як позичальником не виконаний передбачений договором обов'язок щодо повернення даної допомоги у передбачений договором строк - до 01.03.15. При цьому відповідачем не надано суду доказів повернення позивачу фінансової допомоги у розмірі 50000,00грн., а представником відповідача визнавався факт отримання допомоги та її неповернення.

Зазначеним підтверджуються наявність заборгованості відповідача у розмірі 50000,00грн., тому позов в цій частині заявлений правомірно та підлягає задоволенню.

Згідно з ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ст. 625 УК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі зазначених правових норм позивачем правомірно нараховані інфляційні у розмірі 660,00грн. за період з 01.03.15 по 31.12.15 та 3% річних у розмірі 1257,53грн. за аналогічний період. При цьому обрахунок здійснений позивачем в межах максимально можливого розміру. Тому позовні вимоги в цій частині визнаються обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивачем відповідно до п. 4.2 та п. 4.3 договору з урахуванням зменшення позовних вимог нараховано пеню у розмірі 92000,00грн. за період з 01.03.15 по 31.08.15 та штраф за прострочення повернення допомогу у розмірі 25000,00грн. (50% від суми заборгованості).

Щодо розміру нарахованого позивачем штрафу, то останній визначений правильно в межах передбаченого договором розміру.

При нарахуванні пені позивачем не враховано, що відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" № 543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочу платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Аналогічна правова позиція викладена у п. 2.9 постанови пленуму ВГСУ від 17.12.13 №14.

Тому згідно проведеного судом перерахунку правомірно заявленою до стягнення є пеня за період з 01.03.15 по 31.08.15 у розмірі 15004,11грн. з врахуванням розміру облікової ставки НБУ з 06.02.15 19,5%, з 04.03.15 30%, з 28.08.15 27%.

Однак, при стягненні пені і штрафу судом враховується, що згідно з ч.3 ст.551 ЦК України за рішенням суду розмір неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов'язання, зменшується, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків. Відповідно, якщо порушення зобов'язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб'єкта, то суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Аналогічна за змістом і норма ст.233 ГК України, згідно якої у разі, якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

У звязку із неспіврозмірністю розміру заявлених до стягнення пені і штрафу розміру основної заборгованості відповідача, відповідно завданим позивачу небажаним наслідкам, а також враховуючи задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача компенсаційних сум - інфляційних та 3% річних, суд вважає заявлений до стягнення розмір пені та штрафу значними, тому вважає за необхідне їх зменшити на 50%, тобто, до 7502,06 грн. пені та 12500,00 грн. штрафу.

У зв'язку із частковим задоволенням позову згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог без урахування проведеного судом зменшення розміру стягуваних сум пені та штрафу. Аналогічна правова позиція у п. 2.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.13 №14.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 45, 12, 15, 33, 43 ,44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Селянського фермерського господарства "Поділля" смт.Стара Синява Хмельницька область до Комунального підприємства "Старосинявська центральна районна аптека №46" смт.Стара Синява Хмельницька область про стягнення 168917,53 грн., у т.ч. 50000,00грн. основного боргу, 660,00грн. інфляційних, 1257,53грн. 3% річних, 92000,00грн. пені та 25000,00грн. штрафу, Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Старосинявська района рада смт. Стара Синява, задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Старосинявська центральна районна аптека №46" смт.Стара Синява Хмельницька область (вул. Грушевського, 66, код 01980058) на користь Селянського фермерського господарства "Поділля" смт.Стара Синява Хмельницька область (вул. Заводська, 119, код 30925497) 50000,00грн. (п'ятдесят тисяч гривень 00 коп.) поворотної фінансової допомоги, 660,00грн. (шістсот шістдесят гривень 00 коп.) інфляційних, 1257,53грн. (одна тисяча двісті п'ятдесят сім гривень 53 коп.) 3% річних, 7502,06грн. (сім тисяч пятсот дві гривні 06 коп.) пені, 12500,00грн. (дванадцять тисяч п'ятсот гривень 00 коп.) штрафу, 1876,75 грн. (одна тисяча вісімсот сімдесят шість гривень 75 коп.) відшкодування сплаченого судового збору. Видати наказ.

У решті позову відмовити.

Повне рішення складено 18.02.2016р.

Суддя Ю.П. Олійник

Віддрук. 2 прим. :

1 - до справи,

2 - відповідачу ( 31400, смт. Стара Синява. Хмельницька обл., вул. Грушевського, 66) пр.