РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2016Справа №910/1096/16

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ"

до: приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "НОВА"

про стягнення 3 673,17 грн.

Представники:

від позивача: Кебал І.В. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

Суддя Шкурдова Л.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "НОВА" про стягнення 3 673,17 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних із експлуатацією транспортного засобу №5314 від 27.04.2015 щодо обов'язку повернути частину страхового платежу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2016р. порушено провадження у справі №910/1096/16.

В судовому засіданні 18.02.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Враховуючи наявність доказів належного повідомлення відповідача про час і місце проведення судового засідання, достатність матеріалів для прийняття рішення по суті, суд, розглядає справу за відсутності представника відповідача.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.04.2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» (страхувальник) та приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «НОВА» (страховик) укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних із експлуатацією транспортного засобу №5314 від 27 квітня 2015 року (далі - Договір).

В пункті 2 Розділу 1 Договору, передбачений порядок та строки внесення суми страхового платежу, а саме частина страхового платежу в сумі 26 258,90 грн., за період страхування з « 31» травня 2015 року по « 30» серпня 2015 року, повинен бути сплачений позивачем до « 26» червня 2015 року.

Платіжним дорученням №4607 від 05 червня 2015р. здійснено оплату страхового платежу в розмірі 26 658,90 грн. по Договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних із експлуатацією транспортного засобу №5314 від 27 квітня 2015 року.

Пунктом 13.1 Договору встановлено, що період дії Договору - будь-який із зазначених у Розділі 1 Договору проміжків часу, протягом якого Страховик несе зобов'язання за Договором, за умови отримання Страховиком від Страхувальника сум страхових платежів у терміни, зазначені в Розділі 1 Договору.

Згідно пункту 12.5. Договору, про намір достроково припинити дію Договору будь-яка Сторона зобов'язана письмово повідомити іншу не пізніше ніж за 30 (тридцять) робочих днів до дати припинення, якщо Сторони не дійшли згоди про інше.

Пунктом 12.4 Договору передбачено, що дія Договору може бути достроково припинено за вимогою Страхувальника або страховика. При цьому:

12.4.1. У разі дострокового припинення дії Договору на вимогу Страхувальника, Страховик повертає йому 65% суми страхового платежу за період, що залишився до закінчення дії Договору, з вирахуванням фактичних виплат за цим Договором.

Листом №1822/06 від 25.06.2015 року страхувальник повідомив Страховика про свою вимогу припинити дію Договору. Дана Вимога була надіслана 26.06.2015 року страхувальником на адресу Страховика та отримана Страховиком 01.07.2015 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Звертаючись з позовом до суду позивач вказує, що приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Нова" суму страхового платежу не повернуло, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

За приписами ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами правочин за своєю правовою природою є договором страхування, а відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За приписами ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Частиною 4 статті 997 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо страхувальник відмовився від договору страхування (крім договору страхування життя), страховик повертає йому страхові платежі за період, що залишився до закінчення строку договору, з вирахуванням нормативних витрат на ведення справи, визначених при розрахунку страхового тарифу, та фактично здійснених страховиком страхових виплат.

Аналогічні приписи містить норма частини 4 статті 28 Закону України "Про страхування", відповідно до якої у разі дострокового припинення дії договору страхування, крім договору страхування життя, за вимогою страхувальника страховик повертає йому страхові платежі за період, що залишився до закінчення дії договору, з відрахуванням нормативних витрат на ведення справи, визначених при розрахунку страхового тарифу, фактичних виплат страхових сум та страхового відшкодування, що були здійснені за цим договором страхування.

Як зазначалося вище, в п.12.4 Договору передбачено, що дія Договору може бути достроково припинено за вимогою Страхувальника або страховика.

Отже, оскільки лист №1822/06 від 25.06.2015 року про припинення дії Договору отриманий відповідачем 01.07.2015, то зазначений правочин припинив свою дію з 12.08.2015, а у приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" виникло зобов'язання з повернення страхового платежу.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов'язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок суми страхового платежу за період, що залишився до закінчення дії договору, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, вірність та відповідність фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт порушення відповідачем своїх зобов'язань, в частині повернення страхових платежів, підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 3 524,97 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення 3% річних в розмірі 46,65 грн. та інфляційних втрат в сумі 101,55 грн., суд зазначає наступне.

Обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

Оскільки в даному випадку обов'язок відповідача з повернення страхових платежів виник у зв'язку з розірванням договору, а не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, відсутні правові підстави для стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про відсутність у нього обов'язку повернути страховий платіж в заявленому позивачем розмірі.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням витрат по сплаті судового збору в цій частині на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 43, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "НОВА" (02660, м. Київ, вулиця Марини Раскової , будинок 11; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" (01033, м.Київ, вулиця Жилянська, будинок 43; ) 3 524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн 97 коп - суми боргу та 1322 (тисячу триста двадцять дві) грн 40 коп - витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову - відмовити.

Після набрання рішенням господарського суду міста Києва законної сили видати наказ.

Повний текст рішення складено: 22.02.16

Суддя Л.М. Шкурдова