РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2016Справа №910/32189/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Грот"
доКомунального підприємства "Київський метрополітен"
провизнання договору продовженим (пролонгованим)
Суддя Борисенко І.І.

Представники:
від позивача - Безпала О.Г., за довіреністю;
від відповідачаШвед Я.О., за довіреністю;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом, в якому просить визнати договір про передачу майна територіальної громади міста Києва №200-У (Ор)-11 від 15.10.2011р. таким, що є продовженим (пролонгованим) на тих самих умовах і на той самий термі, що зазначені в цьому договорі, а саме до 12.10.2016р.

Позовні вимоги мотивовані посиланням на той факт, що на протязі місяця після закінчення строку дії Договору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Грот" жодних заяв про припинення або зміну умов Договору ні від Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської радим (Київської міської адміністрації), яке станом на 17.07.2012р. відповідно до умов Положення набуло статусу орендодавця зазначеного майна, ні від Київської міської ради як власника зазначеного майна, ні від Відповідача не отримувало, при цьому Товариство з обмеженою відповідальністю "Грот" продовжує користуватись об'єктом оренди і після 13.10.2013р. та користується об'єктом оренди і на даний час. За таких обставин, Позивач вважає що Договір є продовженим на тих самих умовах і на той самий термін, що зазначений в цьому договорі, відповідно до п. 5.4 договору оренди, ст. 764 Цивільного кодексу України та відповідно до ст. 17 Закону України "Про оренду державного і комунального майна.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечив, з тих підстав, що відповідно до п.2 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст.764 Цивільного кодексу України у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або заміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну договору оренди він вважається продовженим на той самий строк і на тих умовах, які були передбачені цим Договором. Зазначені дії оформляються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною цього Договору. Відповідної додаткової угоди до Договору, укладено не було.

Листом від 23.10.2013р. №11-03/1033 КП "Київський метрополітен" повідомило Відповідача про закінчення терміну дії договору та відмову від продовження Договору оренди, а відтак за твердженням Відповідача заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на договорі та чинному законодавстві.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ч.1 ст.2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч.1 статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Пунктом 1 ст.763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

15.10.2011 року на підставі рішення Київської міської ради від 16.09.2010р. № 26/4838 та у відповідності до Порядку передачі майна територіальної громади м. Києва в оренду, затвердженого рішенням КМР від 28.09.2006№34/91 та погодженого Головним управлінням комунальної власності м. Києва між Комунальним підприємством "Київський метрополітен" (в тексті договору - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРОТ" (в тексті договору - орендар) укладено договір № 200 -У (Ор)-11 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, згідно умов якого відповідач передав позивачу, а останній прийняв в строкове платне користування нерухоме майно, а саме: частину вестибюлю загальною площею 30,93 кв. м, яке знаходиться за адресою станція метро "Політехнічний інститут", для торгівлі непродовольчими товарами.

Пунктом 9.1. договору передбачено, що термін його дії з 15 жовтня 2011 року до 13 жовтня 2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем 23.10.2013р. надіслано позивачу (на фактичну адресу: 02660, м. Київ, вул. Магнітогорська,1) повідомлення №11-03/1033 відповідно про припинення договірних стосунків у зв'язку із закінченням терміну дії договору оренди, в яких відповідач повідомив, що договір № 200 -У (Ор)-11 від 15.10.2011 року припинив свою дію з моменту закінчення, а саме з 14.10.2013 року. Одночасно позивача повідомлено про його обов'язок повернути орендоване приміщення та передати його по акту приймання-передачі до 13.11.2013р. Зазначене повідомлення №11-03/1033 отримано позивачем 29.10.20013р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно із ст. 764 Цивільного кодексу України у разі, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку дії договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах які були передбачені договором.

Аналогічне положення містить ч.2 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Суд відзначає, що посилання позивача на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРАТ" жодних заяв про припинення або зміну умов Договору не отримувало, не заслуговує на увагу, оскільки матеріали справи спростовують зазначене твердження Позивача. В матеріалах справи є належні докази направлення Оренододавцем за договором на адресу Позивача повідомлення про припинення договору оренди № 200 -У (Ор)-11 від 15.10.2011 року.

Тобто, наявність листа наймодавця про закінчення строку дії договору свідчить про неможливість автоматичного продовження строку дії договору оренди на той самий термін.

Матеріали справи не містять доказів укладання сторонами додаткової угоди до Договору.

Таким чином, договір оренди № 200 -У (Ор)-11 від 15.10.2011 року припинив свою дію з 14.10.2013 року.

Слід також зазначити, що необхідною умовою продовження договору оренди приміщення, що перебуває у комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу про надання цього приміщення в оренду. І лише за наявності такого рішення та при рівності інших запропонованих умов оренди приміщення, порівняно з тими, які запропоновані рештою бажаючих взяти це ж майно в оренду, у добросовісного користувача виникає переважне право на продовження договору оренди на новий термін.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами доказів прийняття власником майна рішення про передачу спірного майна в оренду Позивачу відсутні.

З огляду на наведене, вказаний договір не може вважатись продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були ним передбачені, оскільки орендодавець не має наміру продовжувати договірні стосунки, у суду відсутні правові підстави зобов'язувати відповідача продовжити дію договору оренди всупереч його волі, оскільки законодавством не передбачено обов'язку орендодавця продовжувати дію договору оренди та права орендаря на таке продовження дії договору, за наявності бажання однієї із сторін припинити договір.

Щодо посилання позивача на те, що після закінчення строку дії договору він має переважне право на продовження дії договору, з огляду на належне виконання умов договору, та положення п. 5.4 договору оренди, норми ч. 6 ст. 283, ст. 285 ГК України, ст. 777 ЦК України, слід зазначити наступне:

Згідно із ч. 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" після закінчення терміну дії договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки, справді має переважне право, за інших рівних умов, на продовження договору оренди на новий термін.

Проте, зазначеною статтею, а також положеннями ч. 6 ст. 283, ст. 285 ГК України, ст. 777 ЦК України не передбачено порядку автоматичного поновлення договору оренди.

Вказаними нормами встановлено лише переважне право добросовісного користувача на продовження дії договору за інших рівних умов.

З огляду на наведене, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на Позивача.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 22.02.2016.

Суддя І.І. Борисенко