КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2016 р. Справа№ 910/5582/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Ільєнок Т.В.

Рудченка С.Г.

секретар судового засідання - Колеснік М.П.,

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 23.02.2016 року по справі № 910/5582/15-г (в матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу дочірнього підприємства товариство з обмеженою відповідальністю "Басі" "Веста-ЛТ" на рішення господарського суду міста Києва від 27.05.2015 року (оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України 05.06.2015 року) по справі № 910/5582/15-г (суддя - Якименко М.М.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СОКІЛ"

до дочірнього підприємства товариство з обмеженою

відповідальністю "Басі" "Веста-ЛТ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Онур Конструкціон

Інтернешнл"

про стягнення 224 778,77 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СОКІЛ" звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до дочірнього підприємства Товариство з обмеженою відповідальністю "Басі" "Веста-ЛТ" про стягнення 224 778,77 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.05.2015 року у справі № 910/5582/15-г позов задоволено частково. Стягнуто з дочірнього підприємства товариство з обмеженою відповідальністю "Басі" "Веста-ЛТ" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СОКІЛ" 141 510,63 грн. - основного боргу, 18 256,80 грн. - пені, 14 027,69 грн. - 3% річних, 41 855,24 грн. - інфляційних втрат, 4 313,00 грн. - судового збору. В решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, відповідач, дочірнє підприємство товариство з обмеженою відповідальністю "Басі" "Веста-ЛТ", звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду та просить скасувати рішення та прийняти нове, яким у позові відмовити повністю.

Апеляційну скаргу скаржник мотивує тим, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду обставинам справи.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу дочірнього підприємства товариство з обмеженою відповідальністю "Басі" "Веста-ЛТ" по справі № 910/5582/15-г передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Яковлєва М.Л., суддів Ільєнок Т.В., Куксов В.В.

У зв'язку з перебуванням суддів Куксова В.В. та Ільєнок Т.В. у відпустці розпорядженням секретаря палати Київського апеляційного господарського суду від 06.08.2015 року здійснено заміну судової колегії та для розгляду апеляційної скарги по справі № 910/5582/15-г сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді Сулім В.В. та Тарасенко К.В.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 07.08.2015 року по справі № 910/5582/15-г відновлено дочірньому підприємству товариство з обмеженою відповідальністю "Басі" "Веста-ЛТ" строк на подання апеляційної скарги та прийнято її до провадження і призначено перегляд рішення на 06.10.2015 року.

У зв'язку з виходом судді Ільєнок Т.В. з відпустки та перебуванням суддів Тарасенко К.В. та Суліма В.В. в інших судових засіданнях розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 06.10.2015 року здійснено заміну судової колегії та для розгляду апеляційної скарги по справі № 910/5582/15-г сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді Ільєнок Т.В. та Лобань О.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.10.2015 року по справі № 910/5582/15-г прийнято апеляційну скаргу дочірнього підприємства товариство з обмеженою відповідальністю "Басі" "Веста-ЛТ" до провадження зазначеною колегією.

06.10.2015 року від дочірнього підприємства товариство з обмеженою відповідальністю "Басі" "Веста-ЛТ" надійшло клопотання про зупинення розгляд справи.

В зв'язку з неявкою представників третьої особи, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.10.2015 року розгляд справи № 910/5582/15-г відкладено на 17.11.2015 року.

17.11.2015 року від дочірнього підприємства товариство з обмеженою відповідальністю "Басі" "Веста-ЛТ" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У зв'язку з виходом судді Куксова В.В. з відпустки розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 17.11.2015 року здійснено заміну судової колегії та для розгляду апеляційної скарги по справі № 910/5582/15-г сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді Ільєнок Т.В. та Куксов В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.10.2015 року по справі № 910/5582/15-г прийнято апеляційну скаргу дочірнього підприємства товариство з обмеженою відповідальністю "Басі" "Веста-ЛТ" до провадження зазначеною колегією.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.10.2015 року розгляд справи № 910/5582/15-г відкладено на 19.01.2016 року о 10 год. 00 хв.

У зв'язку з переформуванням колегій Київського апеляційного господарського суду розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 19.01.2016 року здійснено заміну судової колегії та для розгляду апеляційної скарги по справі № 910/5582/15-г сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді Ільєнок Т.В. та Рудченко С.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.10.2015 року по справі № 910/5582/15-г прийнято апеляційну скаргу дочірнього підприємства товариство з обмеженою відповідальністю "Басі" "Веста-ЛТ" до провадження зазначеною колегією.

19.01.2016 року від дочірнього підприємства товариство з обмеженою відповідальністю "Басі" "Веста-ЛТ" надійшли доповнення до клопотання про зупинення провадження у справі.

В зв'язку з неявкою представників третьої особи, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.01.2016 року розгляд справи № 910/5582/15-г відкладено на 23.02.2016 року о 09 год. 50 хв.

У судовому засіданні, призначеному на 23.02.2016 року, було розглянуто клопотання про зупинення провадження у справі яке було подано 06.10.2015 року представником дочірнього підприємства товариство з обмеженою відповідальністю "Басі" "Веста-ЛТ".

Дослідивши вказане клопотання колегія суддів зазначає наступне.

Клопотання про зупинення мотивовано тим, що в провадженні господарського суду міста Києва знаходиться позовна заява за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Басі" "Веста-ЛТ" до товариство з обмеженою відповідальністю "Онур Конструкціон Інтернешнл" про стягнення 747587,93 грн.

З ухвали господарського суду Київської області у справі № 911/46/16 вбачається лише те, що зазначений позов було направлено за підсудністю до господарського суду міста Києва.

Крім того, предметом позову у справі № 911/46/16 є стягнення коштів однак не зазначено, що саме по договору підряду № 02/12-2011, який укладено між товариством з обмеженою відповідальністю "СОКІЛ" та дочірнім підприємством товариство з обмеженою відповідальністю "Басі" "Веста-ЛТ" .

Відповідно до частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Таким чином, звертаючись до суду з клопотанням про зупинення апеляційного провадження у даній справі відповідач не довів наявності підстав для зупинення, тобто не надав належних доказів того, що розгляд даної справи неможливий до вирішення справи № 911/46/16, а відтак клопотання про зупинення розгляду справи № 910/5582/15-г задоволенню не підлягає.

Представник відповідача та директор були присутніми в судових засіданнях надавали свої пояснення, якими підтримували доводи, що викладені в їх апеляційній скарзі та просили апеляційну скаргу задовольнити, а рішення господарського суду міста Києва від 27.05.2015 року скасувати та прийняти нове, яким у позові відмовити повністю.

Представник позивача в судових засіданнях надавав свої пояснення та просив рішення господарського суду міста Києва від 27.05.2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу дочірнього підприємства товариство з обмеженою відповідальністю "Басі" "Веста-ЛТ" - без задоволення.

Представник третьої особи в судові засідання не з'являвся, причини неявки не повідомляв, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Враховуючи викладене, а також наявність в матеріалах справи всіх необхідних для перегляду рішення доказів, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутністю представника третьої особи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, виступ представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду міста Києва від 27.05.2015 року по справі № 910/5582/15-г - слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Слід зазначити, що відповідно ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 07.12.2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю "СОКІЛ" (підрядник, позивач) та дочірнім підприємством товариство з обмеженою відповідальністю "Басі" "Веста-ЛТ" (відповідач, замовник) укладено договір підряду № 02/12-2011 (договір, а.с. 17-18).

За своєю правовою природою договір, укладений між сторонами, є договором підряду. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до п. 1.1. договору замовник доручає, а підрядник зобов'язується виконати комплекс робіт по влаштуванню будівельного водозниження при перекладці інженерних мереж на об'єкті "Реконструкція пр. Миколи Бажана в м. Києві".

Згідно ст. 875 Цивільного кодексу України (ст. 318 Господарського кодексу України) за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 ст. 843 Цивільного кодексу України визначено, що договором підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Вартість робіт за договором визначається відповідно до договірної ціни, яка розраховується згідно норм ДБН Д 1.1.1-2000 та регіональними цінами на матеріали, машини і трудові ресурси на основі затвердженою проектно-кошторисної документації (Протокол договірної ціни - Додаток № 1). При чому, договірна ціна є динамічною (п.п. 2.1. та 2.2. договору).

Загальна кінцева вартість робіт визначається відповідно до кількості фактично виконаних об'ємів (п. 2.3. договору).

Розрахунки за виконані роботи, згідно умов п. 3.1. договору, здійснюються в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Підрядника в національній валюті.

Згідно ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно умов пункту 3.3. договору відповідач зобов'язався щомісяця на підставі довідок про вартість виконаних робіт (форми КБ-3) проводити оплату фактично виконаних обсягів робіт не пізніше 15 числа, наступного за звітним, місяця.

Відповідно до умов п. 3.6. Договору кінцевий розрахунок за договором проводиться Замовником не пізніше 15 днів після повного завершення робіт Підрядником.

Згідно ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

В силу ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником та прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами.

Пунктом 5.1.1. договору передбачено, що підрядник зобов'язався не пізніше 25 числа звітного місяця пред'явити Замовнику виконані роботи та передати на підписання акт виконаних робіт ф. КБ-2в. Замовник на підставі умов п. 5.2.3. договору зобов'язався прийняти виконані Підрядником роботи по акту ф. КБ-2в у термін 3 дні з дня повідомлення про закінчення робіт (закінчення проміжного етапу, звітного місяця). При цьому акт виконаних робіт по ф. КБ-2в та довідка про вартість виконаних робіт по ф. КБ-3 повинні бути підписана Замовником до 5-го числа місяця наступного за звітним (п. 5.2.4. договору).

Підрядником виконані роботи на суму 821 510,63 грн., що підтверджується:

- актом за березень 2012 року від 30.03.2012 року та довідкою про вартість будівельних робіт форми КБ-3 за березень 2012 року від 30.03.2012 року на суму 65 146,57 грн.(а.с. 20-22);

- актом № 1 за квітень 2012 року від 28.04.2012 року довідкою про вартість будівельних робіт форми КБ-3 за квітень 2012 року від 28.04.2012 року на суму 24 363,19 грн. (а.с. 24-26);

- актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2012 року від 31.05.2012 року та довідкою про вартість будівельних робіт форми КБ-3 за травень 2012 року від 31.05.2012 року на суму 26 336,46 грн. (а.с. 27-29);

- актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2012 року від 30.07.2012 року та довідкою про вартість будівельних робіт форми КБ-3 за липень 2012 року від 30.07.2012 року на суму 144 792,71 грн. (а.с. 30-33);

- актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2012 року від 31.08.2012 року та довідкою про вартість будівельних робіт форми КБ-3 за серпень 2012 року від 31.08.2012 року на суму 116 393,36 грн. (а.с. 34-37);

- актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2012 року від 29.12.2012 року та довідкою про вартість будівельних робіт форми КБ-3 за грудень 2012 року від 29.12.2012 року на суму 444 478,34 грн. (а.с. 38-41).

Зазначені акти та довідки підписано замовником, жодних доказів відмови відповідача від підписання та будь - яких зауважень щодо допущених підрядником недоліків (дефектів) у виконаних роботах у строк, передбачений умовами договору не надано, що свідчить про прийняття вказаних робіт в обсягах та за ціною, визначеними в даних актах з отриманням належної документації.

Відповідно до ч. 4 ст. 879 Цивільного кодексу України оплата робіт проводиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Згідно ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч. 2 ст. 854 Цивільного кодексу України підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

В грудні 2012 року сторонами було підписано останній акт приймання виконаних будівельних робіт ф. КБ-2в без зауваження, таким чином замовник повинен був розрахуватись до 15.01.2013 року.

Відповідачем перераховано в рахунок виконаних позивачем робіт лише 680 000,00 грн., тобто у відповідача перед позивачем виникла заборгованість зі сплати вартості виконаних робіт в розмірі 141 510,63 грн.

У зв'язку з чим, товариство з обмеженою відповідальністю "СОКІЛ" звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до дочірнього підприємства товариство з обмеженою відповідальністю "Басі" "Веста-ЛТ" про стягнення 224 778,77 грн., з яких: 141 510,63 грн. основного боргу, 27 385,21 грн. пені, 41 855,24 грн. інфляційних та 14 027,69 грн. 3 % річних.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1, 2 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

В силу ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджується, а відповідачем не спростовано, факт невиконання відповідачем зобов'язань за договором у встановлений строк, розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 141 510,63 грн.

Крім основного боргу позивач просить стягнути з відповідача пеню у сумі 27 385,21 грн.

Згідно з п. 5.4. договору, в разі невиконання замовником зобов'язань згідно п. 3.3. та п. 3.7. дійсного договору, останній сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, збільшеної в 1,5 рази за кожен день прострочки платежу.

Відповідно до ч. 1 статті 546, статті 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (згідно ч. 6 ст. 231 ГК України).

Згідно п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

З огляду на наявність прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання місцевий суд, здійснивши перерахунок, перевірений апеляційним судом, слушно частково задовольнив вимоги позивача в частині стягнення пені у сумі 18 256,80 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача 14 027,69 грн. - 3% річних, 41 855,24 грн. - інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 14 027,69 грн. - 3% річних та 41 855,24 грн. - інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Внаслідок цього, доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення місцевого суду.

За правилами ст. 4-7 ГПК України, судове рішення приймається колегіально за результатами обговорення усіх обставин справи.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та подати до суду відповідні докази.

Як встановлено ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Виходячи з викладеного вище, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду міста Києва від 27.05.2015 року у справі № 910/5582/15-г - залишається без змін.

Судові витрати покладаються на підставі ст.49 ГПК України на апелянта.

З огляду на вищезазначене, керуючись ст. ст. 4-7, 33, 43, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу дочірнього підприємства товариство з обмеженою відповідальністю "Басі" "Веста-ЛТ" на рішення господарського суду міста Києва від 27.05.2015 року (оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України 05.06.2015 року) по справі № 910/5582/15-г залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 27.05.2015 року у справі № 910/5582/15-г залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/5582/15-г повернути до господарського суду міста Києва.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного господарського суду за наслідками перегляду відповідно до ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Т.В. Ільєнок

С.Г. Рудченко