РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2016Справа №910/31575/15

За позовомРегіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву
доПриватного акціонерного товариства "Лігобуд"
простягнення 16488,96 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники сторін:

від позивача:Гармашов Б.С. - представник
від відповідача:не з'явився

Обставини справи:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Лігобуд" заборгованості за договором оренди №634 нерухомого майна, що належить до державної власності від 28.05.2004 у розмірі 13621,96 грн., інфляційних втрат у розмірі 234,15 грн. та пені у розмірі 2632,85 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач за вищевказаним договором зобов'язань по оплаті орендної плати належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед державним бюджетом. Крім основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача пеню та інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/31575/15 та розгляд справи призначено на 20.01.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2016, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, невиконанням сторонами вимог ухвали суду та поданим позивачем клопотанням про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 10.02.2016.

28.01.2016 через канцелярію Господарського суду міста Києва позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, яка мотивована тим, що збільшився період прострочення оплати за договором, а отже позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди №634 нерухомого майна, що належить до державної власності від 28.05.2004 у розмірі 23972,02 грн., інфляційні втрати у розмірі 726,65 грн. та пеню у розмірі 2843,92 грн.

Представник позивача в судовому засіданні, призначеному на 10.02.2016 збільшені позовні вимоги підтримав.

На підставі ст.22 Господарського процесуального кодексу України заява позивача прийнята судом до розгляду як заява про збільшення розміру позовних вимог.

Відповідач повноважних представників в судові засідання не направив, відзив на позов та витребувані судом документи не надав. Про проведення судового засідання відповідач був повідомлений належним чином відповідно до повідомлень про вручення рекомендованих поштових відправлень №090, №989.

На підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.05.2004 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву (орендодавець, позивач) та Приватним акціонерним товариством "Лігобуд" (орендар, відповідач) укладено договір оренди №634 нерухомого майна, що належить до державної власності (договір), відповідно умов якого орендодавець передає, а орендар - приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - під'їздну залізничну колію №309 (довжина 427,5 м) та стрілочний перевод №904 за адресою: м. Київ, вул. Ремонтна, 5, вартість якого становить за експертною оцінкою станом на 31.12.2003 76120 грн. Майно передається в оренду з метою прийому та розвантаження залізничних вагонів з інертними будівельними матеріалами (п.1.1), орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, по якому є інформація про індекс інфляції) - березень 2004 - 648,37 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. Орендна плата за перший місяць оренди - травень 2004 визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за квітень, травень 2004 (п.3.1), орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п.3.2), перерахування здійснюються орендарем самостійно до 10 числа місяця, наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції таким чином: 100% орендної плати перераховується орендарем до державного бюджету (п.3.3), орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, за кожний день прострочення, включаючи день оплати (п.3.5), орендар зобов'язується зокрема своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату (п.5.2).

28.05.2004 на виконання умов договору позивачем було передано, а відповідачем прийнято у користування орендоване майно, про що складено відповідний акт приймання-передачі.

Відповідно до договору №634/02 від 29.12.2009 сторони виклали п.п. 3.1, 3.2 договору в наступній редакції: орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, по якому є інформація про індекс інфляції) - листопад - 2009 - 1688,88 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. Орендна плата за перший місяць оренди - грудень 2009 встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за грудень 2009 (п.3.1), орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п.3.2).

За період з червня місяця 2015 року по грудень місяць 2015 року позивачем було нараховано відповідачу до сплати 23972,02 грн. орендної плати, яку відповідач, в порядку та у строки, встановлені договором, не сплатив.

28.09.2015 позивачем на адресу відповідача було направлено лист - вимогу за вих.№30-05/9703 від 23.09.2015 щодо оплати наявної заборгованості, однак відповідач відповідь на даний лист позивачу не надав, заборгованість не погасив.

Договір №634 від 28.05.2004 є договором оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, що регулюються Главою 58 Цивільного кодексу України та Главою 30 Господарського кодексу України, Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За змістом ст. 762 Цивільного кодексу України передбачено, що з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України).

Частиною 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі, а ст. 19 цього жЗакону встановлений обов'язок орендаря вносити орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності та в строк, встановлений договором.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач (орендар) свого обов'язку належним чином не виконав, орендну плату за період з червня місяця 2015 року по грудень місяць 2015 року не оплатив, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість перед державним бюджетом зі сплати орендної плати по договору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

З огляду на вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача орендної плати по договору за період з червня місяця 2015 року по грудень місяць 2015 року є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню у в повному обсязі.

Крім цього, за прострочення виконання зобов'язань за укладеним між сторонами договором позивач просив суд стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 726,65 грн. та пеню у розмірі 2843,92 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п.1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Пунктом 3.5 договору оренди сторони погодили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Враховуючи, що судом встановлено факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання за період з червня місяця 2015 року по грудень місяць 2015 року, то вимоги позивача про стягнення з відповідача пені є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню за розрахунками позивача, які перевірено судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до норм п.3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

За таких обставин, враховуючи норми ст. 625 Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат, розмір яких, за розрахунком суду, складає 449,77 грн.

Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог і підлягають стягненню в доход Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Лігобуд" (04071, м.Київ, вул. Воздвиженська, будинок 60, літ. А, ідентифікаційний код 25273532) на користь Державного бюджету України (одержувач - УДКСУ Шевченківському районі м. Києва, код одержувача 37995466, банк одержувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, р/р 0011, МФО 820019, КЕКД 22080100, назва: плата за оренду цілісних майнових комплексів) заборгованість у розмірі 23972 (двадцять три тисячі дев'ятсот сімдесят дві) грн. 02 коп., пеню у розмірі 2843 (дві тисячі вісімсот сорок три) грн. 92 коп. та інфляційні втрати у розмірі 449 (чотириста сорок дев'ять) грн. 77 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Лігобуд" (04071, м.Київ, вул. Воздвиженська, будинок 60, літ. А, ідентифікаційний код 25273532) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1205 (одна тисяча двісті п'ять) грн. 76 коп.

5. Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву (01032, м.Київ, бул. Т. Шевченка, будинок 50-Г, ідентифікаційний код 19030825) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 12 (дванадцять) грн. 24 коп.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.02.2016

Суддя Ю.М. Смирнова