Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

Р І Ш Е Н Н Я

16 лютого 2016р. справа №927/7/16

За позовом: Державного підприємства «Новопокровський комбінат хлібопродуктів»,

вул. ім. В.Вєсіча,1, смт.Новопокровка, Чугуївський район, Харківська область, 63523

До відповідача: Державного підприємства «Ніжинський комбінат хлібопродуктів»,

пров. Урожайний, 16, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600

про стягнення 142 763грн.47коп.

Суддя Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: ОСОБА_1, юрисконсульт 1 категорії, довіреність №3 від 11.01.2016р.

Від відповідача: ОСОБА_2, юрисконсульт, довіреність №69 від 10.02.2016р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 124706,51грн. за надані послуги згідно договору №1 від 01.06.2012р., 9327,50грн. пені та 8729,46грн. штрафу.

Від позивача 25.01.2016р. до суду по пошті надійшло клопотання (яке попередньо надійшло до суду по факсу) про відкладення розгляду справи, призначене на 20.01.2016р. о 09:00год.

Ухвалою від 20.01.2016р. розгляд справи за клопотанням позивача було відкладено на 02.02.2016р. о 11:00год. У звязку з перебуванням судді Книш Н.Ю. на лікарняному розгляд справи 02.02.2016р. не відбувся.

Після виходу судді Книш Н.Ю. з лікарняного та з огляду на те, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви, судове засідання в межах строку, визначеного ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, призначено для розгляду справи на 16.02.2016р. на 11:00год, про що на адресу сторін рекомендованою кореспонденцією була направлена ухвала суду від 04.02.2016р.

Від позивача 02.02.2016р. надійшло письмове пояснення з додатками. У вказаному поясненні позивач посилається на надання відповідачу послуг: з ремонту та монтажу обладнання складського безтарного зберігання борошна відповідно до акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №11865 від 30.06.2012р. на суму 74443,94грн. та з монтажу і запуску лінії вивантаження борошна складу безтарного зберігання борошна відповідно до акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №16959 від 31.10.2012р. на суму 69251,11грн., на не проведення відповідачем оплат за вказаними актами. Позивач посилається на купівлю у відповідача відповідно до договору купівлі-продажу №254 від 22.05.2012р. висівок житніх і на залишок заборгованості після проведеної оплати у позивача перед відповідачем на суму 18988,54грн. Позивач зазначає, що з метою погашення вказаної заборгованості та зменшення боргу відповідача перед позивачем за договором №1 від 01.06.2012р. бухгалтерією ДП «Новопокровський КХП» було проведено взаємозалік на вищевказану суму, направлено на адресу відповідача акт звірки із врахуванням взаємозаліку, який відповідачем з невідомих причин не було повернуто позивачу. Окрім того, позивач повідомляє, що пеня розраховувалася від дати, коли повинен був здійснитися останній розрахунок за договором, тобто з 16 листопада 2012 року, і нарахування було припинено 16 травня 2013 року. Позивач повідомив, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повна назва відповідача: Державне підприємство «Ніжинський комбінат хлібопродуктів», .

Від відповідача 08.02.2016р. до суду по пошті надійшло клопотання (яке попередньо надійшло до суду по факсу) про відкладення розгляду справи, призначене на 02.02.2016р. о 11:00год.

Представники позивача та відповідача в судовому засіданні 16.02.2016 надали клопотання про нездійснення технічної фіксації судового процесу, які задоволені судом.

Представник позивача в судовому засіданні надав письмове пояснення, в якому зазначено, що з метою погашення заборгованості та зменшення боргу відповідача перед позивачем за договором №1 від 01.06.2012 бухгалтерією ДП «Новопокровський КХП» було проведено взаємозалік на суму 18988,54грн., на адресу ДП «Ніжинський КХП» було направлено ОСОБА_3 звірки із врахуванням вказаного взаємозаліку, взаємозалік був проведений в рахунок послуг з монтажу та запуску лінії вивантаження борошна відповідно до ОСОБА_3 здачі-прийняття робіт (надання послуг) №16959 від 31.10.2012, доказів направлення ОСОБА_3 здачі-прийняття робіт (надання послуг) №16959 від 31.10.2012 відповідачу на даний час у позивача не збереглося. Позивач повідомляє, що 11.02.2016 на електронну поштову скриньку бухгалтерії ДП «Новопокровський КХП» надійшла підписана відповідачем сканкопія ОСОБА_3 звірки взаємних розрахунків, який був направлений на його адресу під час розгляду справи, що таким чином, відповідач визнав заборгованість в сумі 124706,51грн. з урахуванням взаємозаліку.

Представник позивача в судовому засіданні надав заяву, в якій відмовився від стягнення з відповідача пені в сумі 9327,50грн., штрафу в сумі 8729,46грн. та просив стягнути з відповідача борг в сумі 124706,51грн. та судовий збір пропорційно вказаній сумі.

Суд, перевіривши повноваження представника позивача ОСОБА_1, який підписав вказану заяву, приймаючи до уваги, що відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття судом рішення по справі збільшити, зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а подана позивачем заява не суперечить діючому законодавству та не порушує нічиї права та охоронювані законом інтереси, а тому суд прийняв відмову позивача від позову в частині стягнення з відповідача пені в сумі 9327,50грн., штрафу в сумі 8729,46грн.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом. З урахуванням вищевикладеного, суд ухвалив провадження у справі в частині стягнення з відповідача пені в сумі 9327,50грн. та штрафу в сумі 8729,46грн. припинити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Представник відповідача в судовому засіданні надав клопотання про залучення документів до матеріалів справи, яке задоволено судом, документи долучені до матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому засіданні надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем були дотримані умови укладеного між підприємствами договору про надання послуг в повному обсязі по акту №16959 від 31.10.2012 на суму 69251,11грн., по акту №1865 від 30.06.2012 на суму 74443,94грн., та визнав позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 124706,51грн. Крім того, у відзиві вказано, що на підтвердження зазначеного, суду було надано копію акту звірки за період з січня 2012 по грудень 2015, відповідно до нього за домовленістю сторін було проведено взаємозарахування на суму 18988,54грн.

Розглянувши подані матеріали, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, зясувавши фактичні обставини справи, господарський суд встановив:

Враховуючи, що позивач відмовився від стягнення з відповідача пені в сумі 9327,50грн. та штрафу в сумі 8729,46грн., і відмова прийнята судом, а тому суд розглядає позовні вимоги позивача з урахуванням його заяви про часткову відмову від позовних вимог.

Відповідно до п.1.1 Статуту, затвердженого наказом Держрезерву України від 25.05.2011р. №61, державна реєстрація установчих документів 09.06.2011р., номер запису №2000179, Державне підприємство «Ніжинський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України засноване на державній власності і належить до сфери управління Державного агентства резерву України, що діє відповідно до Указу Президента України від 13.04.2011 року №463/2011 «Про Положення про Державне агентство резерву України».

Згідно п.2.1. Статуту скорочене найменування ДП «Ніжинський комбінат хлібопродуктів».

Міністерством аграрної політики та продовольства України від 23.01.2014р. за №34 було прийнято наказ «Про перейменування та затвердження нової редакції Статуту державного підприємства «Ніжинський комбінат хлібопродуктів». У п.1 вказаного наказу зазначено «перейменувати Державне підприємство «Ніжинський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України (, Чернігівська область, місто Ніжин, провулок Урожайний, 16) у державне підприємство «Ніжинський комбінат хлібопродуктів». Державне підприємство «Ніжинський комбінат хлібопродуктів» є правонаступником майнових прав та обовязків державного підприємства «Ніжинський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України.

Державна реєстрація змін до установчих документів, а саме нова редакція Статуту Державного підприємства «Ніжинський комбінат хлібопродуктів» проведена 03.02.2014р., номер запису 1001119.

Згідно поданого позивачем витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, виданого Чугуївським міськрайонним управлінням юстиції Харківської області, станом на 25.01.2016р. в реєстрі зареєстровано Державне підприємство «Ніжинський комбінат хлібопродуктів», місцезнаходження:, 16600, Чернігівська обл., місто Ніжин, провулок Урожайний, 16, ідентифікаційний код 00952634, ОСОБА_4 (виконуючий обовязки генерального директора) керівник.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що повне найменування відповідача у справі - Державне підприємство «Ніжинський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України змінено шляхом перейменування на Державне підприємство «Ніжинський комбінат хлібопродуктів», що приймається судом до уваги при прийнятті рішення у даній справі.

Міністерством аграрної політики та продовольства України від 23.01.2014р. за №30 було прийнято наказ «Про перейменування та затвердження нової редакції Статуту державного підприємства «Новопокровський комбінат хлібопродуктів». У п.1 вказаного наказу зазначено «перейменувати Державне підприємство «Новопокровський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України (, Харківська область, Чугуївський район, смт.Новопокровка, вул. ім. В.Вєсіча,1) у державне підприємство «Новопокровський комбінат хлібопродуктів». Державне підприємство «Новопокровський комбінат хлібопродуктів» є правонаступником майнових прав та обовязків державного підприємства «Новопокровський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України.

Державна реєстрація змін до установчих документів, а саме нова редакція Статуту Державного підприємства «Новопокровський комбінат хлібопродуктів» проведена 03.02.2014р., номер запису 2029137.

Згідно поданого позивачем витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, виданого державним реєстратором, станом на 17.03.2015р. в реєстрі зареєстровано Державне підприємство «Новопокровський комбінат хлібопродуктів», місцезнаходження: 63523, Харківська область, Чугуївський район, смт.Новопокровка, вул. ім. В.Вєсіча,1, ідентифікаційний код 00953042, ОСОБА_3 керівник.

З огляду на викладене судом приймається до уваги при прийнятті рішення у даній справі, що повне найменування Державного підприємства «Новопокровський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України змінено шляхом перейменування на Державне підприємство «Новопокровський комбінат хлібопродуктів» (позивач у справі).

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Так, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.7 ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як свідчать матеріали справи та підтверджують сторони, 01.06.2012 між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг №1, згідно якого виконавець (позивач у справі) зобовязується за завданням замовника (відповідача у справі) надати послуги у порядку та на умовах, визначених договором.

Згідно п.2.1.1 договору виконавець надає замовнику наступні послуги: ремонт та відновлення лінії розгрузки складу безтарного зберігання ДП «Ніжинський КХП».

За умовами пункту 3.1 договору вартість послуг визначається сторонами по факту їх надання по результатам кожного календарного місяця та фіксується в актах о наданих послугах.

Акт о наданих послугах відповідно до п.3.2 договору підписується сторонами до 10 числа місяця, наступного за календарним місяцем, в якому фактично надавалися послуги.

На підтвердження надання відповідачу послуг позивачем подано підписаний позивачем, відповідачем та скріплений печатками сторін акт здачі-прийняття робіт (надання слуг) №11865 від 30.06.2012 на суму 74443,94грн. та підписаний позивачем і скріплений його печаткою акт здачі-прийняття робіт (надання слуг) №16959 від 31.10.2012 на суму 69251,11грн.

У п.2.51 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що частиною першою статті 35 ГПК передбачено можливість звільнення від доказування перед судом обставин, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Визнання обставин може здійснюватися учасниками судового процесу: - в письмовій формі шляхом зазначення про таке визнання у позовній заяві, відзиві на позовну заяву, поданих суду заяві, клопотанні, листі тощо; - в усній формі під час надання суду усних заяв, клопотань і пояснень; у такому разі про визнання обставин зазначається у протоколі судового засідання. Про визнання обставин може свідчити й зміст поданих суду письмових документів: претензій та відповідей на них, листів та інших письмових звернень учасників судового процесу один до одного (наприклад, лист, надісланий у відповідь на претензію, в якому зазначається про повне або часткове визнання заявленої до стягнення заборгованості).

У поданому у судовому засіданні відзиві на позовну заяву за підписом уповноваженого представника відповідача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності №69 від 10.02.2016р., відповідач визнав, що позивачем були дотримані умови укладеного між підприємствами договору про надання послуг в повному обсязі по акту №16959 від 31.10.2012 на суму 69251,11грн., по акту №1865 від 30.06.2012 на суму 74443,94грн.

Від відповідача на час розгляду справи не надходило заперечень щодо якості та вартості наданих позивачем послуг на загальну суму 143695,05грн.

За таких обставин та як стверджують сторони, на виконання умов договору №1 від 01.06.2012р. позивач надав відповідачу послуги на загальну суму 143695,05грн. згідно актів здачі-прийняття робіт (надання слуг) №11865 від 30.06.2012 на суму 74443,94грн., №16959 від 31.10.2012 на суму 69251,11грн., що також відображено у двосторонньому акті взаєморозрахунків, складеного та підписаного сторонами станом на 31.12.2015р.

Відповідно до п.3.3 договору замовник зобовязаний перерахувати суму зазначену в акті о наданих послугах протягом 15 днів з моменту підписання такого акту.

Відповідно до ст.903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.4.2.3 договору замовник зобовязується оплачувати послуги на умовах та в порядку зазначеному в п.3 договору.

Як стверджує позивач та визнає відповідач, за домовленістю сторін проведено взаємозалік на загальну суму 18988,54грн. в рахунок зменшення заборгованості відповідача по сплаті послуг наданих позивачем по акту №16959 від 31.10.2012 на суму 69251,11грн.

Вказане зменшення заборгованості відповідача перед позивачем на суму 18988,54грн. відображено в акті взаємних розрахунків станом на 31.12.2015, який підсипаний сторонами та скріплений їх печатками.

Заборгованість відповідача на день розгляду справи становить 124706,51грн., що підтверджується матеріалами справи, актом звірки розрахунків між сторонами та визнається відповідачем.

Відповідно до ст. 22 ч. 5 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов повністю або частково. Згідно з ст. 78 ч. 5 цього Кодексу у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Відповідач у відзиві на позов визнав позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 124706,51грн., що не суперечить законодавству.

Оскільки відповідач в порушення ст.525, 526 Цивільного кодексу України, взяті на себе зобовязання не виконав, за надані послуги у повному обсязі не розрахувався, та вимоги позивача про стягнення боргу у сумі 124706,51грн. визнав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача боргу в сумі 124706,51грн. Провадження у справі в частині стягнення з відповідача пені в сумі 9327,50грн. та штрафу в сумі 8729,46грн. припинити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на прийняття судом відмови позивача від зазначених позовних вимог.

Враховуючи, що спір виник з вини відповідача у звязку з несвоєчасним виконанням договірних зобовязань, що позивач відмовився від позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в сумі 9327,50грн., штрафу в сумі 8729,46грн., а суд прийняв таку відмову, та відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1870грн.60коп.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 627, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст.ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 33, 34, 49, 77, п.4 ст.80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Прийняти відмову позивача від позову в частині стягнення з відповідача 9327грн.50коп.пені, 8729грн.46коп. штрафу.

2. Припинити провадження у справі в частині стягнення з відповідача 9327грн.50коп.пені, 8729грн.46коп. штрафу.

3. Позовні вимоги задовольнити частково.

4. Стягнути з Державного підприємства «Ніжинський комбінат хлібопродуктів» (пров. Урожайний, 16, м. Ніжин, Чернігівська область, ідентифікаційний код 00952634) на користь Державного підприємства «Новопокровський комбінат хлібопродуктів» (вул. ім. В.Вєсіча,1, смт.Новопокровка, Чугуївський район, Харківська область, ідентифікаційний код 00953042) 124706грн.51коп. боргу, 1870грн.60коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 17.02.2016р.

Суддя Н.Ю.Книш