РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2016Справа №910/27956/15

За позовом: комунального підприємства "КИЇВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН";

до: товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ф.К.ІМПЕКС";

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Київська міська рада;

про: виселення та стягнення 26.793,23 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники сторін:

позивача: Цибізова О.О. - за довіреністю від 25.12.2015 № 159;

відповідача: Селіфонов В.В. - за довіреністю від 10.04.2015 № б/н;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Миронюк О.А. - за довіреністю від 17.12.2015 № 225-КМГ-4516.

С У Т Ь С П О Р У :

Комунальне підприємство "КИЇВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ф.К.ІМПЕКС" про виселення останнього з орендованого майна та стягнення 26.793,23 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у зв'язку із закінченням строку дії укладеного між сторонами спору договору про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду від 14.10.2011 № 164-У(Ор) - 11 відповідачем має бути здійснена передача орендованого майна по акту прийому-передачі. Відповідач на письмову вимогу позивача про припинення дії договору та відмову від продовження його дії орендоване приміщення не звільнив, що призвело до звернення позивача до суду, з метою захисту порушеного права шляхом виселення відповідача з орендованого приміщення та зобов'язання демонтувати тимчасові огороджуючі конструкції з місця оренди.

Крім того, у зв'язку з тим, що відповідачем порушено грошове зобов'язання за договором від 14.10.2011 № 164-У(Ор) - 11 в період з 10.04.2015 по 10.10.2015, позивач заявив вимоги про стягнення з відповідача 26.793,23 грн, яка складається з основної заборгованості в сумі 23.142,90 грн, пені в сумі - 3.461,03 та 3 % річних в сумі - 189,30 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.10.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/27956/15. Розгляд справи призначений на 07.12.2015.

Господарський суд міста Києва, в порядку передбаченому ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою від 07.12.2015 відклав розгляд даної справи на 21.12.2015.

Ухвалою від 21.12.2015 господарським судом міста Києва продовжено строк розгляду спору та відкладено розгляд справи на 13.01.2016. Вказаною ухвалою суд залучив до участі у справі Київську міську раду в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Господарський суд міста Києва, в порядку передбаченому ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, ухвалами від 13.01.2016 та 01.02.2016 відклав розгляд даної справи на 01.02.2016 та 10.02.2016 відповідно.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив повністю з урахуванням того, що позивач не має фактичного та юридичного відношення до нерухомого майна з якого просить суд виселити відповідача, оскільки об'єкт оренди не перебуває та не відноситься до комунальної власності територіальної громади м. Києва. Крім того, відповідач вказує, що з 01.04.2015 не має можливості використовувати об'єкт оренди за цільовим призначенням через відімкнення орендодавцем постачання електроенергії, відтак має бути звільнений від орендної плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане через обставини, за які відповідач не відповідає.

Представником Київської міської ради подані до господарського суду письмові пояснення в яких зазначено, що об'єкт оренди за укладеним між сторонами спору договором належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва, оскільки відповідно до розпорядження кабінету міністрів України від 30.06.1998 № 464-р Київський метрополітен передано у власність територіальної громади м. Києва.

До господарського суду м. Києва надійшло клопотання представника відповідача про припинення провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмету позову.

Вказане вище клопотання представника відповідача судом відхилене, оскільки матеріалами справи не підтверджується відсутність предмету позову.

В судовому засіданні 10.02.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважних представників сторін по суті даного спору та дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між комунальним підприємством "КИЇВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН", як орендодавцем, (далі - позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Ф.К.ІМПЕКС", як орендарем, (далі - відповідач) укладено договір про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду від 14.10.2011 № 164-У(Ор) - 11 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач на підставі рішення Київради від 29.04.2010 № 590/4028 передав, а відповідач прийняв в оренду нерухоме майно за адресою: станція метро "Контрактова площа" (вестибюль № 1) для торгівлі непродовольчими товарами (п. 1.1 Договору).

Пунктом 2.1. Договору визначено, що об'єктом оренди є: частина переходу, визначена відповідно до проектної документації, розробленої інститутом "УКРМЕТРОТУНЕЛЬПРОЕКТ" тимчасово огороджуючими конструкціями (кіосками) відповідача загальною площею 10,0 кв. м. згідно з викопіюванням з схем тимчасового розташування МАФ, що складає невід'ємну частину цього Договору.

Об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі комунального підприємства "КИЇВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН" (п. 2.4 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору, за користування об'єктом оренди відповідач сплачує позивачу орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі рішення Київради від 29.04.2010 № 590/4028 та Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва затвердженої рішенням Київради від 28.09.2006 № 34/91 та на дату підписання Договору місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати (додаток № 2), що є невід'ємною частиною Договору та в цілому станом на серпень 2011 складає 1.608,98 грн без ПДВ.

Розмір орендної плати за кожен наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний попередній (п. 3.2 Договору).

Оплата по Договору проводиться відповідачем починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди позивачу (п. 3.5 Договору).

Положеннями п. 3.6 Договору визначено, що орендна плата сплачується відповідачем незалежно від наслідків господарської діяльності останнього не пізніше 10 числа поточного місяця на рахунок позивача.

Пунктом 4.14 передбачено, що відповідач після припинення дії Договору та у разі відмови у продовженні Договору зобов'язаний протягом тридцяти календарних днів передати майно по акту приймання-передачі позивачу.

У відповідності до п. 6.2. Договору, за несвоєчасну сплату орендних платежів відповідач сплачує на користь позивача пеню в розмірі 0,5 % від розміру несплачених орендних платежів за кожен день прострочення але не більше розміру встановленого законодавством України.

Відповідно до п. 7.5. Договору у разі закінчення строку дії Договору або при його розірванні відповідач зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди позивачу у стані в якому, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням всіх здійснених відповідачем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди. В акті приймання-передачі зазначається технічний стан об'єкта оренди на дату повернення.

Згідно п. 8.5.6 додаткової угоди від 14.10.2011 № 1 за Договором, у разі припинення дії цього Договору відповідач звільняє орендовану частину приміщення переходу станції метро "Контрактова площа" в термін, визначений п. 4.14 цього Договору від своїх огороджуючих конструкцій.

Цей Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і відповідно до рішення Київради від 29.04.2010 № 590/4028 діє з 14.10.2011 до 12.10.2014 (п. 9.1 Договору).

Договір припиняється, зокрема, у разі закінчення строку на який його було укладено (п. 9.5 Договору).

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором оренди нерухомого майна, що належить державі, тому права і обов'язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями Глави 58 Цивільного кодексу України та Параграфу 5 Глави 30 Розділу VI Господарського кодексу України та Законом України "Про оренду державного і комунального майна".

Частинами 1, 3 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Об'єктом оренди можуть бути державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання.

Приписом ст. 2 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Державну політику у сфері оренди здійснюють, зокрема, Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо державного майна.

Відповідно до п. 2 ст. 26, п. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено, а орендар зобов'язаний повернути об'єкт оренди на умовах зазначених у договорі оренди.

Спір між сторонами судового процесу виник в результаті порушення відповідачем умов Договору. Відповідач після закінчення терміну дії Договору орендоване приміщення не звільнив. Крім того, у зв'язку з порушенням відповідачем грошового зобов'язання за Договором в період з 10.04.2015 по 10.10.2015 позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 26.793,23 грн, яка складається з основної заборгованості в сумі 23.142,90 грн, пені в сумі - 3.461,03 та 3 % річних в сумі - 189,30 грн.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, з урахуванням такого.

Положенням частини 3 ст. 285 Господарського кодексу України встановлено, що орендар зобов'язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. Аналогічне правило закріплено в ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 5 ст. 762 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, відповідачем порушено грошове зобов'язання за Договором в період з 10.04.2015 по 10.10.2015, що призвело до виникнення заборгованості за вказаний період в розмірі 23.142,90 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 23.142,90 грн підлягає задоволенню повністю, з тих підстав, що факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином останнім доведено, документально підтверджено, і в той же час відповідачем жодними доказами не спростовано.

З огляду на те, що відповідач своїми діями порушив зобов'язання за Договором (ст. 610 Цивільного кодексу України), то він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 Цивільного кодексу України), тому є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов'язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі - 3.461,03 та 3 % річних в сумі - 189,30 грн є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Приписами частини 1 статті 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Листами від 17.10.2014 № 40 позивач повідомив відповідача про закінчення терміну дії договору, а також вимагав звільнити об'єкт оренди та повернути його за актом приймання - передачі позивачу.

Таким чином, позивачем було своєчасно повідомлено відповідача про припинення терміну дії договору та передачу об'єкта оренди позивачу.

Відповідачем не надано суду доказів того, що строк дії Договору було продовжено сторонами, не надано доказів повернення орендованого майна по акту приймання-передачі позивачу, як і не надано доказів того, що у відповідності до п. 7.5 Договору відповідачем було повернуто об'єкт оренди позивачу в термін, визначений п. 4.14 Договору.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов судом відхилені з огляду на таке.

Відповідно до розпорядження кабінету міністрів України від 30.06.1998 № 464-р Київський метрополітен передано у власність територіальної громади м. Києва.

На виконання вказаного розпорядження розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 28.10.1998 № 2155 "Про зарахування майна державного підприємства у комунальну власність територіальної громади м. Києва" майно державного підприємства "КИЇВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН" зараховано у комунальну власність. Актом прийому-передачі у комунальну власність територіальної громади м. Києва державного підприємства "КИЇВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН" від 06.11.1998 № 464-р, вказане підприємство передано у комунальну власність територіальної громади м. Києва.

Пунктом 5.2 Статуту комунального підприємства "КИЇВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН" визначено, що майно підприємства є комунальною власністю територіальної громади м. Києва і закріплено за ним на праві господарського відання. Відповідно до наказу головного управління комунальної власності м. Києва від 23.04.2003 № 98 за комунальним підприємством "КИЇВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН" на праві повного господарського відання закріплені основні засоби, згідно з додатками 1-14, серед яких, зокрема, підземна станція "Контрактова площа".

Не можуть бути прийняті посилання відповідача про обов'язок третьої особи та позивача здійснити державну реєстрацію речових прав (права власності та господарського відання відповідно) на спірне майно, оскільки:

- нормативні акти не мають зворотньої дії у часі;

- чинною на момент передачі спірного майна у комунальну власність редакцією п. 11 положення "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності і Порядок подання та розгляду пропозицій щодо передачі об'єктів з комунальної у державну власність та утворення і роботи комісії з питань передачі об'єктів у державну власність", затверджене постановою кабінету міністрів України від 21.09.1998 № 1482 не передбачалося такого обов'язку позивача та третьої особи;

- відповідно до п. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013 визнаються дійсними, зокрема, за умови, якщо на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації, що мало місце у даному випадку.

Заперечення відповідача щодо неможливості використання об'єкту оренди з 01.04.2015 за цільовим призначенням у зв'язку з відключенням постачання електроенергії судом відхилені, оскільки положеннями п. 3.6 Договору визначено, що орендна плата сплачується відповідачем незалежно від наслідків господарської діяльності. Крім того, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту припинення енергопостачання.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

З огляду на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Виселити товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Ф.К.ІМПЕКС" (01010, м. Київ, вул. Січневого повстання, буд. 3, кв. 13; ідентифікаційний код: 20045252) з нерухомого майна (частини переходу) згідно з викопіюванням з схеми тимчасового розташування МАФ, що знаходиться за адресою: м. Київ, станція метро "Контрактова площа" (вестибюль № 1), загальною площею 10,0 кв. м.;

3. Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Ф.К.ІМПЕКС" (01010, м. Київ, вул. Січневого повстання, буд. 3, кв. 13; ідентифікаційний код: 20045252) демонтувати тимчасові огороджуючи конструкції, що знаходяться за адресою: м. Київ, станція метро "Контрактова площа" (вестибюль № 1), загальною площею 10,0 кв. м.;

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ф.К.ІМПЕКС" (01010, м. Київ, вул. Січневого повстання, буд. 3, кв. 13; ідентифікаційний код: 20045252, з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь комунального підприємства "КИЇВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН" (03056, м. Київ, вул. пр-т. Перемоги, буд. 35; ідентифікаційний код 03328913, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду) основну заборгованість в сумі 23.142 (двадцять три тисячі сто сорок дві) грн 90 коп; пеню в сумі 3.461 (три тисячі чотириста шістдесят одна) грн 03 коп; 3 % річних в сумі 189 (сто вісімдесят дев'ять) грн 30 коп; витрати по сплаті судового збору в сумі 3.654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн 00 коп.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18 лютого 2016 року

Суддя С.В. Балац