ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2016 р. Справа № 914/3210/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді Кордюк Г.Т.

суддів Гриців В.М.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради за № 2302-вих.-2754 від 07.12.15 р.

на рішення Господарського суду Львівської області від 25.11.15

у справі № 914/3210/15

за позовом: Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: ТзОВ Краківський ринок, м. Львів

про: стягнення 364947,62 грн. боргу, розірвання договору оренди від 21.05.2012 року №Г-8282-12, зобовязання повернути обєкт оренди

За участю представників :

від позивача ОСОБА_2 представник;

від відповідача ОСОБА_3 представник;

Автоматизованою системою документообігу суду справу № 914/3210/15 розподілено до розгляду судді доповідачу Кордюк Г.Т. Введено до складу судової колегії суддів Гриців В.М. та Давид Л.Л.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 16.12.15 апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 21.01.16.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 21.01.16 розгляду справи за клопотанням відповідача відкладено на 04.02.16.

У судовому засіданні 04.02.16 оголошено перерву до 18.02.16.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 25.11.15 у справі № 914/3210/15 (суддя Крупник Р.В.) в задоволенні позовних вимог про розірвання Договору нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Г-8282-12 від 21.05.2015р. та зобовязання звільнити та повернути з приміщення відмовлено. Провадження у справі в частині стягнення з ТОВ Краківський ринок на користь Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради 364947,62 грн. боргу припинено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Краківський ринок на користь Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради 9734,95 грн. судового збору.

При цьому, місцевий господарський суд виходив з того, що станом на момент винесення рішення судом, відсутній такий критерій істотного порушення умов договору, як розмір завданої шкоди. А тому за відсутності вказаного критерію, на думку суду першої інстанції, відсутніми є правові підстави для задоволення вимог про розірвання договору та відповідно виселення з приміщень.

У звязку з відсутністю предмета спору в частині стягнення боргу з орендної плати провадження у справі, як зазначив суд, підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить рішення в частині відмови в позові про розірвання договору, зобовязання звільнити та повернути орендодавцю за актом прийому передачі обєкт оренди скасувати та позов в цій частині задоволити.

При цьому, позивач посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального права та неповне зясування обставин справи.

Зокрема, на думку апелянта, підставою розірвання договору оренди є не просто наявність у відповідача заборгованості з орендної плати, а факт несплати орендної плати протягом трьох місяців.

При цьому, скаржник вказує на те, що погашення орендарем заборгованості до або після подання позову орендодавцем не має правового значення для вирішення спору, оскільки законодавець, як зазначає апелянт, повязує виникнення права орендодавця відмовитися від договору оренди саме з фактом не внесення орендної плати протягом трьох місяців підряд.

18 лютого 2016 року до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає про законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду та прость залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

За клопотанням позивача здійснюється технічна фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу.

Заслухавши у судовових засіданням пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне:

21 травня 2012р. між позивачем та відповідачем укладено Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Г-8282-12.

Відповідно до п. 1.1. якого орендодавець на підставі наказу Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради №61-О від 21.02.2012р. та договору оренди №Г-4843-6 від 16.11.2006р., на умовах визначених цим договором зобовязується передати, а орендар прийняти в строкове, платне, користування нерухоме майно нежитлові приміщення загальною площею 419,3 кв.м., а саме: приміщення підвалу, що позначені в технічній документації під літ. 7-1, 7-2, 7-5, 7-6, 7-7, 7-8, 7-9, 7-10, 7-11, площею 196,9 кв.м. та приміщення першого поверху, що позначені в технічній документації під літ. 7-12, 7-13, 7-14, 7-15, 7-16, 7-17, 7-18, 7-19, площею 222,4 кв.м., які розташовані в будівлі (літ. А-4) за адресою: м. Львів, пл. Ринок, буд. 20 (Обєкт оренди), що знаходяться на балансі ЛКП Старий Львів (Балансоутримувач) і належить територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради.

Як вбачається з положень розділу 2 договору оренди, обєкт оренди орендар буде використовувати для громадського харчування, бару, кафе (з реалізацією горілчаних виробів).

В пункті 3.3. Договору сторони погодили, що у звязку фактичним використанням орендарем обєкта оренди за попереднім договором, обєкт оренди вважається переданим в оренду з моменту підписання даного договору.

Згідно п. 4.1. договору, його термін дії визначений на 5 років з 21.05.2012р. до 21.05.2017р. включно.

За змістом п. 5.1., 5.2. договору розмір орендної плати складає 15403,27 грн. без ПДВ за перший місяць оренди з врахуванням індексу інфляції. Розмір орендної плати підлягає індексації на визначений індекс інфляції за відповідний період (місяць, рік). Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України. Орендна плата перераховується орендарем не пізніше 20 числа місяця за попередній місяць.

Відповідно до п. 5.2. Договору несплата орендної плати в повному обсязі протягом трьох місяців з дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвання договору оренди.

З матеріалів справи вбачається, що позивач зазначає, що станом на момент подання позову, за відповідачем існувала заборгованість по орендній платі в розмірі 364947,62 грн., що підтверджується розрахунком боргу, виконаного Управлінням комунальної власності ДЕП ЛМР.

ОСОБА_1 обставина щодо несплати відповідачем орендної плати стала підставою для звернення Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради до ТОВ «Краківський ринок» з позовом про розірвання договору оренди нерухомого майна, стягнення боргу по орендній платі та зобовязання звільнити та повернути орендоване приміщення.

Разом з тим, як встановлено місцевим господарським судом, після порушення провадження у справі відповідачем було сплачено позивачу кошти, що підтверджується платіжними дорученнями №1808 від 26.10.2015р. на суму 21901,42 грн., №1807 від 26.10.2015р. на суму 20785,33 грн., №1805 від 21.10.2015р. на суму 20620,37 грн., №1804 від 21.10.2015р. на суму 32021,02 грн., №1770 від 29.09.2015р. на суму 10000,00 грн., №1769 від 29.09.2015р. на суму 10000,00 грн., №1768 від 29.09.2015р. на суму 10000,00 грн., №1767 від 10000,00 грн. на суму 10000,00 грн., №1766 від 29.09.2015р. на суму 10000,00 грн., №1855 від 23.11.2015р. на суму 355256,53 грн., а всього на загальну суму 500584,67 грн. Крім цього, на підставі платіжного доручення №1856 від 25.11.2015р. відповідачем на рахунок Управління перераховано 87000,00 грн. в якості орендної плати за 11, 12 місяць 2015р. та 01 місяць 2016р.

Оцінивши матеріали справи та докази, що містяться у ній, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне:

Між сторонами у справі виникло зобовязання з приводу оренди на підставі договору оренди № Г-8282-12 в силу пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України. Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до частини першої статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положення закріплені у частині першій статті 283 Господарського кодексу України.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною першою статті 193 Господарського кодексу України.

Порушенням зобов'язання згідно статті 610 Цивільного кодексу України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Неналежним виконанням, виходячи з установлених господарськими судами обставин, є несплата відповідачем орендної плати протягом значного періоду часу, що також тягне за собою правові наслідки, передбачені частиною 1 статті 782 Цивільного кодексу України.

В силу приписів ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом (ч. 3 ст. 760 ЦК України).

Зважаючи на перебування орендованого майна у комунальній власності, у даному випадку підлягають застосуванню положнення Закону України «Про оренду державного і комунального майна».

Так, відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України (ч. 3 ст. 26 Закону України Про оренду державного та комунального майна).

Згідно з приписами статті 782 Цивільного кодексу України орендодавець має право відмовитися від договору найма і вимагати повернення речі, якщо орендар не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Статтею 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України).

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона (аналогічна позиція міститься у постанові ВСУ від18.09.13 у справі №6-75цс13).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, укладаючи Договір оренди, позивач мав на меті передати відповідачу обєкт оренди та своєчасно одержувати орендну плату, в розмірі, визначеному договором. Разом з цим на момент розгляду справи в суді першої інстанції, заборгованість по оренді була погашена повністю, що підтверджується платіжними дорученнями №1808 від 26.10.2015р. на суму 21901,42 грн., №1807 від 26.10.2015р. на суму 20785,33 грн., №1805 від 21.10.2015р. на суму 20620,37 грн., №1804 від 21.10.2015р. на суму 32021,02 грн., №1770 від 29.09.2015р. на суму 10000,00 грн., №1769 від 29.09.2015р. на суму 10000,00 грн., №1768 від 29.09.2015р. на суму 10000,00 грн., №1767 від 10000,00 грн. на суму 10000,00 грн., №1766 від 29.09.2015р. на суму 10000,00 грн., №1855 від 23.11.2015р. на суму 355256,53 грн., а всього на загальну суму 500584,67 грн. Крім того, позивачем перераховано грошові кошти в якості авансу за листопад, грудень 2015р. та січень 2016р., що підтверджується платіжним дорученням №1856 від 25.11.2015р. на суму 87000,00 грн.

Таким чином, важаючи на наведене, колегія суддів зазначає, що у даному випадку відсутнє істотне порушення умов договору, зважаючи на повну оплату відповідачем орендних платежів, а тому відсутні підстави вважати, що позивач не отримав того на що розраховував при укладені договору оренди, також у звязку з оплатою заборгованості відсутній критерій істотного порушення умов договору, такий як розмір завданої шкоди.

Наведеним спростовуються доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, щодо під ставності розірвання договору у даному випадку у звязку з несплатою орендної плати протягом трьох місяців підряд

Відтак, оцінивши все вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності підстав для задоволення позову та розірвання договору оренди № Г-8282-12, а відтак відсутні підстави для повернення орендованого майна.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.43 ГПК України відповідно господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом; ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що позивачем не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами у справі обставини на які він посилається в апеляційній скарзі, а відтак вони не спростовують правомірної позиції суду першої інстанції.

Зважаючи на все вищенаведене, рішенням Господарського суду Львівської області від 25.11.15 у справі №914/3210/15 належить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати покласти на скаржника відповідно до вимог ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 25.11.15 у справі №914/3210/15 залишити без змін, апеляційну скаргу Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до ВГС України в порядку і строки встановлені ст.ст.109,110 ГПК України.

Повний текст постанови складено 19.02.16

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Гриців В.М.

Суддя Давид Л.Л.