РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2016Справа №910/33037/15
За позовом Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в м. Києві

до Обслуговуючого кооперативу "Городок 149"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Мірошниченко О.М. - за довіреністю від 17.11.2015р.;

від відповідача: не з'явились.

В судовому засіданні 01 лютого 2016 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

У грудні 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в м. Києві (позивач) до Обслуговуючого кооперативу "Городок 149" (відповідач) про стягнення 25 440,00 грн. основного боргу, 488,40 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов Договору № 181-Д/2015/Гл на надання послуг охорони підрозділом Державної служби охорони при МВС України від 06.11.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.01.2016 року суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі № 910/33037/15. Розгляд справи призначено на 01.02.2016 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.11.2015 року між Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в місті Києві (охорона) та Обслуговуючим кооперативом «Городок 149» (замовник) укладено Договір № 181-Д/2015/Гл на надання послуг охорони підрозділом Державної служби охорони при МВС України (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого замовник доручає, а охорона зобов'язується здійснювати заходи щодо забезпечення охорони громадського порядку на об'єкті замовника (заходи охорони). Замовник оплачує надані належним чином послуги охорони.

Згідно з п. 1.2. Договору об'єкти на яких охороною здійснюються заходи охорони вказуються у дислокації (об'єкт).

Додатками №№ 1-3 сторонами погоджено дислокацію об'єкта охорони, розрахунок вартості наданих послуг та вартість однієї години охорони об'єкту за одного працівника міліції (80 грн.).

Відповідно до п. 2.2. Договору оплата за послуги охорони відповідно до визначених тарифів та кількості годин охорони здійснюється замовником до 10 числа поточного місяця виходячи з розрахунку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок охорони.

Згідно з п. 2.3. Договору акт виконаних робіт підписується сторонами в кінці кожного календарного місяця, а також по закінченню терміну дії договору. Замовник зобов'язаний підписати акт або надати мотивовану відмову від його підписання протягом 3 днів з моменту його отримання. У разі не підписання та не надання мотивованої відмови причин не підписання акту, акт вважається таким, що підписаний сторонами без зауважень.

За несвоєчасну або неповну оплату послуг охорони замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу (п. 5.3. Договору).

Позивачем направлено відповідачу акт № Гол-000792 прийому-здачі виконаних робіт/послуг за листопад 2015 року на суму 25 440,00 грн.

Позивач стверджує, що через неналежне виконання відповідачем умов Договору № 181-Д/2015/Гл на надання послуг охорони підрозділом Державної служби охорони при МВС України від 06.11.2015 року щодо оплати послуг, у зв'язку із чим просить стягнути з останнього 25 440,00 грн. основного боргу, 488,40 грн. пені.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Основними видами господарських зобов'язань є майново-господарські зобов'язання та організаційно-господарські зобов'язання.

Статтею 174 Господарського кодексу передбачено, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі статтею 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом. Якщо майново-господарське зобов'язання виникає між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами, зобов'язаною та управненою сторонами зобов'язання є відповідно боржник і кредитор.

Відповідно до ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем направлено відповідачу акт № Гол-000792 прийому-здачі виконаних робіт/послуг за листопад 2015 року на суму 25 440,00 грн.

При цьому, мотивованої відмови від підписання вказаного акту відповідач не надав, у зв'язку із чим, суд дійшов висновку, що послуги за відповідним актом вважаються прийнятими відповідачем без зауважень.

Доказів оплати наданих послуг відповідачем суду не надано.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що строк оплати вартості послуг згідно умов Договору настав, доказів оплати таких послуг станом на день розгляду справи відповідачем не надано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з останнього 25 440,00 грн. (вартість послуг за листопад 2015 року) основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього

Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок пені наданий позивачем, з урахуванням п. 5.3. Договору, ст. 232 Господарського кодексу України, суд дійшов висновку про неправильність останнього. Правильним є наступний розрахунок.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
2544011.12.2015 - 17.12.2015722.0000 %0.121 %*214.67
2544018.12.2015 - 23.12.2015622.0000 %0.121 %*184.00
Таким чином, за розрахунком суду з відповідача підлягає стягненню 398,68 грн. пені.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Обслуговуючого кооперативу "ГОРОДОК 149" (01033, м. Київ, вулиця Жилянська, будинок 72-А, ідентифікаційний код 38453475) на користь Управління державної служби охорони при ГУМВС України в місті Києві (04050, м. Київ, вулиця Студентська, будинок 9, ідентифікаційний код 08596920), грошові кошти: 25 440,00 грн. (двадцять п'ять тисяч чотириста сорок гривень) основного боргу, 398,68 грн. (триста дев'яносто вісім гривень 68 копійок) пені та 1 213,79 грн. (одна тисяча двісті тринадцять гривень 79 копійок) судового збору. Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Копію даного рішення направити відповідачу у справі № 910/33037/15.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 09.02.2016 року.

Суддя Ю.В. Цюкало