ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" лютого 2016 р.Справа № 916/4150/15

За позовом: Ізмаїльської міської ради Одеської області;

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1;

про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки.

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

У судовому засіданні було оголошено перерву відповідно до ст. 77 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Ізмаїльська міська рада Одеської області звернулася до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якій просить суд визнати укладеним договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,0510 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, для експлуатації кафе-бару між Ізмаїльською міською радою Одеської області та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, та таким, що відповідає вимогам Закону України „Про оренду землі" та умовам типового договору оренди землі, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004р. за №220 в запропонованій ним редакції.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що на підставі рішення Ізмаїльської міської ради Одеської області від 20.10.2005р. відповідачу належить не житлова споруда, що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

29.08.2006р. Ізмаїльською міською радою Одеської області за зверненням ФОП ОСОБА_1 було прийнято рішення № 164-V, яким було затверджено проект відведення та надано відповідачу земельну ділянку площею 0,0510 га в дострокову оренду терміном на 15 років для експлуатації кафе-бару по АДРЕСА_2 та встановлено орендну плату в розмірі 8 % від грошової оцінки землі в рік.

Позивач вказує, що на виконання п. 8 вказаного рішення ним на адресу відповідача було направлено лист від 22.07.2015р. з додатком для підписання - договором оренди землі, який було отримано останнім 08.08.2015р., відповіді на який до ради не надходило.

Водночас, позивач зосереджує увагу на тому, що виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради Одеської області на адресу відповідача неодноразово були направлені листи щодо укладення договору оренди землі, які знову ж таки були залишені останнім без реагування.

З огляду на вказане, позивач вважає, що підставою, в силу якої сторони зобов'язані укласти договір оренди земельної ділянки, є чинне рішення Ізмаїльської міської ради Одеської області № 164-V від 29.08.2006р.

Вказане і призвело до його звернення до суду з відповідним позовом.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.11.2015р. суддею Щавинською Ю.М. було порушено провадження у справі № 916/4150/15 із призначенням розгляду у засіданні суду 23.12.2015р.

Ухвалою суду від 23.12.2015р. з огляду на нез'явлення в судове засідання відповідача, від якого надійшла телефонограма про відкладення розгляду справи, а також неподання витребуваних ухвалою суду доказів, розгляд справи було відкладено на 11.01.2016р.

11.01.2016р. до канцелярії суду від відповідача надійшла заява (т.2.а.с.4), згідно якої останній для можливості формування своєї правової позиції щодо заявленого позову, просив суд відкласти розгляд справи.

Ухвалою суду від 11.01.2016р. строк розгляду справи за клопотанням відповідача було продовжено на п'ятнадцять днів та у зв'язку із нез'явленням в судове засідання представника позивача, від якого не надходило клопотання про розгляд справи за його відсутності, неподанням витребуваних судом доказів, а також необхідністю додаткового дослідження матеріалів справи, розгляд справи було відкладено на 03.02.2016р.

28.01.2016р. до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (т.2 а.с.1-4), згідно якого останній, заперечуючи проти задоволення позову, зазначає, що текст договору, який було направлено йому, та який міститься в матеріалах справи, не є ідентичним. Відповідач вказує, що у договорах є розбіжності, зокрема, щодо кадастрового номеру: НОМЕР_2 та НОМЕР_3, з приводу чого вважає, що позов, поданий Ізмаїльською міською радою Одеської області, є передчасним.

Відповідач зазначає, що у п.2.1 договору, який надано до суду, зазначено, що земельна ділянка, що розташована у АДРЕСА_2, передається для експлуатації кафе - бару.

З приводу вказаного пункту вважає, що вірним формулюванням буде, що земельна ділянка передається для обслуговування та експлуатації нежитлового будинку (крамниця - кав'ярня), що відповідає найменуванню об'єкта нерухомості, який розміщено на зазначеній земельній ділянці.

Водночас, відповідач зосереджує увагу на тому, що у п. 2.3 поданого до суду позивачем договору зазначено, що „на земельній ділянці знаходиться об'єкт нерухомого майна, що належить Орендарю", але згідно типового договору оренди землі від 03.3.2004р. № 220 вважає за необхідне вказати перелік, характеристику, стан будівель і споруд і інших об'єктів, у зв'язку із чим рахує, що даний пункт договору не відповідає вимогам законодавства, яке діяло на момент прийняття рішення Ізмаїльської міської ради від 29.08.2006р. № 164-V.

Крім того, у поданому відзиві відповідач стверджує, що із договору, наданого позивачем, вбачається, що останнім передається в оренду земельна ділянка, яка не визначена в натурі, та не зареєстрованою, як окремий об'єкт нерухомості.

Одночасно відповідач акцентує увагу на неможливості укладення договору, який він не буде мати змоги виконати, оскільки встановлена оплата за оренду земельної ділянки у розмірі 60 585,14 грн. є для нього непосильною, з огляду на що в подальшому буде виникати відповідна заборгованість, і як наслідок - відповідальність за невиконання умов договору,

Загалом, відповідач вказує, що не відмовляється від укладення договору, але лише на розумних умовах, які є можливі для виконання.

Щодо змісту запропонованого позивачем п.4.8 договору вважає, що він є незрозумілим та таким, що порушує принцип свободи та справедливості договору.

Відповідач вказує, що першим реченням зазначеного пункту договору Орендодавець залишає за собою право в будь-якому разі змінювати орендну плату в односторонньому порядку, а другим приймає на себе зобов'язання повідомити Орендаря про зміну розміру орендної плати у конкретно визначених випадках, що, на думку відповідача, фактично, є зміною істотних умов договору в односторонньому порядку.

Між тим, відповідач вважає, що зміна умов господарювання, як одна із умов для зміни орендної плати, повинна бути виключена, оскільки договором не передбачено, що земельна ділянка передається для здійснення господарської діяльності за конкретним видом. Крім того, вказує, що п. 9.3.2 договору передбачено, що Орендар має право самостійно визначати напрямки своєї господарської діяльності відповідно до цільового призначення земельної ділянки та умов договору.

У судовому засіданні 03.02.2016р. було оголошено перерву до 10.02.2016р.

10.02.2016р.до канцелярії суду від відповідача надійшли доповнення до відзиву на позовну заяву (т.2а.с.35), згідно яких останній повторно вказує на розбіжності між редакцією договору, яка викладена у позовній заяві та редакцією проекту договору, який був направлений на його адресу.

Відповідач зазначає, що вказаний проект договору був направлений на його адресу без супровідного листа, не був посвідченим належним чином та не містив додатків до нього, з огляду на що він неодноразово звертався до позивача з проханням надати йому посвідчений договір оренди землі з додатками в оригіналах, але вказане звернення, як вказує відповідач, було залишено поза увагою.

У поданих доповненнях до відзиву ФОП ОСОБА_1 зосереджує увагу на відсутності у договорі істотної умови щодо об'єкту оренди, зокрема вказує на різні кадастрові номери, під якими значиться спірна земельна ділянка, а також вказує на відсутність погодження ціни договору. Крім того, до доповнення до відзиву відповідачем додано протокол розбіжностей (т.2 а.с.42-43) з доказами його вручення позивачу 4.02.2016р. (а.с.45).

З урахуванням викладених обставин, відповідач у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю.

У засіданні суду 10.02.216р. під час розгляд справи по суті представник позивача в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач надав пояснення по справі, підтримуючи позицію, відображену ним у поданому до суду відзиві на позов та доповненнях до нього.

У судовому засіданні 10.02.2016р. було оголошено перерву до 11.02.2016р., явка сторін обов'язковою судом не визнавалася.

У засідання суду 11.02.2016р. представники сторін не з'явилися, про місце та час розгляду справи були цілком обізнані, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка від 10.02.2016р. (т.2 а.с.55).

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін,, надані під час судового розгляду, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом положень вищевказаних норм, правом на пред'явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, підприємства, установи, організації, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

У відповідності до ст. 187 Господарського кодексу України, спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

При цьому підставою набуття відповідного права є саме рішення ради, яке, відповідно до ч. 2 ст. 126 ЗК України, лише оформляється договором як документом, що посвідчує право на земельну ділянку.

Таким чином, надання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності в оренду шляхом укладення відповідного договору здійснюється на підставі рішення ради, прийнятого за результатами розгляду заяви (клопотання) особи, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду, поданої відповідно до ст. 16 Закону України „Про оренду землі".

Як вбачається з матеріалів справи (т.2 а.с.13), відповідач володіє на праві приватної власності нежитловим будинком (крамницею-кав'ярнею), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

23.02.2006р. Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Одеської області було подано заяву щодо укладення з ним відповідного договору оренди земельної ділянки, на якій знаходиться вищевказана споруда. (т.1 а.с.59).

Рішенням Ізмаїльської міської ради від 16.03.2006р. за № 1443-ІV ФОП ОСОБА_1 було надано згоду на розробку проекту відведення в довгострокову оренду терміном на 15 років земельної ділянки площею 0,0510 га для експлуатації кафе-бару по АДРЕСА_2 (т.1а.с.60).

В подальшому, рішенням Ізмаїльської міської ради Одеської області від 29.08.2006р. №164-V (т.1а.с.93), було затверджено проект землеустрою щодо відведення відповідачу в довгострокову оренду вищевказаної земельної ділянки

Водночас, вказаним рішення було встановлено оренду плату у розмірі 8 % від грошової оцінки землі в рік; зобов'язано відповідача виконувати вимоги ст. 96 Земельного кодексу України, а також доручено міському відділу земельних ресурсів підготувати проект договору оренди земельної ділянки та надати його для підписання міському голові; внести відповідні зміни в земельно-кадастрову документацію, а також видати СПД ОСОБА_1 договір оренди земельної ділянки.

При цьому, суд зауважує, що вказане рішення є чинним та, відповідно до статті 73 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні", є обов'язковим для виконання всіма розташованими на території міста органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на території міста.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу відповідача, яка міститься у єдиному державному реєстрі, було направлено лист від 22.07.2015р. з додатком для підписання - договором оренди землі, який було отримано останнім 08.08.2015р. (т.1 а.с.41). Як зазначає позивач, і вказане не було спростовано під час судового розгляду, відповіді на вказаний лист до ради не надходило, а протокол розбіжностей було надано позивачу тільки 4.02.2016р. (т.2 а.с.45).

Відповідно до ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Згідно вимог ст.181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Проект договору може бути запропонований будь-якою із сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Таким чином, на виконання ст.181 ГК України відповідач повинен був в двадцятиденний строк підписати запропонований проект договору оренди або надати Раді два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

В матеріалах справи відсутні докази підписання фізичною особою-підприємцем запропонованого Радою проекту договору оренди або надання протоколу розбіжностей в порядку ст.181 ГК України. А тому, враховуючи наведене, суд вважає, що між сторонами виник переддоговірний спір, який, враховуючи положення Закону України «Про оренду землі», було правомірно передано на вирішення господарського суду.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 25.09.2012 № 19/074-11 за заявою Новопетрівської сільської ради про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 12 квітня 2012 року у справі № 19/074-11 за позовом Новопетрівської сільської ради до Вишгородського районного споживчого товариства про визнання укладеним договору оренди землі, яка є обов'язковою в силу ст.111-28 ГПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Відповідно до ч.3 цієї статті при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ст. 15 Закону України Про оренду землі, істотними умовами договору оренди землі є:

об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);

строк дії договору оренди;

орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату;

умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду;

умови збереження стану об'єкта оренди;

умови і строки передачі земельної ділянки орендарю;

умови повернення земельної ділянки орендодавцеві;

існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки;

визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини;

відповідальність сторін;

умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Згідно ст. 648 ЦК України, зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу місцевого самоврядування, обов'язкового для сторони договору, має відповідати цьому акту.

Як встановлено судом, підставою, в силу якої сторони зобов'язані укласти договір оренди земельної ділянки, є чинне рішення Ради від 29.08.2006р. №164-У"Про надання земельної ділянки в довгострокову оренду терміном на 15 років СПД ОСОБА_1 для експлуатації кафе-бару по АДРЕСА_2 (т.1 а.с.93).

Сам договір оренди в редакції Ради містить усі істотні умови, відповідає вимогам Закону України "Про оренду землі" та Типовій формі договору оренди землі, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.04 №220.

Зокрема, договором встановлено розмір земельної ділянки, кадастровий номер, її місце розташування, тощо.

Щодо посилання відповідача на наявність розбіжностей в кадастровому номері земельної ділянки, суд зазначає, що, дійсно як слідує з наявного в матеріалах справи проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду терміном на 15 років ФОП ОСОБА_1 для експлуатації кафе-бару в АДРЕСА_2 (т.1а.с.54-88), кадастровим номером земельної ділянки було помилково зазначено НОМЕР_3.

Натомість, як вбачається з довідки відділу Держкомзему у м. Ізмаїл Одеської області від 03.10.2008р. за вих.№ 28-02/22/48 (т.1а.с.106), земельній ділянці, яка заходиться за вищевказаною адресою присвоєно кадастровий номер НОМЕР_2.

Таким чином, у проекті договору зазначено вірний кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_2.

Відтак, посилання відповідача щодо відсутності погодженого кадастрового номеру не знаходять свого підтвердження.

Оскільки фактично судовий спір стосується ціни договору та виник внаслідок збільшення нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, з цього приводу суд зазначає наступне.

Згідно ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Згідно ст.13 Закону України "Про оцінку земель", для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності проводиться обов'язкова нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно до ч.2 ст.20 та ст.23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, який видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розробленого відділом Держгеокадастру у м. Ізмаїлі Одеської області (т.2 а.с.50), нормативно - грошова оцінка спірної земельної ділянки надана станом на день видачі витягу - 05.02.2016р. та становить 757 314,30 грн. Базова вартість одного квадратного метра відповідає рішенню ради від 6.06.2012р. (т.2 а.с.54).

При цьому зазначена у витязі нормативно-грошова оцінка спірної земельної ділянки відрізняється від вказаної у проекті договору у зв'язку з проведенням індексації на 1.01.2016р.

Таким чином, враховуючи принцип правової визначеності, згідно з яким рішення суду по конкретній справі має вирішити усі спірні правовідносини, що входять до предмету встановлення, а не породжувати інші судові спори, суд вважає за необхідне визначити у договорі оцінку, згідно до наявного у матеріалах справи витягу, який є належним та допустимим доказом в розумінні положень ст. 34 ГПК України.

Посилання відповідача на неможливість у майбутньому виконувати умови договору щодо сплати орендної з плати з врахуванням нормативно-грошової оцінки земельної ділянки не можуть бути прийняті судом до уваги як підстава для відмови у позові про визнання договору укладеним.

При цьому, як встановлено судом, на теперішній час відповідачем здійснюється використання спірної земельної ділянки з наміром у подальшому здійснити її викуп.

Разом з тим, суд вважає слушними посилання відповідача на незрозумілість та невідповідність нормам закону умов п. 4.8 у запропонованій позивачем редакції, у зв'язку із чим вважає за необхідне викласти його в редакції типового договору оренди:

„п.4.8 Розмір орендної плати переглядається у разі:

зміни умов господарювання, передбачених договором;

зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

в інших випадках, передбачених законом".

Згідно з частиною другою статті 187 ГК України день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Враховуючи наведені вище положення законодавства, а також факт ухилення відповідача від укладення договору оренди земельної ділянки, суд доходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог Ізмаїльської міської ради Одеської області щодо визнання укладеним договору оренди землі, згідно з наданим проектом з урахуванням коригування п.2.4 договору щодо розміру нормативно-грошової оцінки, з якого також підлягають виключенню положення щодо односторонньої зміни умов договору, та викладенням п. 4.8 договору в редакції, відкоригованій судом.

Витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 218,00 грн., згідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати укладеним договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,0510 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 для експлуатації кафе-бару між Ізмаїльською міською радою Одеської області та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, та таким, що відповідає вимогам Закону України „Про оренду землі" та умовам типового договору оренди землі, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004р. за № 220 в наступній редакції:

Договір

оренди землі

Одеська область, місто Ізмаїл

Ізмаїльська міська рада (), яка знаходиться за адресою: 68600, Одеська область, місто Ізмаїл, проспект Суворова, будинок № 62, надалі пойменована як «Орендодавець», в особі міського голови ОСОБА_2, який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Постанови Ізмаїльської міської виборчої комісії Одеської області № 102 від 06 листопада 2010 року, з одного боку, та фізична особа-підприємець ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_3, місце проживання: АДРЕСА_1, надалі пойменований як «Орендар», з другого боку, разом пойменовані як «Сторони», уклали цей договір про нижченаведене:

1. Предмет договору

1.1. «Орендодавець» на підставі ст.ст. 2, 12, 122 Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі», рішення Ізмаїльської міської ради № 164-V від « 29» серпня 2006 року та відповідно до умов цього договору надає, а «Орендар» приймає в строкове платне володіння та користування (оренду) земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 0,0510 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 для експлуатації кафе-бару (надалі - «об'єкт оренди» або «земельна ділянка» у відповідних відмінках згідно з планом земельної ділянки, що є невід'ємною частиною цього договору.

1.2. Земельна ділянка, яка є об'єктом оренди за цим договором, належить до категорії земель - землі житлової та громадської забудови. Згідно Класифікатора видів цільового призначення земель - Секція В, розділ 03, підрозділ - 03.07 - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (за функціональним використанням - землі комерційного використання), надається в оренду «Орендарю» - для експлуатації кафе-бару.

2. Об'єкт оренди

2.1. Згідно цього договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0510 га.

2.2. Кадастровий номер - НОМЕР_2.

2.3. На земельній ділянці знаходиться об'єкт нерухомого майна, що належить «Орендарю».

2.4. ,.Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки на момент підписання цього договору складає 757 314,30 грн. (сімсот п'ятдесят сім тисяч триста чотирнадцять грн.30 коп.).

2.5. Земельна ділянка, яка передається в оренду, немає недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню.

2.6. «Орендодавець» підтверджує, що на момент підписання цього договору відсутні будь-які обмеження та/або обтяження у використанні земельної ділянки.

2.7. Інші особливості об'єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини - відсутні.

3. Строк дії договору

3.1 Договір укладено терміном на 15 (п'ятнадцять) років з дати державної реєстрації права оренди земельної ділянки, проведеної відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

3.2 По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, «Орендар», який належно виконував обов'язки за умовами цього договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). У цьому разі «Орендар» зобов'язаний, не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди землі, письмово повідомити «Орендодавця» про укладення договору оренди землі на новий строк.

4. Орендна плата

4.1 Орендна плата за земельну ділянку, яка передана в оренду, встановлюється виходячи з оплати за рік.

4.2 За користування земельною ділянкою «Орендар» сплачує «Орендодавцю» орендну плату в розмірі - 8,0 % від нормативної грошової оцінки в рік.

4.3 Орендна плата вноситься «Орендарем» відповідно до вимог податкового законодавства. Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів здійснюється відповідно до вимог Податкового кодексу України.

4.4 Всі розрахунки за договором здійснюються в грошовій формі (безготівковій) шляхом перерахування «Орендарем» суми орендної плати на наступний рахунок за нижчевказаними реквізитами: п/р0014, код платежу 18010900, МФО 828011, , одержувач: УДКСУв Ізмаїльському районі Одеської області, банк УДКСУ в Ізмаїльському районі Одеської області.

4.5 Зміна одержувача орендної плати та його банківських реквізитів може здійснюватися «Орендодавцем» в односторонньому порядку і не потребує внесення змін до цього договору. «Орендодавець» зобов'язаний повідомити «Орендаря» про зміну банківських реквізитів одержувача.

4.6 Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням її цільового призначення та з урахуванням індексів інфляції, які офіційно обнародуються у засобах масової інформації.

4.7 «Орендар» сплачує орендну плату, зазначену в цьому договорі, з моменту виникнення права оренди земельної ділянки.

4.8 „Розмір орендної плати переглядається у разі:

зміни умов господарювання, передбачених договором;

зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

в інших випадках, передбачених законом".

4.9. За несвоєчасне внесення орендної плати, передбаченої цим договором, «Орендар» сплачує «Орендодавцю» пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочених платежів за кожен день прострочки.

5.1. Земельна ділянка, яка є об'єктом оренди за цим договором, належить до категорії земель - землі житлової та громадської забудови, згідно Класифікатора видів цільового призначення земель - Секція В, розділ 03, підрозділ - 03.07 - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (за функціональним використанням - землі комерційного використання).

5.2. Земельна ділянка надається у користування «Орендаря» для експлуатації кафе-бару.

5.3. Зміна цільового призначення та використання зазначеної земельної ділянки можлива тільки на підставі відповідного рішення Ізмаїльської міської ради, прийнятого у встановленому законом порядку на підставі розробленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

5.4. Умови збереження стану земельної ділянки: використання ділянки у відповідності до проекту забудови з дотриманням вимог чинного законодавства, державних будівельних та інших норм і правил.

6. Умови і строки передачі земельної ділянки в оренду

6.1. Об'єкт за договором оренди землі вважається переданим «Орендодавцем» «Орендареві» з моменту державної реєстрації права оренди.

6.2. Підставою розроблення проекту відведення земельної ділянки та зміни цільового призначення земельної ділянки є відповідне рішення «Орендодавця».

6.3. Організація розроблення проекту відведення земельної ділянки і витрати, пов'язані з цим, покладаються на «Орендаря».

6.4. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права, оформленого відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

7. Умови повернення земельної ділянки

7.1. Після припинення дії цього договору «Орендар» повертає «Орендодавцеві» земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду протягом одного місяця.

7.2. «Орендодавець» у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, пов'язаних із зміною її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі та порядку, визначеному «Сторонами». Якщо «Сторонами» не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розв'язується у судовому порядку.

7.3. Здійснені «Орендарем» без згоди «Орендодавця» витрати на поліпшення орендованої земельної ділянки, які неможливо відокремити без заподіяння шкоди цій ділянці, не підлягають відшкодуванню.

7.4. Витрати на поліпшення стану земельної ділянки, проведені «Орендарем», відшкодуванню не підлягають, крім випадків, передбачених законодавством. Умови, обсяги і термін відшкодування «Орендарю» витрат за проведені ним поліпшення стану земельної ділянки визначаються окремою угодою «Сторін».

7.5. «Орендар» має право на відшкодування збитків, заподіяних унаслідок невиконання «Орендодавцем» зобов'язань, передбачених цим договором.

7.6. Збитками вважаються: фактичні витрати, яких «Орендар» зазнав у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору «Орендодавцем», а також витрати, які «Орендар» здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права, доходи, які «Орендар» міг би реально отримати в разі належного виконання «Орендодавцем» умов договору.

7.7. Розмір фактичних витрат «Орендаря» визначається на підставі документально підтверджених даних.

8. Обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки

8.1. «Орендодавець» свідчить, що зазначена в пункті 1 цього договору земельна ділянка вільна від будь-яких майнових прав та претензій третіх осіб, про які «Сторони» не могли знати в момент складання договору, а також про відсутність заборони щодо цієї земельної ділянки.

9. Права та обов'язки Сторін

9.1. Орендодавець має право:

9.1.1 Вимагати від «Орендаря» використанні! земельної ділянки за її цільовим призначенням згідно з пунктом 1. цього Договору.

9.1.2 Вимагати дотримання «Орендарем» екологічної безпеки землекористування, додержання державних стандартів, норм і правил, проектних рішень.

9.1.3 Вимагати від «Орендаря» своєчасного внесення орендної плати згідно з умовами цього договору.

9.2. Орендодавець зобов'язаний:

9.2.1 Не вчиняти дій, які б перешкоджали «Орендареві» користуватися орендованою земельною ділянкою.

9.2.2 Виконувати умови цього договору та дотримуватись прав «Орендаря» за цим договором.

9.2.3 При достроковому припиненні або розірванні договору за ініціативою «Орендодавця», компенсувати витрати, понесені «Орендарем» щодо освоєння території.

9.2.4 Попередити «Орендаря» про права третіх осіб на земельну ділянку.

9.2.5. «Орендодавець» зобов'язаний повідомити в письмовій формі «Орендаря» про намір продати земельну ділянку третій особі із зазначенням її ціни та інших умов, на яких вона продається.

9.2.6. Нести ризик випадкового знищення або пошкодження переданої в оренду земельної ділянки відповідно до статті 11 Закону України «Про оренду землі».

9.2.7. Попередити «Орендаря» про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану самого об'єкта оренди.

9.2.8. Виконувати інші обов'язки згідно з умовами цього договору та діючого законодавства України.

9.3. Орендар мас право:

9.3.1 Самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

9.3.2 Визначати напрями своєї господарської діяльності відповідно до цільового призначення земельної ділянки та умов договору.

9.3.3 Має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), за умови належного виконання обов'язків за цим договором.

9.3.4 У разі прийняття рішення про продаж земельної ділянки, «Орендар» має переважне право перед третіми особами на викуп орендованої ним земельної ділянки.

9.3.5 Передавати повністю або частково орендовану земельну ділянку в суборенду без зміни цільового призначення з отриманням письмової згоди «Орендодавця» на строк дії цього договору.

9.3.6 На відшкодування збитків, яких він зазнав унаслідок невиконання «Орендодавцем» умов, визначених цим договором.

9.4 Орендар зобов'язаний:

9.4.1 Приступати до використання земельної ділянки з моменту державної реєстрації права оренди земельної ділянки, оформленого відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

9.4.2 Виконувати встановлені щодо об'єкта оренди зобов'язання, додержуватись вимог, встановлених Законом України «Про оренду землі», виконувати обов'язки відповідно до умов цього договору і Земельного кодексу України.

9.4.3 Використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення, зазначеного в пункті 1 цього договору, забезпечити належний санітарний, протипожежний, екологічний стан земельної ділянки.

9.4.4 Зміна цільового призначення орендованої земельної ділянки проводиться «Орендарем» в порядку, встановленому діючим законодавством України на підставі відповідного рішення Ізмаїльської міської ради з розробленням проекту землеустрою.

9.4.5 Відшкодувати «Орендодавцю» шкоду, заподіяну земельній ділянці діями «Орендаря», які здійснені з порушенням діючого законодавства України.

9.4.6 У разі припинення або розірвання договору «Орендар» зобов'язаний повернути «Орендодавцеві» орендовану земельну ділянку у належному стані у строк не пізніше одного місяця після припинення або розірвання договору оренди землі.

9.4.7 У п'ятиденний строк після проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки, оформленого відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» надати копію договору оренди землі відповідному органу державної податкової служби.

10. Ризик випадкового знищення або пошкодження об'єкта оренди чи його частини.

10.1. Ризик випадкового знищення або пошкодження об'єкта оренди чи його частини несе «Орендодавець», як її власник.

11. Страхування об'єкту оренди

11.1.Об'єкт оренди не підлягає обов'язковому страхуванню.

11.2. Кожна сторона договору на власний розсуд має право самостійно застрахувати об'єкт оренди на період дії договору оренди землі, повідомивши про факт страхування другу сторону не пізніше п'яти календарних днів з моменту укладання договору страхування.

12. Зміна умов договору і припинення його дії

12.1. Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою «Сторін», крім змін передбачених пунктом 4.8. цього договору. Зміни та доповнення, що пропонуються внести, розглядаються протягом двох місяців з дати їх подання до розгляду іншій «Стороні». Зміни та доповнення до договору оформлюються у тій самій формі, в якій оформлено цей договір.

12.2. Уразі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

12.3. Цей договір не може бути розірваний «Орендодавцем» в односторонньому порядку. Договір може бути розірваний «Орендодавцем» достроково в судовому порядку у наступних випадках:

- порушення «Орендарем» умов цільового використання земельної ділянки;

- порушення «Орендарем» порядку зміни цільового використання земельної ділянки;

- не сплата «Орендарем» орендної плати протягом трьох місяців поспіль; у інших випадках, передбачених законодавством України.

12.4. Дія цього договору припиняється у разі:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- ліквідації юридичної особи-орендаря (за відсутності правонаступників);

- поєднання в одній особі власника земельної ділянки та «Орендаря»;

- викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; в інших випадках, прямо передбачених законодавством та даним договором.

12.5. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

- взаємною згодою «Сторін»;

- рішенням суду на вимогу однієї із «Сторін» унаслідок невиконання другою «Стороною» обов'язків,

- передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню за цільовим призначенням, в також з інших підстав, визначених законодавством України.

Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

13. Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання зобов'язань договору.

13.1. За порушення умов цього договору «Сторони» несуть цивільну (майнову), адміністративну та кримінальну відповідальність згідно вимог діючого законодавства України.

13.2. У випадках вилучення у «Орендаря» земельної ділянки для суспільних потреб «Орендодавець» повинен компенсувати «Орендарю» всі витрати, понесені «Орендарем», а також компенсувати збитки, які будуть нанесені «Орендарю» таким вилученням.

13.3. У разі порушення «Орендодавцем» умов цього договору, він відшкодовує «Орендарю» збитки відповідно до вимог діючого законодавства

13.4. «Сторона», яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

13.5. «Орендодавець» не відповідає за зобов'язаннями «Орендаря»; «Орендар» не відповідає за зобов'язаннями «Орендодавця».

13.6. Сторони цього договору не несуть солідарної відповідальності перед третіми особами. Кожна із «Сторін» за збитки, які нанесені її діями, несе самостійну відповідальність.

13.7. «Орендарю» забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку, передбаченого законами України. «Орендар» має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування збитків, заподіяних земельній ділянці іншими громадянами та юридичними особами.

13.8. Захист прав «Орендаря» на земельну ділянку здійснюється відповідно до Закону України «Про оренду землі», Земельного кодексу України та інших нормативних актів України.

13.9. Відшкодування збитків не звільняє винну «Сторону» від виконання умов цього договору.

13.10. Право оренди земельної ділянки не може бути відчужено її «Орендарем» іншим особам, внесено до статутного капіталу, передано у заставу.

14. Порядок розв'язання суперечок

14.1. У разі виникнення розбіжностей чи суперечок «Сторони» зобов'язуються використати усі можливості для мирного врегулювання конфліктів, у тому числі шляхом переговорів, мирових угод та інше.

14.2. У разі неможливості врегулювання конфлікту, спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

15. Обставини непереборної сили (форс-мажор)

15.1. «Сторона» звільняється від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором, якщо це невиконання або неналежне виконання стало наслідком дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), яке «Сторона» не могла ні передбачити, ні запобігти їм усіма можливими заходами. «Сторона», що зазнала вплив форс-мажорних обставин, повинна повідомити про це іншу «Сторону» на протязі 10 (десяти) днів від дати, коли такі обставини відбулися. В повідомленні має бути вказаний зміст обставин, їх характер і вплив на виконання зобов'язань за цим договором.

15.2. Під обставинами непереборної сили маються на увазі будь-які обставини, що перешкоджають «Стороні» виконувати зобов'язання за цим договором і що знаходяться поза розумним контролем «Сторони», включаючи: стихійні лиха, пожежу, вибух, повінь, землетрус, епідемію, війну, окупацію, громадські непорядки, страйки, природні або штучні катастрофи та інші.

15.3. Дія форс-мажорних обставин має бути підтверджена торгово-промисловою палатою того регіону, де вказані обставини мали місце. Після завершення дії обставин «Сторона», що зазнала їх впливу терміново, впродовж 24 годин, замовним листом або по факсу направляє повідомлення іншій «Стороні», вказуючи час початку продовження виконання своїх обов'язків. Невиконання «Стороною» зобов'язань, передбачених в цій статті, позбавляє її права посилатися на обставини непереборної сили при невиконанні своїх зобов'язань за договором.

16. Прикінцеві положення

16.1. Право оренди земельної ділянки підлягає обов'язковій державній реєстрації відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

16.2. Договір оренди землі набуває чинності після підписання «Сторонами» та державної реєстрації права оренди земельної ділянки, оформленого відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

16.3. Об'єкт за договором оренди землі вважається переданим «Орендодавцем» «Орендареві» з моменту державної реєстрації права оренди. 16.4. Зміст статей ЗО, 31, 32, 33, 34, 36 Закону України «Про оренду землі», статті 93, 96 Земельного кодексу України «Сторонам» зрозуміло.

16.5. «Сторони» зобов'язані письмово повідомляти одна одну про зміну платіжних, поштових та інших реквізитів.

16.6. Відносини, які не врегульовані цим договором, регулюються Законом України «Про оренду землі», Земельним кодексом України та іншими актами законодавства України.

16.7. Невід'ємними частинами цього договору є:

- план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду;

- кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів;

- акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

-проект відведення земельної ділянки.

Цей договір укладено та підписано в трьох оригінальних примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких зберігається в « Орендодавця», другий - в «Орендаря», третій - в органі, який провів державну реєстрацію права оренди земельної ділянки.

17. Реквізити сторін

«Орендодавець»

Ізмаїльська міська рада

68600, Одеська область,

місто Ізмаїл, проспект Суворова, 62

Код

Міський голова

______________А.В.Абрамченко

«Орендар»

Фізична особа- підприємець

ОСОБА_1

Місце реєстрації: АДРЕСА_3,

Місце проживання: АДРЕСА_1

Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1

Фізична особа - підприємець

__________________ОСОБА_1

3. В решті позову відмовити.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Ізмаїльської міської ради Одеської області (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, пр. Суворова, 62, ) 1218 /одна тисяча двісті вісімнадцять/грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15 лютого 2016 р.

Суддя Ю.М. Щавинська