ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2016 р.Справа № 916/3615/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Пироговського В.Т.

Суддів : Філінюка І.Г.

ОСОБА_1

при секретарі: Мельник Ю.М.

за участю представників учасників процесу:

від прокуратури - ОСОБА_2,

від ДП ДГ Андріївське ІСГ Причорноморя НААН - ОСОБА_3,

від СФГ Лука- ОСОБА_4,

розглянувши апеляційні скарги Заступника прокурора Одеської області та Державного підприємства Дослідне господарство Андріївське Інституту сільського господарства Причорноморя ОСОБА_5 академії аграрних наук України

на рішення господарського суду Одеської області від 16.11.2015 р.

зі справи №916/3615/15

за позовом Заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора Одеської області

до відповідачів:

1.Селянського (фермерського) господарства Лука

2.Державного підприємства Дослідне господарство Андріївське Інституту сільського господарства Причорноморя ОСОБА_5 академії аграрних наук України

про зобовязання звільнити земельну ділянку

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 07.12.2015р. прийнято до провадження апеляційні скарги Заступника прокурора Одеської області та ДП Дослідне господарство Андріївське Інституту сільського господарства Причорноморя ОСОБА_5 академії аграрних наук України на рішення господарського суду Одеської області від 16.11.2015р. та призначено їх до розгляду на 12.01.2016р.

Ухвалою суду від 12.01.2016р. у звязку із клопотанням ДП ДГ Андріївське ІСГ Причорноморя НААН про відкладення розгляду справи для надання додаткових доказів ( а саме щодо самовільного зайняття спірної земельної ділянки СФГ Лука та звернення до правоохоронних органів про порушення кримінальних справ відносно посадових осіб СФГ Лука), розгляд справи відкладено на 02.02.2016р. Ухвалою суду від 02.02.2016р. за клопотанням ДП ДГ Андріївське ІСГ Причорноморя НААН розгляд апеляційної скарги продовжено на 15 днів та відкладено розгляд скарги на 17.02.2016р.

Учасники процесу належним чином повідомлені про час і місце судового засідань, що підтверджується відповідними відмітками на рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень та реєстром вихідної кореспонденції Одеського апеляційного господарського суду.

Відповідно до ст.85 ГПК України в засіданні суду 17.02.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно ст.44 ГПК України здійснювалась фіксація судового процесу технічними засобами.

У серпні 2015р. Заступник Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора Одеської області звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до відповідачів: СФГ «Лука» та ДП ДГ Андріївське ІСГ Причорноморя НААН про зобовязання СФГ «Лука» звільнити земельну ділянку загальною площею 1240га, розташовану на території Андріївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населеного пункту), що використовується ним відповідно до договору на вирощування сільськогосподарської продукції від 06.03.2014р. №27, укладеного з ДП ДГ Андріївське ІСГ Причорноморя НААН.

Позовні вимоги обґрунтовані приписами ст.ст.14,19,121 Конституції України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 116,123-126 Земельного кодексу України. Прокурор стверджує, що договір на вирощування сільськогосподарської продукції насправді є удаваним правочином, укладеним з метою приховування фактично укладеного договору оренди землі. При цьому, в порушення вимог законодавства, що регулюють порядок передачі земельних ділянок в оренду, спірна земельна ділянка, що перебуває у державній власності, передана у використання СФГ «Лука» без відповідного рішення органу виконавчої влади, без проведення земельних торгів та без припинення права ДП ДГ Андріївське на постійне користування вказаною земельною ділянкою, і враховуючи, що фактично укладений договір оренди не пройшов відповідну державну реєстрацію, обовязковість якої передбачена чинним законодавством, такий договір є неукладеним. Враховуючи викладене, а також те, що договір від 06.03.2014р. №27 не є правовстановлюючим документом на право користування землею у розумінні Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі», прокурор вважає, що спірна земельна ділянка перебуває у користуванні СФГ «Лука» незаконно, за відсутності відповідних правових підстав. Зазначені обставини, а також те, що використання земельної ділянки державної форми власності за відсутності належних правових підстав призводить до недоотримання державним бюджетом значних коштів у вигляді орендної плати за землю, зумовили звернення до господарського суду з вимогами про звільнення вказаної земельної ділянки.

Рішенням господарського суду Одеської області від 16.11.2015р. (суддя Дяченко Т.Г.) в задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з Білгород-Дністровського міжрайонної прокуратури Одеської області до Державного бюджету України 1218грн. судового збору.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що договір від 06.03.2014р. є змішаним, оскільки містить елементи договору підряду, надання послуг, договору спільної діяльності та не суперечить вимогам діючого законодавства.

Господарський суд також зазначив, що земельна ділянка, яка надавалась за договором СФГ "Лука" для виконання умов договору від 06.03.2014р., знаходиться в постійному користуванні ДП ""Дослідницьке господарство "Андріївське" на підставі Державного акту на право постійного користування, та використовується за цільовим призначенням, і умовами договору не передбачалось вилучення земельної ділянки із користування державного підприємства. Відтак, твердження прокурора про те, що договір на вирощування сільськогосподарської продукції від 06.03.2014р. укладений з метою приховування фактично укладеного договору оренди землі визнані судом такими, що спростовується матеріалами справи.

Крім того, судом враховано, що ДП ""Дослідницьке господарство "Андріївське", відповідно до п.2.2 Статуту, є державним сільськогосподарським статутним суб'єктом підприємницької діяльності, що здійснює дослідну, господарську і комерційну діяльність з метою досягнення позитивних економічних результатів та одержання прибутку, і, будучи належним користувачем спірної земельної ділянки на власний розсуд використовує її у своїй господарській діяльності та в межах своїх повноважень, на свій розсуд та за погодженням Інституту сільського господарства Причорномор'я ОСОБА_5 Аграрних наук України, уклало договір на використання виділеної йому земельної ділянки по здійсненню сільськогосподарських робіт

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Заступник прокурора Одеської області звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема,ст.ст.6,13,15,16 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.116,124-126 Земельного кодексу України, ст.ст.203,210,215,235,640,837,1130 ЦК України, ст.111-28 ГПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними».

В обґрунтування своїх вимог прокурор, зокрема, наполягає на тому, що:

судом першої інстанції не прийнято до уваги, що на підставі договору від 06.03.2014р. СФГ «Лука» фактично використовує земельну ділянку для вирощування сільськогосподарської продукції, яка перебуває у постійному користуванні ДП ""Дослідницьке господарство "Андріївське", за відповідну плату, а також не надано належної оцінки самому договору, в якому зазначаються істотні умови, притаманні договору оренди, зокрема, обєкт оренди, місце розташування, розмір земельної ділянки, розмір оплати, умови використання та цільове призначення земельної ділянки. Таким чином, договір на вирощування сільськогосподарської продукції є удаваним правочином, укладеним з метою приховування фактично укладеного договору оренди землі;

в порушення ст.43 ГПК України, судом не надано оцінки порядку формування розрахунків, передбачених спірним договором, а саме тому, що оплата за ним розрахована з діючої нормативної грошової оцінки землі та справляється у грошовій формі, що також свідчить про те, що при укладенні договору від 06.03.2014р. сторони мали на меті прихований договір оренди;

висновок суду стосовно того, що договір №27 містить елементи договору підряду та договору про спільну діяльність є помилковим, оскільки за умовами спірного договору СФГ «Лука» самостійно виконує роботу на земельній ділянці у строки, обсягах та порядку, передбаченими технічними умовами та технологією виконання, що визначається ним самостійно, а також щоквартально має сплачувати фіксовану гарантовану суму грошових коштів, що суперечить ст.837 ЦК України щодо договору підряду. Крім того, зазначене суперечить умовам договору про спільну діяльність, у якому, згідно зі ст. 1130 ЦК України, сторони зобовязуються діяти спільно без створення юридичної особи для досягнення певної мети. Однак, матеріали справи та пояснення відповідачів свідчать, що СФГ «Лука» самостійно вирощує продукцію на земельній ділянці та розпоряджається врожаєм, за що сплачує відповідну грошову суму. При цьому, законний користувач землі - ДП ""Дослідницьке господарство "Андріївське", неодноразово зверталося до директора СФГ «Лука» з пропозиціями щодо звільнення земельної ділянки.

З рішенням суду від 16.11.2015р. не погодилось також ДП ""Дослідницьке господарство "Андріївське", яке звернулось Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, позов прокурора задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які господарський суд визнав встановленими, а також помилковість висновків суду щодо необгнутованості позовних вимоги.

Підприємство вказує на те, що СФГ «Лука» неодноразово повідомлялося в усній формі про необхідність звільнення земельної ділянки. Проте, на спірній ділянці фермерським господарством ведуться посівні роботи.

Крім того, відповідно до п.п.1.1 договору від 06.03.2014р. СФГ «Лука» за завданням ДП ""Дослідницьке господарство "Андріївське" зобовязується на свій ризик виконати роботи по вирощуванню продукції, однак ніяких завдань СФГ «Лука» не ставилось.

ДП ""Дослідницьке господарство "Андріївське" також зазначає, що поперднім керівництвом підприємства 20.12.2014р. неправомірно укладений с СФГ «Лука» договір на вирощування сільськогосподарської продукції на площі 940га строком дії до 1 листопада 2015року, і саме на підставі цього договору господарство використовує спірну земельну ділянку. Листом від 03.09.2015р. ДП ""Дослідницьке господарство "Андріївське" повідомило СФГ «Лука» про не продовження дії зазначеного договору та про вимогу звільнити вказану земельну ділянку.

У відзиві на апеляційну скаргу прокурора СФГ «Лука» просить залишити її без задоволення, а оскаржене рішення без змін, посилаючись на те, що в апеляційній скарзі не наведено жодного обґрунтованого доказу порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також доказів того, що договір від 06.03.2014р. укладався саме для передачі спірної земельної ділянки в оренду.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, повноту та об'єктивність дослідження обставин справи, колегія суддів зазначає.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, між Державним підприємством "Дослідне господарство "Андріївське" Інституту сільського господарства Причорномор'я ОСОБА_5 Аграрних наук України (сторона 1) та Селянським (фермерським) господарством "ЛУКА" (сторона 2) укладено договір №27 від 06.03.2014р. на вирощування сільськогосподарської продукції (далі - Договір) (а.с.11-13).

За умовами п. 1.1 Договору Сторона - 2 за завданням Сторони - 1 зобов'язується на свій ризик виконати Роботи по вирощуванню Продукції. Площа виробництва (п. 1.2. Договору) складає 1240 га, місцезнаходження- територія Андріївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. Найменування вирощуваної продукції за завданням Сторони-1 пшениця, ячмінь, соняшник. Конкретний вид продукції визначається Стороною-2.

Відповідно до п. 2.1. Договору Сторона - 2 зобов'язується виконувати роботи на площах виробництва в строки, обсягах та порядку, передбаченому технічними умовами та технологією виконання, що визначаються Стороною - 2 самостійно.

Згідно п. 2.2. Договору для виробництва Продукції Сторона - 2 використовує власні технічні засоби та матеріали. Якість матеріалів, що використовується для виконання Робіт за Договором, повинна відповідати чинним на території України ДСТУ, ТУ та іншим обов'язковим вимогам до матеріалу даного типу.

Пунктом 2.8 Договору визначено, що у випадку вирощування Продукції з насіння, придбаного за рахунок Підрядника, право власності на весь врожай належить Підряднику до оформлення розподілу продукції між Замовником та Підрядником.

Згідно п. 3.1. Договору з метою забезпечення майнових інтересів Сторони - 1, Сторони встановлюють фіксований гарантований рівень частки доходу від реалізації даного Договору яку має отримати Сторона - 1, яка у вартісному вираженні становить 1133744,40 грн. (не менше 3,5% від діючої нормативно грошової оцінки землі за 1 гектар за згодою Сторін, що становить 914,31 грн. за 1 гектар). Сторона - 2 зобов'язується в рахунок розрахунків за даним Договором щоквартально сплачувати відповідну четверту частину від зазначеної суми у розмірі 283436,10 грн. протягом 10-ти робочих днів після закінчення відповідного кварталу.

Відповідно до п. 3.2 і п. 3.3. Договору Сторона - 2 не має права на відшкодування їй витрат та оплату за виконану Роботу, якщо предмет Договору між Сторонами був випадково знищений або закінчення роботи стало неможливим, крім випадків, коли вказані обставини стали наслідком винних дій Сторони - 1, якщо предмет Договору до здачі його Стороні -1 був випадкового знищений або закінчення роботи стало неможливим без вини Сторін, Сторона - 2 має права вимагати плату за роботу.

Умовами п. 4.1. Договору визначено, що Сторони відповідають за належну якість наданого ними матеріалу та за устаткування та за умовами п. 4.2. Сторона - 2 відповідає за невиконання або неналежне виконання роботи, спричинене недоліками матеріалу, наданого Стороною - 1, якщо доведе, що ці недоліки не могли бути виявленими при належному прийманні матеріалу.

Відповідно до п. 4.6, п. 4.6.1., 4.6.2, 4.6.3 Договору Сторона -2 зобов'язана забезпечити вільний доступ повноважного представника Сторони -1 на площі виробництва, сприяти його роботі при визначенні стану обробки ґрунтів, посівів (плодів), готовності продукції до збирання, забезпечити вільний доступ та умови повноважному представнику Сторони - 1 для ознайомлення з ходом виконання Робіт та перевірки технологічних процесів, Письмово повідомити Сторону - 1 про готовність Продукції до збирання та викликати його представника для складання відповідного акту.

Згідно з п .4.7, п. 4.8 Договору, Сторона - 1 зобов'язана сприяти Стороні - 2 у виконання Роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених Договором, Сторона -1 зобов'язана прийняти Роботу, виконану Стороною - 2 відповідно до даного Договору.

Відповідно до п. 7.1, Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами та діє до 31 грудня 2014 року. Даний договір вважається пролонгованим на такий же період, якщо протягом 1-го місяця до закінчення строку дії цього Договору жодна з Сторін не направить своїх заперечень іншій стороні.

У п. 7.4 Договору визначено, що якщо інше не передбачено цим договором або чинним законодавством, цей Договір може бути розірваний тільки за домовленістю Сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього Договору.

Договір підписано уповноваженими представниками сторін і скріплено печатками. Крім того, вказаний договір погоджено із інститутом сільського господарства Причорноморя ОСОБА_5 академії аграрних наук України, про що свідчить відповідний напис на договорі.

Обгрунтовуючи позовні вимоги та доводи апеляційної скарги, які підтримуються апеляційною скаргою ДП ДГ Андріївське ІСГ Причорноморя НААН прокурор наполягає, що вказаний договір є удаваний та вчинений для приховання іншого договору, а саме, договору оренди землі, який укладено з порушенням вимог чинного законодавства.

Зокрема, в апеляційній скарзі зазначено про не врахування господарським судом, що земельна ділянка, яка перебуває у постійному користуванні ДП ДГ Андріївське ІСГ Причорноморя НААН фактично використовується СФГ «Лука» для вирощування с/г продукції, за відповідну плату; вказаний вище договір містить істотні умови договору оренди землі - обєкт оренди із зазначенням місця розташування, розмір земельної ділянки (ст.15 Закону України «Про оренду землі»); договором встановлена плата у розрахунку 3,5% від нормативної грошової оцінки землі; першим та другим розділами Договору передбачено площу виробництва, тобто передана земельна ділянка для вирощування пшениці, ячменю, соняшника; що відповідає вимогам ст.13 Закону України «Про оренду землі». При цьому, фактично договір оренди землі, укладено у порушення вимог земельного законодавства, без вилучення земельної ділянки у користувача, без відповідного рішення органів місцевої влади чи самоврядування; без проведення земельних торгів; а також, без реєстрації договору у встановленому порядку, тощо.

Проаналізувавши доводи осіб, які подали апеляційні скарги та матеріали справи, слід зазначити:

Згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 6 ЦК України- сторони мають право укласти Договір, який не передбачений актами цивільного законодавства але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Приписами ст..628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1), а також сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавстав про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором, або не випливає із суті змішаного договору.

Договір від 06.03.2014р. №27 укладений ДП ДГ Андріївське ІСГ Причорноморя НААН (Сторона- 1) та СФГ «Лука» (Сторона- 2) підписано уповноваженими особами, завірені печатками субєктів господарювання та погоджено із Інститутом сільського господарства Причорноморя ОСОБА_5 академії аграрних наук України. У самій назві Договору та п.1.1 визначено предмет договору- вирощування с/г продукції Стороною-2. При цьому, для досягнення мети Сторона- 2- на свій ризик виконує роботи по вирощуванню с/г продукції (з придбанням за власний рахунок насіннєвого матеріалу, добрив тощо) на земельній ділянці площею 1240 га, яка знаходиться у постійному користуванні Сторони- 1. Обсяг, види та умови виконання робіт передбачені п.2.1-2.8 Договору.

Умовами п.3.1 Договору встановлено, що з метою забезпечення майнових інтересів Сторони- 1, сторони встановлюють фіксований гарантований рівень частки доходу від реалізації даного Договору, яку має отримати Сторона - 1, яка у вартісному вираженні становить 1133744,40 грн. (не менше 3,5%) від діючої нормативної грошової оцінки землі за 1га за згодою сторін, що становить 914,31 грн. за 1 га. Сторона- 2 зобов?язується в рахунок розрахунків за даним Договором щоквартально сплачувати відповідну четверту частину від зазначеної суми у розмірі 283436,10 грн. протягом 10 робочих днів після закінчення відповідного кварталу.

З огляду на вказані норми чинного законодавства та умови договору , колегія суддів погоджується із висновком господарського суду Одеської області, що даний Договір від 06.03.2014р. №27 містить елементи різних договорів, а саме: договору про сумісну діяльність, договору підряду, надання послуг та не суперечить чинному законодавству.

При цьому, слід відзначити, що чинним законодавством України не передбачено обовязок сторін за різними договорами встановлювати окремі види та порядок розрахунків, як то у натуральній чи грошовій формі.

За таких обставин, колегія суддів вважає доводи прокурора та ДП ДГ Андріївське ІСГ Причорноморя НААН, що даний Договір від 06.03.2014р. №27 є удаваний та укладений з метою приховати договір оренди земельної ділянки необґрунтованими, а отже, не можуть бути прийняті до уваги.

Крім того, висновок господарського суду в оскаржуваному рішенні, що вказаний Договір на час прийняття рішення є дійсним відповідає наявним доказам та умовам п.7.1 Договору, яким передбачено, що даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2014р. Даний Договір вважається пролонгованим на такий же період, якщо протягом 1-го місяця до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не направить своїх заперечень іншій стороні. При цьому, посилання ДП ДГ Андріївське ІСГ Причорноморя НААН на лист від 03.09.2015р. вих№10/94 щодо звільнення земельної ділянки правомірно не прийнято судом до уваги, оскільки із вказаного листа вбачається вимога про звільнення земельної ділянки, яка обробляється СФГ «Лука» на підставі Договору про вирощування с/г продукції від 20.12.2014р., тобто іншого Договору (а.с.56).

Таким чином, Одеський апеляційний господарський суд дійшов висновку, про правомірність оскаржуваного судового рішення, яким відмовлено у задоволенні позову про зобовязання СФГ «Лука» звільнити земельну ділянку площею 1240 га, яка належить на праві постійного користування ДП ДГ Андріївське ІСГ Причорноморя НААН.

Окремо слід відзначити, що в процесі розгляду апеляційної скарги, ДП ДГ Андріївське ІСГ Причорноморя НААН заявлено про наявність кримінальної справи стосовно посадових осіб СФГ «Лука» щодо самовільного захоплення землі, що перебуває у постійному користуванні державного підприємства в обґрунтування чого подано заяву про злочин від 03.10.2015р. вих№10/10в, лист Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури від 02.12.2015р. №7-342-15, лист Управління Служби безпеки України від 07.10.2015р. №65/16/6763т, лист Білгород- Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області від 09.09.2015р. №51/Т-1066.

Проте, у судове засідання Одеського апеляційного господарського суду 17.02.2016р.представником СФГ «Лука» надано копію постанови Білгород- Дністровського відділу поліції Головного управління ОСОБА_5 поліції в Одеській області від 05.01.2016р. із якої вбачається, що кримінальне провадження №0002862 від 05.10.2015р. (стосовно самовільного захвату земель підприємства СФГ «Лука») закрито за ч.1 п.2 ст.284 КПК України, у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Отже, доводи апеляційної скарги ДП ДГ Андріївське ІСГ Причорноморя НААН в цій частині не відповідають фактичним обставинам та не приймаються до уваги.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 07.12.2015р. зі справи №916/3615/15 відстрочено заступнику прокурора прокуратури Одеської області сплату судового збору до ухвалення судового рішення. Між тим, на день прийняття даної постанови Прокуратурою Одеської області не надано належних доказів про сплату судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог пп.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у звязку з чим судовий збір у сумі 1339,80 грн. підлягає стягненню до Державного бюджету України з Прокуратури Одеської області.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення від 16.11.2015 р. зі справи №916/3615/15 прийняте без порушення норм матеріального та процесуального права із дослідженням всіх обставин справи, у звязку з чим, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.77,85,99,101-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Одеської області від 16.11.2015 р. зі справи №916/3615/15 залишити без змін, апеляційні скарги Заступника прокурора Одеської області та Державного підприємства Дослідне господарство Андріївське Інституту сільського господарства Причорноморя ОСОБА_5 академії аграрних наук Українибез задоволення.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 22.02.2016р.

Головуючий суддя В.Т.Пироговський

Суддя Л.В.Лавриненко

ОСОБА_6