ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"24" лютого 2016 р. Справа № 918/62/16

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Інтерфом-Захід"

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Морган Феніче"

про стягнення в сумі 3 446 179 грн. 99 коп.

Суддя Марач В.В.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Інтерфом-Захід" звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Морган Феніче" про стягнення заборгованості у розмірі 3 446 179, 99 гривень.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 03.02.2016 р. порушено провадження у справі № 918/62/16 та призначено до розгляду.

10.02.2016 р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Інтерфом-Захід" через відділ канцелярії та документального забезпечення суду подало заяву про забезпечення позову про стягнення заборгованості за Договором поставки № 15ПП від 21.04.2015 року в розмірі 3446179,99 грн., шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ТзОВ "Морган Феніче", які знаходяться на банківських рахунках, в межах 3027411,59 грн., а саме на р/р 1500 АТ "Укрсиббанк", МФО 351005 та інші рахунки, які будуть виявлені органом державної виконавчої служби під час виконавчого провадження.

Розглянувши заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких вони ґрунтуються, суд прийшов до висновку про відмову в її задоволенні з огляду на наступне.

Заява позивача мотивована тим, що невжиття судом заходів забезпечення позову може призвести до утруднення чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або із своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Як зазначено в постанові пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається із заяви позивача про забезпечення позову, остання не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить будь-якого документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

В заяві про забезпечення позову містяться лише загальні міркування позивача про можливу небезпеку заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам, без надання будь-яких доказів та без зазначення фактичних обставин, на підтвердження викладеного в заяві.

Зокрема, Позивач зазначає, що Відповідач має значну заборгованість перед своїми кредиторами і може використати кошти на її сплату, що йому з Державного бюджету не відшкодовано 40 000000, 00 грн. ПДВ, що він має зобов"язання по поверненню кредитів перед банком і в забезпечення виконання кредитних зобов"язань майно Відповідача перебуває в іпотеці.

Однак суд зазначає, що зазначені дії Відповідача є його господарською діяльністю, під час якої, зокрема, виникають зобов"язання, які підлягають виконанню, як зі сторони Відповідача, так і зі сторони його контрагентів. Виконання Відповідачем своїх збов"язань не може свідчити про свідоме зменшення останнім наявних грошових коштів.

Крім того накладення арешту на грошові кошти може призвести взагалі до зупинки Відповідачем господарської діяльності та неможливості останнім виконувати свої зобов"язання.

Також суд зазначає, що наявність невідшкодованих сум ПДВ не свідчить про те, що майно Відповідача (в тому числі грошові кошти) може зникнути чи зменшитись за кількістю, а в даному випадку навпаки є ймовірність його збільшення шляхом відшкодування сум ПДВ.

За період з 21.04.2015 року Позивач поставив Відповідачу товарів на загальну суму 19 325 521,42 грн. строк оплати за які станом на 19.02.2016 настав у сумі 17 144 439,28 грн. і за які Відповідач сплатив в сумі 13 197 875, 29 грн.. Зазначене свідчить про бажання Відповідача виконувати свої зобов"язання.

За наведених обставини, суд приходить до висновку, що забезпечення позову на даній стадії судового провадження є передчасним, а відтак заява ТзОВ ""Інтерфом-Захід" про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 66, 67, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд ,-

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Інтерфом-Захід"" в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Суддя Марач В.В.