ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2016 р. Справа № 917/1188/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В. О., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Шевель О. В.

секретар судового засідання Курченко В.А.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 (довіреність №02/872 від 17.02.2016р.)

відповідача ОСОБА_2 (довіреність б/н від 23.02.2015р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Глобинський мясокомбінат (вх.5754 П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 10.11.2015 року у справі №917/1188/15,

за позовом Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Полтава,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобинський м`ясокомбінат", м.Глобине,

про стягнення 30260,00 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015р. позивач, Полтавське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом про стягнення з ТОВ «Глобинський мясокомбінат» 17000,00 грн. штрафу та 13620,00 грн. пені за несвоєчасну сплату штрафу.

22.06.2015р. та 09.07.2015р. позивач звернувся до суду з клопотанням про збільшення позовних вимог. Відповідно до останньої (від 09.07.2015р.), позивач просить стягнути з відповідача 17000,00 грн. пені.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 10.11.2015 року (суддя Іваницький О.Т.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Глобинський м'ясокомбінат до загального фонду Державного бюджету України 17000,00 грн. штрафу та 13260,00 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Глобинський м'ясокомбінат в доход спеціального фонду Державного бюджету України 1218,00 грн. судового збору.

Товариство з обмеженою відповідальністю Глобинський мясокомбінат з рішенням суду першої інстанції не погодилося, звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 10.11.2015 року по справі №917/1188/15 та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог Полтавському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України про стягнення грошових коштів у розмірі 3260,00 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 24.12.2015р. вказану апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 02.02.2016р.

26.01.2016р. від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№920).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 02.02.2016р. розгляд справи відкладено на 18.02.2016р.

В судовому засіданні 18.02.2016р. представники сторін підтримали свої вимоги, представник апелянта просила скасувати рішення у даній справі та відмовити у задоволенні позовних вимог, представник позивача підтримала, доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просила суд залишити оскаржуване рішення без змін.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши доводи присутніх представників сторін, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

На підставі звернення ТДВ «М`ясокомбінат «Ятрань» до Полтавського обласного територіального відділу Антимонопольного комітету України з заявою щодо ознак порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції при виконанні схожих до ступеня змішування торгівельної марки, упаковок та оболонки сосисок «Тигренятко», що реалізуються в торгівельній мережі ТОВ «Глобинській мясокомбінат», позивачем відповідачу була надіслана вимога від 12.12.2014р. щодо надання інформації стосовно пакувальних матеріалів (етикетка, оболонка зі смугастими елементами), часу виробництва сосисок, інформації стосовно розробників пакувальних матеріалів та іншої інформації, всього - 16 пунктів. (а.с. 25 т.1). Вказану інформацію відповідача було зобовязано надати протягом 7-ми календарних днів з дня отримання вимоги. А також попереджено відповідача про відповідальність, встановлену нормами Закону України «Про захист економічної конкуренції» за ненадання інформації, або надання не в повному обсязі, або несвоєчасне надання інформації.

16.01.2015р. Адміністративною колегією Полтавського обласного територіального відділу Антимонопольного комітету України прийнято Розпорядження №02/05-р «Про початок розгляду справи за ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції» за заявою ТДВ «М`ясокомбінат «Ятрань» щодо ознак порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції при виконанні схожих до ступеня змішування торгівельної марки, упаковок та оболонки сосисок «Тигренятко», що реалізуються в торгівельній мережі ТОВ «Глобинській мясокомбінат».

У звязку з ненаданням відповідачем вищевказаної інформації у строк передбачений Розпорядженням від 16.01.2015р., 14.02.2.2015р. Адміністративною колегією Полтавського обласного територіального відділу Антимонопольного комітету України прийнято Рішення «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» №02/27-рш по справі № 02-1350/05-2015, яким визнано дії відповідача щодо неподання інформації на вимогу територіального відділення АМКУ від 12.12.2014р. №02/6171, у встановленні головою територіального відділення строки порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» на накладено штраф у розмірі 17000,00 грн. Вказаним рішенням встановлено 2-х місячний строк для сплати відповідачем штрафу.

Відповідач оскаржив дії позивача в частині винесення вказаного рішення до Полтавського окружного адміністративного суду. Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.04.2015р. у справі №816/782/15-а в задоволенні адміністративного позову про визнання дій відповідача в частині винесення рішення від 14.02.2015р. №02/27-рш по справі № 02-1350/05-2015 протиправними та визнання недійсним Рішення «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» №02/27-рш по справі № 02-1350/05-2015 відмовлено. Вказана постанова адміністративного суду залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2015р.

У визначений в рішенні строк, відповідачем штраф не сплачено, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд встановив наявність підстав для задоволення позову.

З таким висновком погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Частинами 2 та 3 статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренцї» визначено поняття економічної конкуренції (конкуренція), де визначено що це змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку; а також поняття інформація, де визначено, що це відомості в будь-якій формі й вигляді та збережені на будь-яких носіях (у тому числі листування, книги, помітки, ілюстрації (карти, діаграми, органіграми, малюнки, схеми тощо), фотографії, голограми, кіно-, відео-, мікрофільми, звукові записи, бази даних комп'ютерних систем або повне чи часткове відтворення їх елементів), пояснення осіб та будь-які інші публічно оголошені чи документовані відомості.

Статтею 50 вказаного закону регламентовано, що порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» вимоги голови територіального відділення є обовязковими для виконання у визначені ним строки.

Підставою прийняття ОСОБА_3 рішення №02/27-рш про визначення дій відповідача щодо ненадання інформації на вимогу позивача такими, що порушують вимоги конкурентного законодавства та накладення штрафу стало неподання відповідачем інформації на вимогу позивача у строки встановлені даним рішенням.

Витребувана позивачем інформація була надані відповідачем лише 29.01.2015р.

Отже, за несвоєчасне надання на вимогу позивача інформації, необхідної для розгляду антимонопольної справи №02-13-50/05-2015, відповідачу було нараховано штраф.

Як зазначалось, рішення ОСОБА_3 від 14.02.2015р. №02/27-рш було предметом розгляду Полтавським окружним адміністративним судом та Харківським апеляційним адміністративним судом. Судами, зокрема, встановлено, що антимонопольним комітетом на законних підставах встановлено порушення в діях позивача, визначене пунктом 13 частини першої статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а тому дійшли висновку про правомірність прийнятого ОСОБА_3 рішення від 14.02.2015р. щодо визначення дій відповідача (у даній справі) як порушення конкурентного законодавства та накладення штрафу.

Згідно з ч.3 ст.35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З розяснень, наведених у пункті 2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» вбачається, що не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Отже, правомірність рішення позивача від 14.02.2015р. №02/27-рш встановлена судами першої та апеляційної інстанцією адміністративного суду та презюмується колегією суддів.

В апеляційній скарзі відповідач фактично наводить доводи щодо неправомірності прийняття позивачем рішення від 14.02.2015р. №02/27-рш, оскільки вимога про надання інформації ним отримана лише 20.01.2015р.

Як зазначалось, вказані обставини були предметом розгляду адміністративним судом, тому не можуть бути розглянуті повторно.

Частиною 2 статті 52 вказаного закону встановлено, що за порушення передбачені пунктами 9, 13-18 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Доход (виручка) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) визначається як сумарна вартість доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) усіх юридичних та фізичних осіб, що входять до групи, яка визнається суб'єктом господарювання відповідно до статті 1 цього Закону (частина 3 вказаного закону).

До того ж, частиною 5 цього закону передбачено, що якщо доходу (виручки) немає або відповідач на вимогу органів Антимонопольного комітету України, голови його територіального відділення не надав розмір доходу (виручки), штраф, передбачений абзацом другим частини другої цієї статті, накладається у розмірі до двадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; штраф, передбачений абзацом третім частини другої цієї статті, - у розмірі до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; штраф, передбачений абзацом четвертим частини другої цієї статті, - у розмірі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 3 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до частини 7 статті 56 вказаного закону, у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням та пені, органи Антимонопольного комітету стягують штраф та пеню у судовому порядку.

Таким чином, враховуючи, відсутність доказів сплати відповідачем штрафу у строк встановлений вимогами закону та рішенням ОСОБА_3 від 14.02.2015р. №02/27-рш у справі №02-13-50/05-2015, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача штрафу правомірними.

До того ж, колегія суддів також вважає правомірними висновки суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 13260,00 грн., з огляду на відповідність їх вимогам Закону України «Про захист економічної конкуренції» та обставинам даної справи.

Враховуючи наведені обставини справи та норми права, рішення суду у даній справ є законним та обґрунтованим, доводи наведені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та спростовуються вищенаведеним, у звязку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі наведеного, рішення Господарського суду Полтавської області від 10.11.2015р. у справі № 917/1188/15 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись 99, 101, 102, п. 1, ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, одностайно, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобинський мясокомбінат» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 10.11.2015р. у справі № 917/1188/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 23.02.16

Головуючий суддя Фоміна В. О.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Шевель О. В.