ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2016 р.Справа № 922/55/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн-1", с. Чистоводівка
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Естрейд Восток", м. Харків
про стягнення 313097,90 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2 за довіреністю від 30.12.2015

відповідача - не з"явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сатурн-1" 11 січня 2016 року звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Естейд Восток» про стягнення заборгованості за договором купівлі - продажу №101201 від 01.12.2015, в розмірі 305368,00 грн. та пені в сумі 7729,90 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором купівлі - продажу №101201 від 01.12.2015, в частині повної та своєчасної сплати вартості товару, поставленого за договором; в якості правових підстав позову - на положення ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 12 січня 2016 року було порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 25 січня 2016 року.

Представники сторін в судове засідання 25 січня 2016 року не з'явилися, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі не виконали, у зв'язку з чим, розгляд справи було відкладено на 09 лютого 2016 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Надав документи на виконання вимог ухвал суду (вх. №3292 від 02.02.2016).

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, відзив на позов та докази на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі не наддав. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Норми ст.22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за результатами повного та всебічного розгляду спору.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю Сатурн-1 (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Естрейд Восток (відповідач) було укладено договір поставки від 10.12.2015 №101201.

Відповідно до п.п 1.1. та п.п. 1.2 зазначеного договору, позивач зобов'язався передати відповідачу товар пшеницю 3-го класу урожаю 2015 року.

Відповідно до п. 4. 1 вказаного договору позивач зобов'язувався передати товар в термін вказаний в спеціфікації.

Згідно умов п. 4.2 договору відповідач зобов'язувався провести розрахунки за отриманий товар в термін визначений в специфікації.

10 грудня 2015 року сторонами була підписана специфікація відповідно до якої вартість пшениці складала 305 368 грн. 00 коп.

Розрахунок повинен бути проведений на протязі 3-х банківських днів.

Відповідно до складської квитанції № 412 від 11 грудня 2015 року виданої Ізюмською філією ПАТ "Державна продовольчо-зернова компанія України" пшениця в кількості 80 360 кг., була переоформлена з власника ТОВ "САТУРН-1" на власника ТОВ "ЕКСТРЕЙД ВОСТОК".

11 грудня 2015 року сторонами було підписано накладну №20 на передачу товару - пшениці 3 класу в кількості 80,360 тон на суму 305368,00 грн.

Таким чином позивач виконав свої зобов'язання за договором №101201, передав відповідачу товар, а відповідач товар отримав, однак оплату його вартості в установлені строки не здійснив.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін.

Як встановлено ч. ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або законодавством не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За таких обставин, враховуючи, що факт поставки позивачем товару відповідачу підтверджується матеріалами справи, не спростований відповідачем у відповідності до вимог ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, докази оплати отриманого товару матеріали справи не містять, - позов про стягнення 305368,00 грн. основної заборгованості підлягає задоволенню.

Пунктом 5.5 вказаного договору сторони встановили відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань у вигляді пені.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Ст. 3 цього ж закону передбачено, що розмір пені, передбачений ст. 1, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Приймаючи до уваги, що відповідач не виконав свої зобов'язання по оплаті у термін, встановлений договором, нарахована позивачем пеня в сумі 7729,90 грн. відповідає умовам договору та вимогам законодавства і підлягає стягненню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати у даній справі, що складаються з 4696,46 грн. судового збору, покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 509, 526, 530, 611, 612, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейд Восток" (61166, м. Харків, пр. Леніна, 23, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 - 1" (64324, Харківська область, Ізюмський район, с. Чистоводівка, вул. Радянська, 11,) - 305368,00 грн. заборгованості за договором купівлі - продажу №101201 від 01.12.2015, 7729,90 грн. пені та 4696,46 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15.02.2016 р.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Суддя ОСОБА_1

(справа №922/55/16)