ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.02.2016 Справа № 920/51/16
Господарський суд Сумської області, у складі судді Моїсеєнко В.М. при секретарі судового засідання Сорока Л.М., розглянувши матеріали справи № 920/51/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства Сумське машино-будівне науково-виробниче об'єднання», м.Суми

до відповідача: Комунального підприємства «Сумижитло» Сумської міської ради , м.Суми

про стягнення 102208,80 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Бирченко Б.В.

від відповідача: Гиркіна О.О.

Суть спору: Позивач згідно вимог позовної заяви № 18-7/34 від 14.01.2016р., просить суд стягнути з відповідача на свою користь 25057,38 грн. основного боргу за надані послуги з централізованого опалення, 64633,20 грн. пені, 11169,53 грн. інфляційних втрат, 1348,73 грн. 3% річних та судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

Відповідач подав відзив від 01.02.2016р. № б/н на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного.

У позовній заяві позивач , визначаючи заборгованість за березень-квітень по договору № ПР161-6/38 про надання послуг з централізованого опалення від 01.10.2011р. у сумі 25057,38 грн. , просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 64633,20 грн. проте відповідно до абз.3 ст.1 Закону України " Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання при будинкових територій" суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу. Згідно з п. 15 договору ПР161-6/38 про надання послуг з централізованого опалення від 01.10.2011р., за несвоєчасне внесення плати Споживач сплачує виконавцю пеню у розмірі 0,5 відсотків від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як зазначає відповідач, розрахунок пені, здійснений позивачем не відповідає нормам чинного законодавства України, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні 04.02.2016р. оголошувалася перерва до 10год.00 хв.18.02.2016р. та зобов'язано позивача подати докази отримання від відповідача коштів в розмірі 50000,00 грн. за спожиту теплову енергію, а також подати обґрунтований розрахунок заявленої до стягнення пені з урахуванням ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України; відповідача подати контррозрахунок пені за кожний місяць прострочення платежу.

17.02.2016р. позивач подав пояснення від 12.02.2016р. № 18-7/208 по справі, в яких вважає твердження відповідача викладені у відзиві на позов такими , що не відповідають обставина справи , виходячи з наступного. У березні 2015р. позивачем була поставлена теплова енергія на суму 58971,83 грн., що підтверджується актом прийому-передачі теплової енергії від 31.03.2015р., підписаним відповідачем. У квітні 2015р. позивачем була поставлена теплова енергія на суму 16085,55 грн., що підтверджується актом прийому-передачі теплової енергії від 31.04.2015р., підписаним відповідачем. Згідно з умовами договору строк оплати по акту приймання-передачі теплової енергії від 31.03.2015р. сплив 10.04.2015р., відповідно, позивач почав нараховувати пеню з 11.04.2015р. Строк оплати по акту приймання -передачі теплової енергії від 30.04.2015р. , відповідно до умов договору, сплив 10.05.2015р., відповідно позивач почав нараховувати пеню з 11.05.2015р. Посилаючись на ч.3 ст. 254 Цивільного кодексу України та ст.. 232 Господарського кодексу України, позивач зазначає, що нарахування пені ним було припинено 11.10.2015р. - щодо акту приймання-передачі теплової енергії від 31.03.2015р. та 11.11.2015р. - стосовно акту приймання-передачі теплової енергії від 30.04.2015р. Таким чином, пеня по акту від 31.03.2015р. нараховувалася у період з 11.04.2015р. по 11.10.2015р. Пеня по акту від 30.04.2015р. нараховувалася у період з 11.05.2015р. по 11.11.2015р. У період з 11.04.2015р. по 23.09.2015р. сума заборгованості відповідача за актом приймання-передачі теплової енергії від 31.03.2015р. склала 589712,83 грн. на дану суму заборгованості позивачем було нараховано пеню у розмірі 48946,60 грн. Вказана сума пені не перевищує суму заборгованості, на яку здійснювалося нарахування неустойки. У період з 24.09.2015р. по 11.10.2015р. сума заборгованості відповідача за актом приймання-передачі теплової енергії від 31.03.2015р. склала 8971,83 грн. На дану суму заборгованості позивачем було нараховано пеню у розмірі 807,46 грн. Вказана сума пені також не перевищує суму заборгованості, на яку здійснювалося нарахування. Таким чином, розмір пені за прострочення відповідачем оплати за спожиту теплову енергію за актом прийому-передачі теплової енергії від 31.03.2015р. склав 49754,07 грн. З 11.05.2015р. по 11.11.2015р. сума заборгованості відповідача за актом приймання-передачі теплової енергії від 30.04.2015р. склала 16085,55 грн. На дану суму заборгованості позивачем було нараховано пеню у розмірі 14871,12 грн. Вказана сума пені не перевищує суму заборгованості, на яку здійснювалося нарахування.

Позивач вважає , що заявлені позовні вимоги по справі є обґрунтованими, нарахування пені здійснено у відповідності до вимог законодавства. Крім того, на виконання ухвали господарського суду Сумської області від 04.02.2016р. по даній справі, позивач надає розрахунок суми неустойки та докази проведення часткових оплат відповідачем на суму 50 000,00 грн. Зазначені документи оглянуті в судовому засіданні та долучені до матеріалів справи

18.02.2016р. представник відповідача надав суду розрахунок пені , відповідно до якого помилково вважає , що заборгованість по пені за актом прийому-передачі теплової енергії від 31.03.2015р. виникла в періоди з 11.04.2015р. по 24.09.2015р. та з 25.09.2015р. по 05.10.2015р. За актом прийому -передачі теплової енергії від 30.04.2015р. заборгованість виникла за період з 11.05.2015р. по 05.11.2015р. Згідно наданого відповідачем розрахунку сума заборгованості пені становить 63678,77 грн.

В судовому засіданні 18.02.2016р. судом перевірено наданий позивачем розрахунок пені . Як встановлено судом позивач нарахував пеню у розмірі 64633,20 грн. у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Представник відповідача заперечень щодо заявленої до стягнення пені в розмірі 64633,20 грн. суду не надав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні докази, які мають суттєве значення для вирішення спору по суті, суд встановив.

01.10.2011 року між позивачем - Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В.Фрунзе» (попередня назва Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання») та відповідачем - Комунальним підприємством «Сумижитло» Сумської міської ради було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № ПР161-6/38 .

Відповідно до п. 1 зазначеного договору позивач зобов'язувався надавати вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а відповідач, в свою чергу, зобов'язувався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строк і на умовах передбачених договором,

Відповідно до п.7 договору плата за надані послуги за наявності засобів обліку води і теплової енергії справляється за їх показаннями за умови їх підключення та введення в дію у встановленому порядку.

Пунктом 8 договору № ПР161-6/38 від 01.10.2011р. встановлено, що розрахунки за послуги провадяться у грошовій формі на умовах передоплати відповідно до встановлених тарифів. Зміна форми розрахунків допускається за згодою сторін.

Згідно умов договору (п.10) відповідач взяв на себе зобов'язання до 10-го числа поточного місяця сплачувати позивачу вартість спожитої теплової енергії за розрахунковий період з урахуванням залишкової суми (сальдо розрахунків на початок місяця).

Відповідно до п. 8 додатку № 2 до договору, для підтвердження кількості фактично спожитих послуг, щомісяця з 4 по 6 число місяця наступного за розрахунковим, сторони складають та підписують визначений п. 11 договору акт прийому-передачі послуг. Відповідач на протязі 2-х днів з дня отримання від позивача акту прийому-передачі послуг зобов'язаний направити позивачеві підписаний з свого боку акт прийому-передачі послуг або вмотивовану відмову від його підписання.

Відповідно до умов договору позивач у період з березня 2015р. по квітень 2015р. передав у власність відповідачеві теплову енергію загальною вартістю 75057,38 гри., що підтверджується матеріалами справи , зокрема підписаними, скріпленими печатками керівниками позивача та відповідача актами прийому-передачі теплової енергії від 31.03.2015р. та від 30.04.2015р. (а.с. 48-49).

Ст. 629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору, а одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Частиною 1 статті 530 Цивільного Кодексу України визначено, що якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Пункт 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» встановлює, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

В порушення зазначених норм законодавства України та умов договору ПР161-6/38 від 01.10.2011р., відповідач свої зобов'язання щодо сплати за спожиту теплову енергію належним чином не виконав, порушивши майнові права та охоронювані законом інтереси позивача, сплативши суму заборгованості лише частково у розмірі 50 000,00 грн.

Як свідчать матеріали справи , а саме доданий до матеріалів позову Розрахунку суми заборгованості, додаток № 1, станом на 12.01.2016р. сума боргу відповідача перед позивачем за спожиту теплову енергію за період з березня 2015р. по квітень 2015р. становить 25057,38 грн.

Враховуючи вище викладене, а також те, що відповідач доказів сплати боргу не надав, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 25057,38 грн. заборгованості за послуги з теплопостачання є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом, або договором не встановлений інший розмір процентів.

Отже вимоги позивача про стягнення 11 169,53 грн. інфляційних збитків за час прострочення зобов'язання та 3% річних в розмірі 1348,73 грн. підлягають задоволенню.

Абзацом 3 статті 1 Закону України «Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій» встановлено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 10(і відсотків загальної суми боргу.

Згідно п. 15 договору ПР161-6/38 від 01.10.2011р. за несвоєчасне внесення плати відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0,5% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочки виконання.

Оскільки, права позивача щодо стягнення з відповідача пені в сумі 64633,20 грн. , передбачені умовами договору, пеня нарахована в межах строку позовної давності, з урахуванням вимог Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій", тому позовні вимоги в зазначеній частині також є обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі ст. ст. 549-552 Цивільного Кодексу України.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.44,49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ :

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Комунального підприємства «Сумижитло» Сумської міської ради (40004, м.Суми, вул. Горького,21, код 37654796) на користь Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» (40004, м.Суми, вул.Горького, 58, код 05747991) 25057,38 грн. основного боргу, 64633,20 грн. пені, 11169,53 грн. інфляційних втрат, 1348,73 грн. 3% річних, 1533,13 грн. витрат по сплаті судового збору.

3.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.02.2016 року.

Суддя В.М. Моїсеєнко