ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.02.2016 Справа № 905/2554/15

Господарський суд Донецької області у складі

головуючого судді Кучерявої О.О., суддів Осадчої А.М., Левшиної Г.В.,

при секретарі судового засідання Соколовій С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Гірничі машини», м. Донецьк

до Державного підприємства «Селидіввугілля», м. Селидове

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 енергетики та вугільної промисловості України,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 казначейська служба України

про стягнення заборгованості в розмірі 6417166, 66 грн.,

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_3, за довір. б/н від 23.10.2015р.,

від відповідача: не зявився,

від третьої особи1: не зявився,

від третьої особи2: не зявився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Гірничі машини» звернулось до суду з позовом до Державного підприємства «Селидіввугілля», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 енергетики та вугільної промисловості України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 казначейська служба України про стягнення заборгованості в розмірі 6417166, 66 грн.

Правовою підставою позову позивач під час розгляду справи вважає норми статей 526, 530, 610, 624, 655, 712 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором постачання від 04 грудня 2012 року №Т1/125-42-12П, укладений на підставі конкурсних торгів, проведених 15 листопада 2012 року «Стаціонарне обладнання для ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська». Зазначив, що відповідачем не сплачена вартість поставленого товару відповідно до договору. Факт отримання відповідачем товару підтверджується накладними. Сума боргу становить 6417166, 66 грн.

Ухвалою суду від 30 листопада 2015 року залучено до участі у справі ОСОБА_1 енергетики та вугільної промисловості України та ОСОБА_2 казначейська служба України у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Згідно із протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя О.О. Кучерява, судді А.М. Осадча, Г.В. Левшина.

15 січня 2016 року представником позивача через канцелярію суду надана заява про зміну підстав позову, в якій останній зазначив, що поставка товару відповідачу на суму 6417166, 66 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи накладними та актом звірки взаєморозрахунків станом на 15 травня 2015 року, підписаного та скріпленого печатками підприємств. Просив стягнути заборгованість в сумі 6417166, 66 грн.

Ухвалою суду від 18 січня 2016 року прийнято заяву позивача про зміну підстав позову.

25 листопада 2015 року представником відповідача через канцелярію суду наданий відзив на позов, в якому зазначив, що постачальник не мав право на дострокову поставку товару без письмового погодження з покупцем. Договір постачання від 04 грудня 2012 року №Т1/125-42-12П набирає чинності з дати затвердження і надходження відповідних бюджетних асигнувань та отримання відповідного рішення головного розпорядника бюджетних коштів. Зазначив, що позивач змінив в односторонньому порядку всі наявні істотні умови договору та фактично здійснив поставку товару без договору. Позивачем не надано доказів отримання відповідачем вимоги про сплату грошового зобовязання.

23 грудня 2015 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №905/2554/15 до розгляду справи №905/3305/15 за позовом Державного підприємства «Селидіввугілля» до товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Гірничі машини» про розірвання договору від 04 грудня 2012 року №Т1/125-42-12П.

Представник позивача у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в заяві від 15 січня 2016 року та письмових поясненнях від 26 січня 2016 року. Просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представник третьої особи1 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений. Заяв про розгляд справи у його відсутність не надходило.

Представник третьої особи2 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений. Заяв про розгляд справи у його відсутність не надходило.

Згідно статті 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. При цьому зі змісту норми цієї статті вбачається, що питання про те, що певні обставини перешкоджають розгляду справи, вирішується судом залежно від конкретних обставин справи. Так, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з'явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті.

Відповідно до приписів пункту 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними в матеріалах справи документами.

Представнику позивача розяснені права та обовязки, передбачені статтями 20, 22, 78 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу. Стаття 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до положень статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчиняться усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до частини 1 статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 180 ГК України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства Предметом спору у даній справі є розрахунки за поставлений товар, а відтак кожна сторона повинна довести виконання нею зобовязань виключно на підставі відповідних доказів, первинних бухгалтерських документів, які складаються при передачі товару та його оплати за господарським договором.

В якості доказів отримання відповідачем товару та виникнення у останнього грошового зобовязання, позивачем надані наступні накладні: №288012К від 28 грудня 2012 року на суму 2130000 грн., №288112К від 28 грудня 2012 року на суму 730000 грн., №288212К від 28 грудня 2012 року на суму 415500 грн., №288312К від 28 грудня 2012 року 630000 грн., №288412К від 28 грудня 2012 року 1110000 грн., №288512К від 28 грудня 2012 року на суму 566666, 66 грн.№288513К від 28 грудня 2012 року на суму 320000 грн., №288614К від 28 грудня 2012 року на суму 515000 грн.

Вищевказані накладні підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками підприємств.

Факт приймання відповідачем поставленого товару підтверджується підписом особи, відповідальної за отримання товарно-матеріальних цінностей ОСОБА_4, яка діяла на підставі довіреності від 24 грудня 2012 року №1793.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем виставлені рахунки-фактури на оплату на загальну суму 6417166, 66 грн.

Відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Таким чином, в даному випадку, накладні є первинними обліковими документами в розумінні вищезазначеного Закону та підписання покупцем видаткових накладних підтверджує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, а тому є підставою виникнення обовязку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони склали акт звіряння взаєморозрахунків за період 28 грудня 2012 року по 15 травня 2015 року на суму 6417166, 66 грн., який підписаний без зауважень та скріплений печатками підприємств (а.с.45).

Позивачем на адресу відповідача надіслана вимога від 15 квітня 2015 року про сплату вартості поставленого обладнання в сумі 6417166, 66 грн., що підтверджується поштовим описом вкладення у цінний лист (а.с.42).

До обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, відносять обставини, які становлять предмет доказування у справі. Предмет доказування - це сукупність обставин, які необхідно встановити для правильного вирішення справи. До предмету доказування включаються факти матеріально-правового характеру, що є підставою вимог позивача та заперечень відповідача.

В наявних матеріалах справи первинних документах є посилання на договір №Т1/125-42-12П від 04 грудня 2012 року, але враховуючи відсутність доказів набрання чинності вказаного договору згідно вимогам пункту 10.1, суд встановлює факт поставки товару за кожною накладною окремо.

Інші докази на підтвердження зворотного матеріали справи не містять, сторонами не надані.

Відповідач отримав товар, але в повному обсязі за нього не сплатив, своїх зобовязань перед позивачем не виконав.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Враховуючи те, що сума боргу виникла у відповідача в результаті не сплати за поставлений товар згідно накладних, а не за умовами договору поставки №Т1/125-42-12П від 04 грудня 2012 року, підстави для зупинення провадження у справі №905/2554/15 до розгляду справи №905/3305/15 за позовом Державного підприємства «Селидіввугілля» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Гірничі машини» про розірвання договору №Т1/125-42-12П від 04 грудня 2012 року відсутні. З огляду на що клопотання представника відповідача про зупинення провадження по справі не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Матеріали справи належних доказів в спростування доводів позивача не містять, відповідачем таких до суду не надано. За таких обставин та враховуючи, що відповідач свої зобовязання з оплати товару не виконав, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України, стягуються з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Гірничі машини» до Державного підприємства «Селидіввугілля», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 енергетики та вугільної промисловості України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 казначейська служба України про стягнення заборгованості в розмірі 6417166, 66 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Селидіввугілля» (85400, Донецька область, м. Селидове, вул. К.Маркса, 41, п/р 980 в ПАТ «Українськи ОСОБА_5», м. Донецьк, МФО 334969, ІПН 33621589) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Гірничі машини» (83047, м. Донецьк, вул. Елеваторна, 1, р/р 9048 в ПАТ «ПУМБ», МФО 334851, ) заборгованість в розмірі 6417166, 66 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 96257, 50 грн.

У судовому засіданні 04 лютого 2016 року складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 09 лютого 2016 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Головуючий суддя О.О. Кучерява

Суддя А.М. Осадча

Суддя Г.В. Левшина