Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

" 25" лютого 2016 року Справа № 927/8/16

Позивач: Публічне акціонерне товариство "Запорізька кондитерська фабрика", , вул. Артема, 7, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69063

Відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, код ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1

Предмет спору: про стягнення 17524,04 грн

Суддя В.В. Шморгун

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: К.О. Сергач - начальник юридичного відділу, довіреність №1 від 11.01.2016;

від відповідача: не з'явився.

У судовому засіданні на підставі ч.2 ст.85 Господарського процесуального кодексу України оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Публічним акціонерним товариством "Запорізька кондитерська фабрика" подано позов до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 17524,04 грн заборгованості за неналежне виконання умов договору №62 від12.03.2015.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 04.01.2016 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 21.01.2016.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 21.01.2016 відкладено розгляд справи на 25.02.2016.

У судове засідання з'явився уповноважений представник позивача.

Відповідач у судове засідання не з'явися, уповноваженого представника у судове засідання не направив, про час і місце був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №785 від 22.01.2016.

Від представника позивача клопотання про фіксацію судового засідання технічними засобами не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними у ній матеріалами.

Згідно п. 3.9.2 Постанови № 18 у випадку нез'явлення у засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на вищевикладене, оскільки явка уповноваженого представника відповідача у судові засідання обов'язковою не визнавалась, відповідач не скористався належним йому процесуальним правом приймати участь у судових засіданнях, натомість, заявив клопотання про розгляд справи без його участі та визнання позовних вимог у повному обсязі, беручи до уваги те, що представник позивача та прокурор проти розгляду справи без участі уповноваженого представника відповідача не заперечували, суд, на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, здійснює розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відповідача, виключно за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні представником позивача подано письмові пояснення по справі №065 від 24.02.2016 разом з додатками, а саме копіями товарно-транспортної накладної №4 від 09.07.2015 та експрес-накладної №4 від 09.07.2015, копіями електронних листів, копією гарантійного листа відповідача від 20.08.2015, копією листа-вимоги №2015-11-05-0006 від 05.11.2015, копією експрес-накладної №1315 від 09.11.2015, копією листа відповідача від 23.10.2015 та докази направлення відповідачу позовної заяви та доданих до неї документів.

Письмові пояснення разом з додатками судом прийнято, залучено до матеріалів справи.

Представник позивача виклав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, письмових та усних поясненнях.

Зокрема, представником позивача було пояснено суду, що переговори між сторонами щодо оплати поставленої продукції згідно видаткової накладної №123072 від 09.07.2015 та погашення заборгованості велись за допомогою електронної пошти.

Окрім того, представником позивача пояснено, що переписка з відповідачем здійснювалася на дві його електронні адреси: НОМЕР_2 та НОМЕР_3

Розглянувши матеріали справи та перевіривши надані представником позивача докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

Як встановлено судом, 12 березня 2015 року між Публічним акціонерним товариством "Запорізька кондитерська фабрика" (Постачальник за договором, позивач у справі) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Покупець за договором, відповідач у справі) укладений договір №62 (надалі - Договір).

Відповідно до розділу 1 "Предмет договору" Договору Постачальник зобов'язується поставити, а Покупець - приймати та своєчасно оплачувати кондитерські вироби (надалі - Товар) на умовах даного Договору.

Визначений асортимент, кількість, вартість за одиницю та загальна вартість Товару по кожній поставці узгоджуються сторонами, виходячи із заявки Покупця та зазначаються у видатковій накладній.

Орієнтовна загальна сума договору на рік складає 1000000,00 грн. Кінцева сума Договору визначається шляхом додавання вартості фактично поставленого Товару згідно видаткових накладних за увесь період дії даного Договору.

Згідно п. 2.1 Договору постачальник постачає Товар у відповідності з видатковою накладною, яка формується Постачальником у відповідності з погодженою заявкою Покупця, переданій по факсу, телефону, електронній пошті або іншим зручним для сторін шляхом.

Окрім того, відповідно до п. 2.2 Договору заявка вважається погодженою з дати оформлення Постачальником на її основі видаткової накладної.

Відповідно до п. 2.3 Договору поставка по даному договору здійснюється: м. Чернігів, вул. Інструментальна, 30.

Сторони у п. 2.6 Договору узгодили, що датою поставки вважається дата підписання обома сторонами накладної на відпуск товару.

Згідно п. 2.11 Договору оплата Товару, а також транспортних витрат здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника (або у касу) відповідно до видаткової накладної на умовах відстрочки 14 днів.

При умовах поставки Товару по передоплаті при зарахуванні на розрахунковий рахунок Постачальника грошових коштів не у повному об'ємі (як вказано у рахунку-фактурі), Постачальник має право зменшити відповідну кількість відвантажуваного товару.

Відповідно до наявної у матеріалах справи видаткової накладної №123072 від 09.07.2015 позивачем поставлено відповідачу товар на загальну вартість 17524,04 грн.

Поставка товару за видатковою накладною №123072 від 09.07.2015 здійснювалася службою доставки ТОВ "Нова Пошта".

Отримання відповідачем товару підтверджується експрес-накладною №4 від 09.07.2015, відповідно до якої товар з оголошеною вартістю 17524,00 грн отримано відповідачем особисто 10.07.2015, за адресою: м. Чернігів, вул. Інструментальна, 30.

Відповідно до наявного у матеріалах справи електронного повідомлення від 24.07.2015, відповідач повідомив позивача про початок здійснення оплати за поставлений товар згідно видаткової накладної №123072 від 09.07.2015 на суму 17524,04 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем виконані прийняті на себе зобов'язання з передачі товару, а відповідачем, у свою чергу, прийнятий цей товар без будь - яких зауважень.

Відповідачем своєчасну оплату поставленого товару відповідно до п. 2.11 Договору до 24.07.2015 здійснено не було.

У зв'язку з відсутністю оплати за поставлений товар, 10.08.2015 позивачем на електрону адресу відповідача було направлено вимогу про оплату заборгованості.

В свою чергу відповідачем електронною поштою 21.08.2015 було направлено на електронну адресу позивача скановану копію гарантійного листа від 20.08.2015, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 гарантує оплату у розмірі 17524,04 грн згідно накладної №123072 від 09.07.2015 у найближчий час.

Окрім того, через засоби поштового зв'язку позивачем отримано лист від 23.10.2015 у якому відповідач повідомляє, що у зв'язку з складною ситуацією у країні, ФОП ОСОБА_1 вимушений припинити свою діяльність, на даний момент коштів для повного розрахунку у відповідача немає в наявності, ФОП ОСОБА_1 гарантує сплату боргу, як тільки з'явиться необхідний об'єм коштів. Також відповідач просить позивача надіслати акти взаєморозрахунків та реквізити на які проводити перерахунок коштів.

Скановану копію вищевказаного листа відповідачем було також надіслано позивачу електронною поштою 02.11.2015.

Відповідно до наявного у матеріалах справи Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 25.02.2016 припинення підприємницької діяльності відповідачем не здійснено.

У свою чергу, через службу доставки "Нова Пошта" позивачем було направлено відповідачу лист №2015-11-05-0006 від 05.09.2015 з реквізитами для проведення оплати та акт звірки взаєморозрахунків. Направлення такого листа відповідачу підтверджується експрес накладною №1315 від 09.011.2015.

Окрім того, позивачем електронним повідомленням від 05.11.2015 позивачем було надіслано відповідачу скановані копії акту звірки взаємних розрахунків та експрес накладної №1315 від 09.011.2015.

Як вбачається з матеріалів справи, листування між сторонами велась засобами електронного зв'язку, а саме електронною поштою.

Як докази такого листування позивач надав наявні у матеріалах справи скріншоти з електронної пошти.

Позивачем усі звернення направлялися для відповідача на дві електронні адреси: НОМЕР_2 та НОМЕР_3 (а.с. 31,38). Повідомлення від імені відповідача надходили або з електронної адреси НОМЕР_2 (а.с. 30), або НОМЕР_3 (а.с 33, 35).

За наведених обставин, суд дійшов висновку про належність таких електронних адрес, а відтак вважає таку договірну переписку між сторонами належними доказами визнання спірної заборгованості з боку відповідача.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, свої зобов'язання щодо сплати позивачу грошових коштів за поставлений товар у встановлений строк відповідач не виконав, у результаті чого у останнього утворилась заборгованість у розмірі 17524,04 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно із ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За наведених обставин суд вважає, що вимога позивача про стягнення 17524,04 грн боргу є правомірною та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Оскільки спір виник у зв'язку з неправомірними діями відповідача, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 22, 32-35, 43, 49, 75, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізька кондитерська фабрика" (вул. Артема, 7, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69063, ) заборгованість у розмірі 17524,04 грн та 1218,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 26.02.2016

Суддя В.В. Шморгун