ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 лютого 2016 року Справа № 20/49

Вищий господарський суд України у складі: суддя Палій В.В. - головуючий (доповідач), судді Прокопанич Г.К. і Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ,

на ухвалу господарського суду Донецької області від 12.10.2015

та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 25.11.2015

за скаргою комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу", м. Маріуполь,

на бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Департамент ДВС МЮУ) щодо виконання рішення господарського суду Донецької області від 08.06.2011

зі справи № 20/49

за позовом публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго", м. Горлівка Донецької області,

до комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" (далі - КП "Компанія "Вода Донбасу"), м. Маріуполь,

про стягнення 35 002 601,76 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.10.2015, яка залишена без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 25.11.2015 зі справи № 20/49 скаргу КП "Компанія "Вода Донбасу" на дії Департаменту ДВС МЮУ задоволено частково; визнано незаконною бездіяльність останнього щодо закінчення виконавчого провадження № 28129402 за наказом господарського суду Донецької області від 25.06.2011 № 20/49 на суму 33 768 481,51 грн.

15.12.2015 (згідно поштового штампу на конверті) Департамент ДВС МЮУ звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою від 14.12.2015 № 07.03-12/07.02-32/6678, в якій просить вищезазначені судові акти попередніх інстанцій зі справи № 20/49 скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні скарги КП "Компанія "Вода Донбасу". У касаційній скарзі міститься клопотання про відстрочку сплати судового збору з касаційної скарги.

Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність повернення касаційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до частини четвертої статті 111 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

За приписами підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674) в редакції, що діє з 01.09.2015, ставка судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу господарського суду становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" у 2015 році з 1 січня встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1 218 гривень.

Водночас матеріали касаційної скарги не містять доказів, що підтверджували б сплату судового збору за подання касаційної скарги.

При цьому, у касаційній скарзі міститься клопотання про відстрочку сплати судового збору, яке мотивоване тим, що Департамент ДВС МЮУ фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, а розрахунково-касове обслуговування здійснюється Державною казначейською службою України, внаслідок чого скаржник не має змоги сплатити встановлений розмір судового збору за подання касаційної скарги в стислі строки, визначені для здійснення касаційного оскарження.

Статтею 8 Закону № 3674 передбачена можливість, зокрема, відстрочення сплати судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення.

Таким чином, особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження існування обставин, які перешкоджають сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Департамент ДВС МЮУ жодних доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин не подано, зокрема на підтвердження факту звернення до органу державної казначейської служби для здійснення оплати судового збору, реєстрації відповідної вимоги скаржником, а також не подано доказів того, що протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду касаційної скарги скаржник зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі. Крім того, станом на час винесення означеної ухвали (19.02.2016) від скаржника не надходили докази на підтвердження сплати судового збору або докази на підтвердження подання доручення органу Казначейства України про здійснення відповідного платежу.

Враховуючи вищевикладене, клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Пунктом 4 частини першої статті 1113 ГПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи викладене та керуючись пунктом 4 частини першої і частиною другою статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

1. Клопотання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу господарського суду Донецької області від 12.10.2015 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 25.11.2015 зі справи № 20/49 відхилити.

2. Касаційну скаргу на ухвалу господарського суду Донецької області від 12.10.2015 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 25.11.2015 зі справи № 20/49 повернути Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Суддя В. Палій

Суддя Г. Прокопанич

Суддя В. Студенець