ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2016 р.Справа № 923/1518/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Гладишевої Т.Я.

суддів: Головея В.М., Разюк Г.П.

при секретарі судового засідання Селиверстовій М.В.

за участю представників сторін у судовому засіданні від 17.02.2016 р.:

від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Херсонській області: не з'явився

від Новокаховської міської ради Херсонської області: Шведова Т.Ю., Ільїна Т.А., за довіреністю

від Приватного вищого навчального закладу "Новокаховський політехнічний інститут: ОСОБА_3., за ордером

від ОСОБА_4: ОСОБА_3., за договором

від ОСОБА_5: ОСОБА_3., за договором

від ОСОБА_6: ОСОБА_3., за договором

від прокуратури: Кірющенко А.В., посвідчення

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника прокурора Херсонської області

на рішення господарського суду Херсонської області від 13.10.2015 р.

по справі № 923/1518/15

за позовом: Заступника прокурора Херсонської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Херсонській області, Новокаховської міської ради Херсонської області

до відповідача: Приватного вищого навчального закладу "Новокаховський політехнічний інститут"

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_5

за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_6

про розірвання договорів та повернення майна

У судовому засіданні 10.02.2016 р. згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року заступник прокурора Херсонської області (далі також - Прокурор, скаржник) звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Херсонській області (далі також - Фонд, позивач-1) та Новокаховської міської ради Херсонської області (далі також - Рада, позивач-2) до Приватного вищого навчального закладу "Новокаховський політехнічний інститут" (далі також - Інститут, відповідач), в якому просив:

- розірвати договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва "Середня школа №11 на 33 класи в МКР-1а", який знаходився за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром 2,6 га від 08.01.2002 р.;

- зобов'язати приватний вищий навчальний заклад "Новокаховський політехнічний інститут" повернути об'єкт приватизації - об'єкт незавершеного будівництва "Середня школа №11 на 33 класи в МКР-1а", який знаходився за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 1050000 гривень регіональному відділенню Фонду державного майна України по Херсонській області за актом приймання-передачі відповідно до Порядку повернення у державну власність об'єктів приватизації у разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 32;

- розірвати договір купівлі-продажу земельної ділянки від 20.12.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Крамчаніним С.А. за реєстром № 5613, та договір про зміни до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.12.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Крамчаніним С.А. за реєстром № 5613 від 28.04.2009 р.;

- зобов'язати приватний вищий навчальний заклад "Новокаховський політехнічний інститут" повернути земельну ділянку площею 2,4857 га вартістю 500869,00 грн. Новокаховській міській раді за актом приймання - передачі.

Крім того, у позовній заяві Прокурор просив, згідно ст.ст. 66, 67 ГПК України накласти арешт на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2, що належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.12.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Крамчаніним С.А. за реєстром № 5613, з метою забезпечення позову та недопущення незаконного продажу цієї земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог заступник прокурора Херсонської області послався на порушення відповідачем істотних умов договору купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва "Середня школа № 11 на 33 класи в МКР-1а" від 08.01.2002 р., який знаходився за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром 2,6 га та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.12.2008 р., зі змінами та доповненнями.

У правове обґрунтування позову Прокурор області послався, зокрема, на положення ст. 19 Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва" від 14.09.2000 р. № 1953-111 (в редакції, яка діяла на момент укладення вищевказаного договору купівлі-продажу від 08.01.2002 р.), ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 01.09.2015 р. вказану позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 923/1518/15, а ухвалою від 29.09.2015 р. - залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Крім того, в ухвалі господарського суду першої інстанції від 29.09.2015 р. зазначено про те, що заява Прокурора про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки земельна ділянка, на яку він просив накласти арешт у якості забезпечення позову, не належить відповідачу у справі.

28.09.2015 р. до місцевого господарського суду надійшли заперечення відповідача на позовну заяву Прокурора, які містять, зокрема, заяву Інституту про застосування позовної давності, строк якої, на думку відповідача, сплив.

13.10.2015 р. до суду надійшло клопотання Прокурора про зупинення провадження у цій справі до розгляду по суті Новокаховським міським судом справи № 661/3473/15-ц за позовом заступника прокурора Херсонської області в інтересах держави в особі Новокаховської міської ради, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Херсонській області до Приватного вищого навчального закладу "Новокаховський політехнічний інститут", ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу незавершеного будівництва вищого навчального закладу політехнічний інститут та земельної ділянки від 29.12.2014 р., повернення майна вартістю 1 050 000 грн. та земельної ділянки вартістю 292 806 грн.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 13.10.2015 р. по справі № 923/1518/15 (суддя Гридасов Ю.В.) у задоволенні позовних вимог заступника прокурора Херсонської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Херсонській області та Новокаховської міської ради Херсонської області відмовлено.

Вказане судове рішення мотивовано тим, що позовні вимоги, заявлені в інтересах держави в особі позивачів, не підлягають задоволенню через необґрунтованість, у зв'язку з чим заява відповідача про застосування строку позовної давності не прийнята судом до уваги. Вказане клопотання про зупинення провадження у справі залишено судом без задоволення з посиланням на те, що Прокурором не зазначено, у чому полягає неможливість розгляду господарським судом справи № 923/1518/15 до розгляду по суті Новокаховським міським судом справи № 661/3473/15-ц.

Не погодившись з рішенням господарського суду Херсонської області від 13.10.2015 р., заступник прокурора Херсонської області звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою та поясненнями до неї, в яких зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Прокурор зазначив, зокрема, що судом застосовано приписи ст. 605 ЦК України з власної ініціативи, за відсутності будь-яких доказів, що підтверджували би факт звільнення кредитором - Фондом від зобов'язань боржника - Інститут. Крім того, на думку скаржника, судом порушено норми ст. 79 ГПК України, так як відхилено клопотання Прокурора про зупинення провадження у даній справі до вирішення Новокаховським міським судом пов'язаної справи № 661/3473/15-ц.

03.02.2016 р. до господарського суду апеляційної інстанції електронною поштою, а 05.02.2016 р. - Укрпоштою, надійшло клопотання Прокурора про зупинення провадження у справі № 923/1518/15 до розгляду по суті Новокаховським міським судом справи № 661/3473/15-ц.

Судова колегія відхиляє вказане клопотання з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 79 ГПК України передбачено, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом,

Як зазначено у п. 3.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", відповідно до частини першої статті 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з'ясовувати:

а) як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом;

б) чим зумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок:

а) непідвідомчості;

б) обмеженості предметом позову;

в) неможливості розгляду тотожної справи;

г) певної черговості розгляду вимог.

З аналізу вищевикладеного слідує, що для зупинення провадження на підставі ч. 1 ст. 79 ГПК України необхідна одночасна наявність двох складових: пов'язаність справ та неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом.

Колегія суддів зазначає, що, дійсно, дана справа та вищезгадана справа № 661/3473/15-ц певним чином пов'язані між собою, оскільки предметом спорів є один і той самий об'єкт незавершеного будівництва та відповідна земельна ділянка, відносно яких укладалися договори купівлі-продажу від 08.01.2002 р. та від 20.12.2008 р.

Однак, суд апеляційної інстанції не вважає, що дану справу неможливо розглянути до вирішення справи № 661/3473/15-ц Новокаховським міським судом, оскільки предмети спорів у зазначених справах є різні і не залежать від того, що стосуються одних і тих же об'єктів.

11.02.2016 р. до Одеського апеляційного господарського суду надійшла заява Новокаховської міської ради Херсонської області про відмову від апеляційної скарги Прокурора на рішення господарського суду Херсонської області від 13.10.2015 р. на підставі ст. 100 ГПК України, яка відхилена Одеським апеляційним господарським судом з огляду на те, що скаржником у справі є саме заступник прокурора Херсонської області, а не названа Рада.

У засіданнях суду апеляційної інстанції представник прокуратури підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване судове рішення скасувати, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі, представники позивачів, відповідача та третіх осіб заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили вказане рішення залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, надавши оцінку всім обставинам справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Місцевим господарським судом правильно встановлено та підтверджено в процесі апеляційного розгляду справи, що розпорядженням Новокаховського міського голови від 31.01.2001 р. № 5-р уповноважено регіональне відділення Фонду державного майна України по Херсонській області та його представництво в місті Нова Каховка виступати продавцями об'єктів міської комунальної власності.

Рішенням Новокаховської міської ради від 17.04.2001 р. № 341 "Про продаж незавершеного будівництва середньої школи № 11" надано згоду на продаж незавершеного будівництва середньої школи № 11 на 33 класи в АДРЕСА_1 без зміни профілю навчального закладу.

08.01.2002 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Херсонській області (продавець) та ТОВ "Новокаховський політехнічний інститут" (покупець) укладено договір купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва комунальної власності "Середня школа № 11 на 33 класи в МКР-1а", за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупця вказаний об'єкт, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на земельній ділянці розміром 2,6 га, а покупець зобов'язується прийняти об'єкт незавершеного будівництва і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі (далі також - Договір від 08.01.2002 р.).

Пунктом 1.2. вказаного Договору визначено, що право власності на об'єкт незавершеного будівництва виникає у покупця з моменту підписання акта приймання-передачі після сплати 50 відсотків вартості об'єкта приватизації.

У відповідності до умов п. 1.5. зазначеного Договору вказаний в ньому об'єкт продано за 413 424 грн.

Умовами пункту 5.4 Договору від 08.01.2002 р. передбачено обов'язок покупця в 5-річний термін з дня підписання акту приймання-передачі добудувати об'єкт, ввести його в експлуатацію, про що в місячний термін повідомити регіональне відділення Фонду державного майна України по Херсонській області.

У п. 5.5 договору від 08.01.2002 визначено обов'язок покупця використовувати придбаний об'єкт незавершеного будівництва, як навчальний заклад на протязі не менш 10 років з моменту вводу його в експлуатацію.

Також пунктом 5.6 вказаного Договору встановлено заборону подальшого відчуження, у тому числі продаж придбаного об'єкта незавершеного будівництва та земельної ділянки, на якій розташований цей об'єкт, до моменту завершення будівництва, введення його в експлуатацію та виконання всіх умов цього Договору.

Відповідно до п. 7.4. Договору від 08.01.2002 р. у разі невиконання покупцем умов цього договору продавець має право на розірвання договору в установленому законодавством порядку. При цьому покупець, з яким розірвано договір купівлі-продажу, повертає об'єкт приватизації в комунальну власність за актом приймання-передачі, а також відшкодовує збитки, завдані невиконанням цих умов Договору. Розірвання договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва є підставою для розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва, та визнання недійсними договорів подальшого відчуження зазначеного об'єкта приватизації.

Згідно з актом приймання-передачі від 06.02.2002 р. об'єкт незавершеного будівництва за договором від 08.01.2002 р. передано покупцю - ТОВ "Новокаховський політехнічний інститут".

Право власності на земельну ділянку під вищевказаним об'єктом незавершеного будівництва загальною площею 2,4857 га Приватний вищий навчальний заклад "Новокаховський політехнічний інститут", який є правонаступником ТОВ "Новокаховський політехнічний інститут" згідно п. 1.1. Статуту закладу, набув на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.12.2008 р. (надалі за текстом - Договір від 20.12.2008 р.), укладеного з Новокаховською міською радою.

Цільове призначення вказаної земельної ділянки визначене п. 1.1. вказаного договору - під реконструкцію об'єкту незавершеного будівництва під вищий учбовий заклад - політехнічний інститут.

Продаж земельної ділянки провадиться за 500 869,00 грн., без урахування ПДВ (п. 2.1. Договору від 20.12.2008 р.).

Виконавчий комітет Новокаховської міської ради в особі Новокаховського міського голови ОСОБА_11 05.02.2007 р. звернувся з листом до начальника регіонального відділення Фонду державного майна України по Херсонській області, в якому просив покласти на виконавчий комітет подальший контроль за виконанням умов договору від 08.01.2002 р.

Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Херсонській області відповідно до вимог статей 7 і 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" та ст. 23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" проведено підсумкову перевірку виконання умов договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва "Середня школа № 11 на 33 класи в МКР-1а" від 08.01.2002 р. № 71, за результатами якої 05.02.2007 р. складено відповідний акт, затверджений наказом Фонду державного майна України від 09.08.2002 року № 1432. З даного акта вбачається, що умови Договору від 08.01.2002 р. станом на день перевірки виконані; термін виконання умов Договору від 08.01.2002 р. щодо добудови об'єкту та введення його в експлуатацію протягом 5-ти років з дня підписання акту-приймання-передачі на час складання цього акту не настав; термін виконання умов Договору від 08.01.2002 р. щодо використання придбаного об'єкта на протязі не менш 10 років з моменту вводу його в експлуатацію не настав; подальший контроль виконання умов договору буде здійснювати виконком Новокаховської міської ради відповідно до листа виконкому від 05.02.2007 р. № 28/384; даний акт є підставою для зняття органом приватизації цього договору з контролю.

Листом від 07.11.2014 р. № 132 приватний вищий навчальний заклад "Новокаховський політехнічний інститут" звернувся до Новокаховського міського голови, в якому зазначив, що має намір продати об'єкт незавершеного будівництва та земельну ділянку під ним площею 2,4857 га і просить не заперечувати в такому продажі за умови існуючих обмежень, передбачених пунктами 5.4, 5.5, 5.6 Договору від 08.01.2002 р., у зв'язку зі змінами у вищій освіті, тяжким матеріальним станом, зменшенням кількості абітурієнтів та економічною кризою в країні.

Рішеннями виконавчого комітету Новокаховської міської ради від 14.11.2014 за № 383 "Про розгляд звернення приватного вищого навчального закладу Новокаховський політехнічний інститут" та Новокаховської міської ради від 17.11.2014 за № 1811 "Про розгляд звернення приватного вищого навчального закладу Новокаховський політехнічний інститут", пункти 5.4, 5.5, 5.6, 7.4 Договору від 08.01.2002 р. визнано такими, що втратили юридичну силу у зв'язку із спливом терміну їх виконання, та погоджено приватному вищому навчальному закладу "Новокаховський політехнічний інститут" продаж об'єкта незавершеного будівництва "Середня школа № 11 на 33 класи в МКР-1а".

На підставі цих рішень 29.12.2014 р. між приватним вищим навчальним закладом "Новокаховський політехнічний інститут" (продавець) та фізичними особами ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6 (покупці) укладено договір купівлі-продажу незавершеного будівництва вищого навчального закладу політехнічний інститут та договір купівлі-продажу земельної ділянки під вказаним об'єктом площею 0,8927 га, які зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № № 3267, 3268 відповідно.

У подальшому постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2015 у справі № 821/1187/15-а визнано протиправними та скасовані рішення виконавчого комітету Новокаховської міської ради від 14.11.2014 р. № 383 та Новокаховської міської ради від 17.11.2014 р. № 1811 "Про розгляд звернення приватного вищого навчального закладу "Новокаховський політехнічний інститут".

Звертаючись із вищезгаданим позовом, заступник прокурора Херсонської області послався на невиконання Приватним вищим навчальним закладом "Новокаховський політехнічний інститут" зобов'язань щодо добудови об'єкта незавершеного будівництва, введення його в експлуатацію та використання як навчального закладу упродовж 10 років з дня введення в експлуатацію, передбачених пунктами 5.4, 5.5 договору купівлі-продажу від 08.01.2002 р.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" Новокаховська міська рада є тим органом місцевого самоврядування, що представляє інтереси територіальної громади м. Нова Каховка та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Відчуження об'єктів незавершеного будівництва, що є в комунальній власності, регулюється положеннями Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва" від 14.09.2000 р.

У відповідності до ч.ч 2-4 ст. 1 Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва" (в редакції, чинній на момент укладення оспорюваного договору купівлі-продажу), відчуження об'єктів незавершеного будівництва, що є в комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону і здійснюється органами місцевого самоврядування; державні органи приватизації здійснюють відчуження об'єктів незавершеного будівництва, що є в комунальній власності, якщо органами місцевого самоврядування були делеговані державним органам приватизації відповідні повноваження; до питань приватизації або відчуження об'єктів незавершеного будівництва, які перебувають у державній або комунальній власності, не врегульованих цим Законом, застосовуються положення законодавства України про приватизацію та місцеве самоврядування.

Частиною 1 статті 19 названого вище Закону (в редакції, яка діяла на момент укладення договору купівлі-продажу від 08.01.2002 р.) були передбачені наступні обов'язкові умови приватизації об'єктів незавершеного будівництва, крім продажу під розбирання: встановлення строку завершення будівництва об'єкта незавершеного будівництва; заборона відчуження об'єкта незавершеного будівництва та земельної ділянки, на якій розташований цей об'єкт, до завершення будівництва та введення об'єкта в експлуатацію; забезпечення вимог екологічної безпеки, охорони навколишнього природного середовища під час добудови та подальшого введення в експлуатацію об'єкта приватизації. У разі неможливості завершення будівництва в установлені строки за наявності відповідних обґрунтувань строки завершення будівництва можуть бути змінені за рішенням органу приватизації та органу місцевого самоврядування, про що укладається додатковий договір.

У разі невиконання умов, зазначених у цій статті, договір купівлі-продажу підлягає розірванню в установленому законодавством порядку. При цьому покупець, з яким розірвано договір купівлі-продажу, повертає об'єкт приватизації в державну власність за актом приймання-передачі, а також відшкодовує державі збитки, завдані невиконанням умов договору (ч. 2 ст. 19 Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва").

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, ч. ч. 1, 2 ст. 180 Господарського кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до вимог ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Одним з правових наслідків порушення зобов'язання є розірвання договору (ст. 611 Цивільного кодексу України), при цьому, у відповідності до ст. 614 Цивільного кодексу України та ст. 218 Господарського кодексу України відповідальність за порушення господарського зобов'язання настає за умови наявності вини в особи, яка його порушила, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від нього заходів для належного виконання зобов'язання та недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ГК України господарське зобов'язання може бути розірвано сторонами відповідно до правил, встановлених статтею 188 цього Кодексу.

Згідно до ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду".

Частиною 1 статті 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою терміну "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотності порушення договору у законі зазначається термін "шкода", який слід тлумачити з урахуванням ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, а істотний негативний вплив на інтереси потерпілої сторони визначається виходячи з розміру завданої порушенням шкоди, який не дозволяє цій стороні отримати очікуване при укладенні договору.

Відтак, суд має встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та/або упущеної вигоди, а її розмір не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення. Факт порушення договору і характер завданої цим шкоди має бути доведений стороною, яка посилається на істотність порушення.

Як встановлено господарським судом першої інстанції, сторони оспорюваних договорів не вважають за необхідне змінювати або розривати зазначені договори, а Прокурор, який звернувся із вказаним позовом, не є стороною зазначених договорів, хоча, як вище вказувалось, частиною 2 статті 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду саме на вимогу однієї із сторін договору.

Судова колегія зауважує, що вищезгадані рішення виконкому Новокаховської міської ради від 14.11.2014 р. № 383 "Про розгляд звернення приватного вищого навчального закладу Новокаховський політехнічний інститут" та Новокаховської міської ради від 17.11.2014 р. № 1811 "Про розгляд звернення приватного вищого навчального закладу Новокаховський політехнічний інститут", які були чинні на дату укладення оспорюваних договорів, свідчать про те, що на час їх прийняття позивач-2 не вбачав істотних порушень Договору від 08.01.2002 р. з боку відповідача, так само як і позивач-1, про що свідчить зазначений вище акт Фонду від 05.02.2007 р.

Також Прокурором не доведено, що внаслідок порушення відповідачем умов Договору від 08.01.2002 р. другій стороні завдано такої шкоди, внаслідок якої вона значною мірою позбавляється того, на що розраховувала при укладенні договору.

Крім того, обраний заступником прокурора Херсонської області спосіб захисту порушених, на його думку, прав позивачів не призведе до відновлення цих прав, оскільки об'єкт незавершеного будівництва, який Прокурор просить зобов'язати відповідача повернути позивачу-1, та частина земельної ділянки, яку прокурор просить зобов'язати відповідача повернути позивачу-2, вибули з власності відповідача і не можуть бути повернуті останнім позивачам. Окрім того, на момент укладання Договору від 08.01.2002 р. Фонд не був власником спірного об'єкта незавершеного будівництва, тому повернення зазначеного об'єкту на його користь порушить права позивача-2 як власника майна на час укладення Договору від 08.01.2002 р.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги, заявлені в інтересах держави в особі позивачів, не підлягають задоволенню через необґрунтованість цих вимог.

Заява Інституту про застосування позовної давності вірно залишена судом без задоволення, оскільки згідно п. 4.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» початок перебігу позовної давності визначається за правилами статті 261 ЦК України. Якщо у передбачених законом випадках з позовом до господарського суду звернувся прокурор, що не є позивачем, то позовна давність обчислюватиметься від дня, коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила, довідався або мав довідатися саме позивач, а не прокурор, однак, у даній справі позивачі не вважають свої права порушеними.

Викладені в апеляційній скарзі доводи Прокурора не спростовують висновку місцевого господарського суду про необґрунтованість заявлених заступником прокурора Херсонської області позовних вимог.

Приймаючи до уваги вищевикладене, підстави для зміни чи скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Херсонської області від 13.10.2015 р. у справі № 923/1518/15 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 22.02.2016 р.

Головуючий суддя: Т.Я. Гладишева

Суддя: В.М. Головей

Суддя: Г.П. Разюк