номер провадження справи 10/174/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2016 Справа № 908/6240/15

Заступника прокурора Запорізької області (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29 а) в інтересах держави в особі

позивача: Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Запорізькій області, (69001, Запоріжжя, вул. Перемоги, 50)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Запорізький завод феросплавів, (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11)

про зобовязання укласти договір

суддя: Алейникова Т.Г.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_1, на підставі довіреностей № 22/840 від 01.12.2015 р.;

від відповідача ОСОБА_2, на підставі довіреності № 18-162 від 30.12.2015 р.

від прокуратури ОСОБА_3, на підставі посвідчення № 035883 від 05.10.2015 р.

До господарського суду Запорізької області звернувся заступник прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя до Публічного акціонерного товариства Запорізький завод феросплавів, м. Запоріжжя про зобовязання укласти договір про безоплатне зберігання захисної споруди цивільного захисту (цивільної оборони).

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010р., відповідно до протоколу автоматичного розподілу справи між суддями від 23.12.2015 р., справу 908/6240/15 передано на розгляд судді Алейниковій Т.Г.

Ухвалою господарського суду від 24.12.2015 р. порушено провадження у справі № 908/6240/15. Справі присвоєно номер провадження № 10/131/15, її розгляд призначено на 27.01.2016 р.

Представник позивача у судовому засіданні 27.01.2016 р. підтримав свої вимоги викладені в позовній заяві та надав до суду письмові пояснення стосовно суті спору.

Представник відповідача надіслав на адресу суду відзив, у судовому засіданні 27.01.2016 р. проти позову заперечував.

В судовому засіданні 27.01.2016 р. оголошувалась перерва до 22.02.2016 р.

Представник позивача у судовому засіданні 22.02.2016 р. підтримав свої вимоги. Представник прокуратури підтримав позов та надав до суду письмові пояснення. Відповідач у судовому засіданні 22.02.2016 р. проти позову заперечував повністю.

У відповідності до ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

У звязку із необхідністю надання додаткових доказів до справи, судом було оголошено перерву на 23.02.2016 р. о 09:30 год.

Представник відповідача у судовому засіданні 23.02.2016 р. проти позовних вимог заперечував. Представник позивача та прокуратури у судовому засіданні 23.02.2016 р. підтримав вимоги викладені в позовній заяві.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За клопотанням представників сторін судовий процес ведеться без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

У судовому засіданні 23.02.2016 р., розгляд справи був закінчений, в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що на підставі наказу РВ ФДМУ по Запорізькій області від 03.05.1995 № 462 «Про перетворення Запорізького державного заводу феросплавів у відкрите акціонерне товариство» затверджено план приватизації Запорізького заводу феросплавів.

Пунктом 7 плану приватизації Запорізького державного заводу феросплавів від 03.05.1995 затверджено перелік та вартість майна підприємства, яке не підлягає приватизації. Об'єкти цивільної оборони підприємства віднесено до зазначеного переліку.

Проведеною ПАТ «Запорізький завод феросплавів» інвентаризацією активів встановлено, що станом на 01.11.2014 р. на балансі підприємства перебуває сховище інв. № 2000118 за адресою: вул. Діагональна, 11, м. Запоріжжя, яке під час приватизації не увійшло до статутного капіталу товариства.

Відповідно до свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 17.05.2012 р. власником захисної споруди цивільного захисту інв. № 2000118, яке знаходяться за адресою вул. Діагональна, 11, м. Запоріжжя, є Держава Україна в особі регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області та перебувають на балансі відповідача.

Згідно зі ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

За приписами ч. З ст.179 Господарського кодексу України укладання господарського договору є обов'язковим для сторін, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання.

Частиною 1 ст. 187 Господарського кодексу України визначено, що спори, які виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» об'єкти, що мають загальнодержавне значення, в тому числі захисні споруди цивільної оборони, приватизації не підлягають.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» захисні споруди цивільної оборони не можуть бути об'єктами оренди.

Положенням про управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, затвердженого спільним наказом Фонду державного майна України та Міністерства економіки України від 19.05.1999 р. № 908/68, визначено, що управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, полягає у виборі та забезпеченні уповноваженим органом (державні органи приватизації) способу та умов подальшого використання майна у межах чинного законодавства відповідно до установлених принципів.

Пунктом 1.4 цього положення визначено способи управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, зокрема: передача майна господарським товариствам, у тому числі у разі ліквідації балансоутримувача, на умовах відповідного договору безоплатного зберігання відповідно до вимог законодавства; використання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) для господарських, культурних та побутових потреб у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2009 № 253 «Про затвердження Порядку використання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) для господарських, культурних та побутових потреб» (далі - Порядок).

За змістом п. 3 зазначеного Порядку забезпечення утримання та збереження функціонального призначення захисних споруд здійснюють їх балансоутримувачі. Утримання захисних споруд здійснюється відповідно до законодавства за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, а також коштів підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, які є балансоутримувачами захисних споруд, зокрема - захисних споруд підприємств - за рахунок коштів підприємств, на балансі яких вони перебувають.

Згідно з вимогами п. 4 цього Порядку захисні споруди, за винятком тих, що повинні утримуватись у постійній готовності до використання за призначенням, можуть використовуватися підприємствами для господарських, культурних та побутових потреб за умови забезпечення можливості приведення їх у готовність до використання за призначенням у строк, що не перевищує 12 годин.

Пунктом 25 Порядку передбачено, що у разі приватизації (корпоратизації) державних підприємств захисні споруди виключаються з переліку майна підприємства, що підлягає приватизації (корпоратизації), і передаються в установленому порядку його правонаступникові на відповідальне зберігання. З правонаступником державного підприємства, що приватизується (корпоратизується), державним органом приватизації (засновником) укладається договір про безоплатне зберігання захисних споруд. Форма примірного договору про безоплатне зберігання захисних споруд затверджується Міністерством надзвичайних ситуацій України за погодженням з Фондом державного майна України.

Зазначена форма примірного договору затверджена наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 25.08.2009 № 582.

Таким чином, виходячи з вимог зазначених норм права укладення договору про безоплатне зберігання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) між суб'єктом управління та балансоутримувачем є обов'язковим на підставі закону.

З метою укладання договору про безоплатне зберігання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) 26.03.2015 та 15.05.2015 РВ ФДМУ по Запорізькій області до ПАТ «Запорізький завод феросплавів» направлено проект відповідного договору та акт приймання-передачі.

Однак, ПАТ «Запорізький завод феросплавів» відмовився підписувати договір про безоплатне зберігання захисних споруд цивільного захисту та акт приймання-передачі.

З огляду на безпідставність відмови відповідача в укладанні договору про безоплатне зберігання захисних споруд цивільного захисту, наявні підстави для звернення до суду з вимогою про зобов'язання ПАТ «Запорізький завод феросплавів» укласти з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області договір про безоплатне зберігання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони).

Аналогічні питання про зобов'язання балансоутримувача укласти з суб'єктом управління договір про безоплатне зберігання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) були предметом судового розгляду Вищого господарського суду України (постанови від 12.09.2013 № 3/5/921/22/13, від 04.08.2014 № 917/2284/13), за наслідками розгляду яких суд дійшов висновку про обов'язковість укладання зазначеного договору на підставі закону

Враховуючи викладене, прокуратура області звертається до суду в інтересах держави з відповідним позовом, реалізуючі відповідно до ст. 121 Конституції України функцію представництва інтересів держави або громадянина в суді.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежних чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Обґрунтовуючи необхідність захисту інтересів держави прокуратура Запорізької області зазначає наступне.

Згідно зі ст. 326 Цивільного кодексу України у державній власності перебуває майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі України. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади.

Статтею 1 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» передбачено, що управління об'єктами державної власності це здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб'єктами, визначеним Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об'єктів, пов'язаних з володінням, користуванням і розпорядженням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України захисні споруди цивільного захисту це інженерні споруди, призначені для захисту населення від впливу небезпечних факторів, що виникають внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів.

Згідно зі ст. 4 Кодексу цивільного захисту України цивільний захист - це функція держави, спрямована на захист населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій шляхом запобігання таким ситуаціям, ліквідації їх наслідків і надання допомоги постраждалим у мирний час та в особливий період.

Статтею 7 Кодексу цивільного захисту України визначено, що одним із основних принципів цивільного захисту є гарантування та забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров'я та власності.

Оскільки, між РВ ФДМУ по Запорізькій області та ПАТ «Запорізький завод феросплавів» з березня місяця поточного року і по цей час не забезпечено укладання договорів про безоплатне зберігання захисних споруд цивільного захисту, які перебувають на балансі останнього, зазначені сховища не утримуються в належному стані, у зв'язку з чим втрачають своє функціональне призначення, що унеможливлює задоволення державних потреб у захисті населення та потребує захисту інтересів держави шляхом звернення прокурора до суду.

Крім того, відповідно до п. 5.1 Положення «Про регіональне відділення Фонду державного майна України», затвердженого наказом ФДМУ від 15.05.2012 р. № 678 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 11.06.2012 р. за № 935/21247, регіональне відділення відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює контроль за утриманням, зберіганням і використанням державного майна, що не увійшло до статутного капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації.

У той же час, РВ ФДМУ по Запорізькій області заходи цивільно-правового характеру, спрямовані на укладання з ПАТ «Запорізький завод феросплавів» договору про безоплатне зберігання захисних споруд цивільного захисту, не вживалися.

Таким чином, на думку прокуратури регіональне відділення не здійснює належного контролю за утриманням, зберіганням і використанням державного майна, що свідчить про неналежне виконання своїх обов'язків та в свою чергу є підставою відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» для звернення органів прокуратури до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 173 Господарського Кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Представник відповідача проти позову заперечував, та надав до суду відзив в якому просить суд відмовити в задоволенні позову повністю.

Суд заперечення відповідача не приймає, так як вони не знайшли свого документального та нормативного підтвердження та повністю спростовуються належними доказами та письмовими поясненнями наданими до суду позивачем.

Заперечення відповідача спростовуються тим, що на підставі Закону України «Про управління об'єктами державної власності», Положення про управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, затвердженого наказом Фонду державного Майна України і Міністерства економіки України від 19.05.1999 р. № 908/68 (далі - Положення), РВ ФДМУ по Запорізькій області прийнято наказ від 11.05.2012 р. № 396 «Про створення комісії регіонального відділення з визначення способу управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі».

На засіданні зазначеної постійно діючої комісії, яке відбулося 15.03.2013 р. визначено спосіб управління об'єктів цивільної оборони, які в процесі приватизації не увійшли до статутного капіталу ПАТ «Запорізький завод феросплавів», як передача майна господарському товариству на умовах договору безоплатного зберігання. Рішення комісії затверджено в.о. начальника РВ ФДМУ по Запорізькій області ОСОБА_4Д

Враховуючи вищевикладене, РВ ФДМУ по Запорізькій області з дотриманням вимог п. 1.4.2 Положення обрано спосіб управління об'єктів цивільної оборони.

Крім того, відповідач зазначає, що нормативно-правовими актами, на які здійснюється посилання, як на підставу своїх позовних вимог, не передбачено покладання на господарські товариства обов'язку укладання договору безоплатного зберігання державного майна, що не увійшло до статутного капіталу, яке перебуває на їх балансі.

Вищевказані твердження відповідача спростовуються Порядком використання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) для господарських, культурних та побутових потреб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2009 № 253 (далі - Порядок).

Так, пунктом 25 Порядку передбачено, що у разі приватизації (корпоратизації) державних підприємств захисні споруди виключаються з переліку майна підприємства, що підлягає приватизації (корпоратизації), і передаються в установленому порядку його правонаступникові на відповідальне зберігання. З правонаступником державного підприємства, що приватизується (корпоратизується), державним органом приватизації (засновником) укладається договір про безоплатне зберігання захисних споруд. Форма примірного договору про безоплатне зберігання захисних споруд затверджується Міністерством надзвичайних ситуацій України за погодженням з Фондом державного майна України.

За приписами ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України укладання господарського договору є обов'язковим для сторін, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання.

Отже, виходячи з вимог зазначених норм права укладення договору про безоплатне зберігання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) між суб'єктом управління та балансоутримувачем є обов'язковим на підставі закону.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги заявлено обґрунтовано та підтверджуються матеріалами справи та належними доказами.

Виходячи з вищевикладеного, суд задовольняє позовні вимоги заступник прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя до Публічного акціонерного товариства Запорізький завод феросплавів, м. Запоріжжя про зобовязання укласти договір про безоплатне зберігання захисної споруди цивільного захисту (цивільної оборони).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що матеріали справи містять достатньо обґрунтованих докази для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, викладені у справі позивачем були підтверджені належними доказами.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається повністю на відповідача, внаслідок неправильних дій якого виник спір у суді.

Керуючись ст. 22, 44, 49, 82, 84, ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги заступника прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя до Публічного акціонерного товариства Запорізький завод феросплавів, м. Запоріжжя про зобовязання укласти договір про безоплатне зберігання захисної споруди цивільного захисту (цивільної оборони).

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів» (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11, код ЄДРГІОУ 00186542) укласти з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 50, ) договір про безоплатне зберігання захисної споруди цивільного захисту (цивільної оборони) (обліковий № 28351, інв. № 2000118), що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11, в редакції Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Запорізький завод феросплавів, (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11, ) на користь Прокуратури Запорізької області (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29 а, , МФО 820172, рахунок 0271, в Державній казначейській службі в Україні, м. Київ) судовий збір у розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 грн. сплачений за подання позовної заяви.

Видати відповідні накази.

Суддя Т.Г. Алейникова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України 26.02.2016 р.