ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2016 р.Справа № 916/4856/15

За позовом: Приватної організації „Організація колективного управління авторськими і суміжними правами", що діє в інтересах позивача Товариства з обмеженою відповідальністю „Умиг Мьюзик"

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про стягнення 27560грн.

Суддя: Малярчук І.А.

В судових засіданнях приймали участь представники:

від позивача: Малиновський О.Л., довіреність від 20.12.2014р.; Кришталевич Е.Л., довіреність №01/09/15-02 від 01.09.2015р.

від відповідача: не з`явився

В засіданні 18.02.2016р. приймали участь представники:

від позивача: Малиновський О.Л., довіреність від 20.12.2014р.;

від відповідача: не з`явився

Суть спору: про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ПО „Організація колективного управління авторськими і суміжними правами", що діє в інтересах позивача ТОВ „Умиг Мьюзик", 27560грн. компенсації за порушення авторських прав.

Позивач на заявлених позовних вимогах наполягає, подав пояснення до позовної заяви від 30.12.2015р. за вх.№33016/15, від 18.02.2016р. за вх.№4029/16, в їх обґрунтування зазначає, що на підставі договору про управління майновими правами від 01.01.2014р. ТОВ „Умиг Мьюзик" надано ПО „Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" право щодо здійснення захисту прав, переданих їй в управління. Представником особи, що звернулась по судовий захист прав товариства, 14.06.2015р. виявлено факт незаконного (без отримання відповідного дозволу правовласника) використання відповідачем у ресторані «ІНФОРМАЦІЯ_1» музичних творів «ІНФОРМАЦІЯ_2» (виконавець ОСОБА_3), «ІНФОРМАЦІЯ_3» (виконавець ОСОБА_4), авторські права на які належать товариству.

Відповідач в судові засідання не з'являвся, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, у зв'язку з чим справу розглянуто за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст75 ГПК України.

Ухвалою суду від 29.01.2016р., за клопотанням позивача від 29.01.2106р. за вх.№2-468/16, згідно ч.3 ст.69 ГПК України, строк розгляду справи було продовжено до 23.02.2016р.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, оцінивши пояснення представника позивача та його правову позицію, суд встановив наступне:

ПО „Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" здійснює діяльність з управління на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до свідоцтва Державного департаменту інтелектуальної власності №18/2011 від 24.01.2011р.

01.01.2014р. між ПО „Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" (організація) та ТОВ „Умиг Мьюзик" (видавник) укладено договір №АУ003К про управління майновими авторськими правами, відповідно до умов якого організації надано право укладання договорів на право використання об'єктів авторського права третіми особами, збір винагороди, її розподіл та виплата, забороняти або дозволяти використання об'єктів авторського права третіми особами, здійснювати захист авторських та суміжних прав видавника у межах прав наданих цим договором та чинним законодавством України (п.п.2.1., 2.2., 2.3. договору). Строк дії договору від 01.01.2014р. №АУ003К його учасники визначили до 31.12.2015р. (п.1 додаткової угоди №2 від 31.12.2014р.).

31.12.2014р. між ТОВ „Національне музичне агентство" (ліцензіар) та ТОВ „Умиг Мьюзик" (ліцензіат) було укладено ліцензійний договір №НЛВ-138/15, за умовами якого ліцензіар надає ліцензіату права на використання об'єктів із каталогу ліцензіара, що означає право ліцензіата на власний розсуд здійснювати, дозволяти або забороняти здійснювати у відношенні об'єктів наступні дії: відтворювати, розповсюджувати, публічно виконувати твори, імпортувати екземпляри творів з метою розповсюдження, запускати твори у ефір, у т.ч. через супутник, через кабель, переводити текст творів на будь-які мови (за згодою ліцензіара), переробляти, обробляти, аранжувати твори, включати твори у склад інших об'єктів, протягом строку дії договору видавати дозволи користувачам на використання творів у спосіб, що передбачений п.2.1.1. договору. Строк дії прав розпочинається 01.01.2015р. та закінчується 31.12.2016р. (п.п.1.21., 2.1., 2.1.1. договору).

Відповідно до умов п.2.6. ліцензійного договору №НЛВ-138/15 від 31.12.2014р. ліцензіар передав ліцензіату право представляти та захищати власні майнові та немайнові інтереси, а також здійснювати будь-які, за вибором ліцензіата, юридичні дії, пов'язані з неправомірним використанням об'єктів, права на якої передані ліцензіату у відповідності з умовами цього договору, на підставі діючого на території законодавства. При цьому, права на використання вважаються переданими ліцензіату в момент передачі каталогу у вигляді надання ліцензіату доступу до Інтернет-ресурсу, який містить каталог у формі електронної таблиці, факт чого підтверджується актом приймання-передачі в день його передачі. До ліцензійного договору сторонами складено та підписано акт приймання-передачі від 31.12.2014р.

Подана до матеріалів справи виписка із каталогу творів від 30.01.2015р., який є невід'ємним додатком до ліцензійного договору №НЛВ-138/15 від 31.12.2014р., свідчить про те, ТОВ „Умиг Мьюзик" був правоволодільцем авторських прав на музичні твори «ІНФОРМАЦІЯ_2» (виконавець ОСОБА_3), «ІНФОРМАЦІЯ_3» (виконавець ОСОБА_4) у об'ємах, що обумовлені ліцензійним договором у період з 01.01.2015р. та закінчується 31.12.2016р.

На підтвердження факту використання відповідачем 14.05.2015р. музичних творів, авторські права на які належали ТОВ „Умиг Мьюзик", позивач надав акт №4/06/15 від 14.06.2015р., в якому відобразив, що у ресторані «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованому у АДРЕСА_2, використовувались музичні твори, зокрема, «ІНФОРМАЦІЯ_2» (виконавець ОСОБА_3), «ІНФОРМАЦІЯ_3» (виконавець ОСОБА_4). Із пояснень позивача вбачається, що акт ним складено одноособово, оскільки працівник ресторану - адміністратор ОСОБА_5 від підпису акту відмовилась, прізвище назвати теж відмовилась. Крім того, позивачем надано відеозапис, який свідчить про використання названих творів. Фіскальні чеки №0001 від 14.06.2015р., №0003 від 14.06.2015р. вказують на те, що у ресторані «ІНФОРМАЦІЯ_1» здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_2.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, подані позивачем докази та викладену ним правову позицію, суд вважає заявлені Приватною організацією „Організація колективного управління авторськими і суміжними правами", що діє в інтересах позивача Товариства з обмеженою відповідальністю „Умиг Мьюзик" позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 27560грн. компенсації за порушення авторських прав правомірними, такими, що відповідають дійсними обставинам справи з огляду на наступні положення законодавства.

Статтею 418 Цивільного кодексу України визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об'єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Особа, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, може використовувати цей об'єкт на власний розсуд, з додержанням при цьому прав інших осіб; використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом; умови надання дозволу (видачі ліцензії) на використання об'єкта права інтелектуальної власності можуть бути визначені ліцензійним договором, який укладається з додержанням вимог цього Кодексу та іншого закону (ч.ч. 2-4 ст. 426 ЦК України).

Згідно ст.435 ЦК України первинним суб'єктом авторського права є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Суб'єктами авторського права є також інші фізичні та юридичні особи, які набули прав на твори відповідно до договору або закону.

Статтею 441 ЦК України визначено, що використанням твору, в тому числі, є його відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права", публічне виконання - це подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час;

Статтею 443 Цивільного кодексу України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Згідно статті 440 Цивільного кодексу України та частини третьої статті 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

У відповідності до ч. 1 ст.31 названого вище Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Частиною другою статті 32 Закону України "Про авторське право і суміжні права" передбачено, що використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків правомірного використання, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону.

За приписами ч.1 ст.52 вищезгаданого Закону за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

Зі змісту ч.2 вищезазначеної статті вбачається, що суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу, крім того, при визначенні компенсації слід враховувати обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

У п. 29 Постанови Пленуму ВГСУ №12 від 17.10.2012р. „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" з огляду на приписи статті 33 ГПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке: 1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача; 2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону України "Про авторське право і суміжні права" при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

Відповідно до п.51.2. Постанови Пленуму ВГСУ №12 від 17.10.2012р. „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права та/або суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права та/або суміжних прав, а розмір збитків суб'єкт такого права доводити не зобов'язаний. Водночас розмір доведених збитків має враховуватися господарським судом у визначенні розміру компенсації. Кожен окремий факт протиправного використання об'єктів авторського та/або суміжних прав, в тому числі неодноразове використання одного й того самого об'єкта, становить самостійне порушення і може бути підставою для застосування відповідальності у вигляді стягнення компенсації.

Таким чином, як встановлено судом вище, ТОВ «Умиг Мьюзик» на момент виконання у ресторані «ІНФОРМАЦІЯ_1», тобто, 14.06.2015р., музичних творів «ІНФОРМАЦІЯ_2» (виконавець ОСОБА_3), «ІНФОРМАЦІЯ_3» (виконавець ОСОБА_4) було володільцем авторського права на ці музичні твори та не надавало дозволу ФОП ОСОБА_2 на їх використання. Всупереч відсутності у нього використовувати наведені музичні твори, відповідач використовував їх для фонового супроводження у ресторані «ІНФОРМАЦІЯ_1», в якому він здійснює господарську діяльність, чим порушив авторське право ТОВ «Умиг Мьюзик», а отже, є зобов'язаним сплатити компенсацію у розмірі 20 мінімальних заробітних плат так як використав два об'єкти авторського права, що є двома самостійними правопорушеннями.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, та те, що позовні вимоги Приватної організації „Організація колективного управління авторськими і суміжними правами", що діє в інтересах позивача Товариства з обмеженою відповідальністю „Умиг Мьюзик", є доведеними та обґрунтованими, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 27560грн. компенсації за незаконне використання твору.

ПО „Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" за рахунок відповідача згідно ст.49 ГПК України відшкодовуються судові витрати в сумі 1218грн. Надміру сплачений судовий збір в сумі 22грн. підлягає поверненню платнику з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.49, 82- 85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов позивача повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (65069, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Приватної організації „Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" (02002, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 2-Б, офіс 287, код 37396151), що діє в інтересах позивача Товариства з обмеженою відповідальністю „Умиг Мьюзик" (03121, м. Київ, вул. Василенка,7 А, код 39040213) 27560 (двадцять сім тисяч п'ятсот шістдесят) грн. компенсації за порушення авторських прав, 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. судового збору.

3. Повернути Приватній організації „Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" (02002, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 2-Б, офіс 287, код 37396151) з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області (м.Одеса, вул. Черняховського, 6, код 38016923) надмірно сплачений згідно платіжного доручення №1262 від 17.11.2015р. судовий збір в сумі 22 (двадцять дві) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.85 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Наказ видати у відповідності до ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення складено 22 лютого 2016 р.

Суддя І.А. Малярчук