УХВАЛА

10.02.2016Справа № 910/30818/15

за позовом Першого заступника прокурора Автономної Республіки Крим в інтересах державі в особі Міністерства внутрішніх справ України
до про 1. Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Жовтень» Закритого акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця»; 2. Батальйону міліції особливого призначення «Беркут» Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим визнання недійсним договору на проживання та харчування №2 від 28.02.2014 року
Представники:

від Прокуратури: Пономарьов А.О. (представник за посвідченням);

від Позивача: Пташнік М.М. (представник за довіреністю);

від Відповідача - 1: Самусь О.В. (представник за довіреністю);

від Відповідача - 2: не з'явились;

ВСТАНОВИВ

Перший заступник прокурора Автономної Республіки Крим в інтересах державі в особі Міністерства внутрішніх справ України (надалі також - «Позивач») звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Жовтень» Закритого акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (надалі також - «Відповідач - 1») та Батальйону міліції особливого призначення «Беркут» Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим (надалі також - «Відповідач - 2») про визнання недійсним договору на проживання та харчування №2 від 28.02.2014 року.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 07.12.2015 р. порушено провадження у справі № 910/30818/15, судове засідання призначено на 16.12.2015 р.

16.12.2015 року в судове засідання з'явився представник прокуратури. Інші представники в судове засідання не з'явились, про поважні причини неявки Суд не повідомили. Представники сторін вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 07.12.2015 року не виконали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2015 року відкладено розгляд справи на 13.01.2016 року, у зв'язку з неявкою представників сторін в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду.

13.01.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить Суд відмовити в задоволенні позовних вимог та документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 07.12.2015 року.

13.01.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 07.12.2015 року.

13.01.2016 року в судове засідання з'явились представники прокуратури, позивача та відповідача-1. Представник відповідача-2 в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, про час місце судового засідання був повідомлений належним чином, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 07.12.2015 року не виконав.

В судовому засіданні представник прокуратури подав довідку про відсутність аналогічного спору на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 07.12.2015 року.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Прокуратуру:

- надати письмові пояснення з посиланням на належні докази та норми чинного законодавства України щодо визначення позивачем по справі саме Міністерство внутрішніх справ України;

- надати письмові пояснення з посиланням на належні докази щодо того, які права та законні інтереси Міністерства внутрішніх справ України були порушені.

Крім того, в судовому засіданні представник прокуратури подав клопотання про продовження строків розгляду спору на 15 днів.

Суд, відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе задовольнити заявлене клопотання представника прокуратури про продовження строків розгляду спору, виходячи з того, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви, а у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.01.2016 року продовжено строк розгляду спору на 15 днів, відкладено розгляд справи на 10.02.2016 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача-2 в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

01.02.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Прокуратури надійшли письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду.

09.02.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Прокуратури надійшли письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду

Суд розглянувши Заяву Першого заступника прокурора Автономної Республіки Крим в інтересах державі в особі Міністерства внутрішніх справ України про забезпечення позову, приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з Постановою Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26 грудня 2011 року «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позов», особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 Господарського процесуального кодексу України).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З огляду на викладене, господарський суд вважає, що заява Прокурора про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зобов'язання органів Державного казначейства України до ухвалення рішення у цій справі зупинити стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку, 602 400 грн. на користь Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Жовтень» Закритого акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 65, 66, 67, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд ,-

УХВАЛИВ

Відмовити Першому заступнику прокурора Автономної Республіки Крим в інтересах державі в особі Міністерства внутрішніх справ України в задоволенні Заяви про забезпечення позову шляхом зобов'язання органів Державного казначейства України до ухвалення рішення у цій справі зупинити стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку, 602 400 грн. на користь Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Жовтень» Закритого акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця».

Суддя О.В. Чинчин