ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2016 р. Справа № 917/1768/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Гребенюк Н. В. , суддя Істоміна О.А.

при секретарі Кохан Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 (довіреність № 01/597 від 05.02.2016р.)

відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія Ваш комфорт", м. Полтава (вх. №258 П/3) на рішення господарського суду Полтавської області від 24.11.2015р. у справі № 917/1768/15

за позовом Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Полтава

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія Ваш комфорт", м. Полтава

про стягнення 35002,49 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року Полтавське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, м. Полтава звернулось до господарського суду Полтавської області із позовом, в якому просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія Ваш комфорт", м. Полтава 33983,00 грн. штрафу, нарахованого за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладеного рішенням адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 09.06.2015р. №01/83-рш по справі №01-13-50/53-2015 та 19880,05 грн. пені, нарахованої на підставі статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

20.11.2015р. (вх. № 16914) позивач в порядку, передбаченому ст. 22 ГПК України звернувся із заявою про збільшення позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача 33983,00 грн. штрафу та 25487,25 грн. пені, нарахованої на підставі статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за період з 02.10.2015р. по 20.11.2015р.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 24.11.2015р. по справі № 917/1768/15 (суддя Кльопов І.Г.) позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія Ваш комфорт" на користь Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 33983,00 грн. штрафу та 25487,25 грн. пені із зарахуванням зазначених сум до загального фонду Державного бюджету України на рахунки, відкриті в управліннях Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків за кодом бюджетної класифікації доходів 21081100, символ звітності 106 Адміністративні штрафи та інші санкції та за реквізитами: банк одержувача - ГУДКСУ у Полтавській області; місцезнаходження - м. Полтава, МФО 831019; найменування управління Державної казначейської служби України (УДКСУ) - УДКСУ у м. Полтава Полтавської області; Код за ЄДРПОУ - 38019510; номер рахунку - 0002. Стягнуто з відповідача на користь держави 1827,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Відповідач з даним рішенням суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення та неправильне застосування судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду Полтавської області від 24.11.2015р. по справі № 917/1768/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити. Скаржник також звернувся до суду з клопотанням про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 28.01.2016р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія Ваш комфорт", м. Полтава про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження задоволено. Апеляційну скаргу відповідача прийнято до провадження. Розгляд скарги призначено на 16 лютого 2016 р. об 11:30 год.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу (вх. № 08.02.2016р. від 08.02.2016р.), в якому вважає доводи скаржника необґрунтованими та безпідставними, а рішення суду першої інстанції у даній справі таким, що відповідає чинному законодавству України, в звязку з чим просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Представник відповідача заявника апеляційної скарги в судове засідання 16.02.2016р. не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить наявне у справі повідомлення про вручення копії ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 28.01.2016р. про прийняття апеляційної скарги до провадження відповідачу. Про причини неявки свого представника відповідач суд апеляційної інстанції не повідомив, своїм правом на участь у судовому засіданні при розгляді даної справи у суді не скористався.

Колегія суддів враховує, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що явку сторін в судове засідання 16.02.2016р. не було визнано обовязковою, а незявлення представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, будь-яких інших письмових пояснень, ніж ті, що містяться в апеляційній скарзі, на підтвердження своєї правової позиції відповідачем не надано, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскаржуваного рішення, заслухавши уповноваженого представника позивача, який просить рішення суду першої інстанції у даній справі залишити без змін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, за результатами розгляду справи № 01-13-50/53-2015 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції Адміністративною колегією Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного Комітету України прийнято рішення від 09.06.2015р. за № 01/83-рш (том 1 аркуші справи 7-10).

Пунктом 1 резолютивної частини даного Рішення територіального відділення Антимонопольного Комітету України визнано дії Товариства з обмеженою відповідальністю Управляюча компанія Ваш комфорт, яке є відповідачем у даній господарській справі, щодо неподання інформації на вимогу територіального відділення від 25.02.2015р. № 01/885 у встановлені головою територіального відділення строки, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 13 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції.

Пунктом 2 резолютивної частини даного Рішення на Товариство з обмеженою відповідальністю Управляюча компанія Ваш комфорт накладено штраф у розмірі 33983,00 грн., що становить 1999 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за порушення, вказане у пункті 1 цього Рішення,

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції рішення Антимонопольного комітету України надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач листом № 01/2633 від 09.06.2015р. направив рішення від 09.06.2015р. № 01/83-рш по справі № 01-13-50/53-2015 за фактичним місцезнаходженням відповідача (вул. Козака, 1а, м. Полтава, 36020). Даним листом відповідача було попереджено про правові наслідки невиконання рішення у встановлений термін (том 1 аркуші справи 11-12). Такі наслідки передбачені частиною 5 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, якою унормовано, що у разі несплати штрафу у двомісячний строк з дня отримання рішення, буде нараховуватися пеня у розмірі півтора відсотки від суми штрафу за кожен день прострочення.

Відповідно до повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення №36 7 від 09.06.2015 р. рішення Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного Комітету України № 01/83-рш від 09.06.2015 по справі № 01-13-50/53-2015 отримано відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю Управляюча компанія Ваш комфорт 12.06.2015 року (том 1 аркуш справи 12).

Таким чином, з урахуванням приписів Закону України "Про захист економічної конкуренції" кінцевий термін сплати відповідачем штрафу є 12.08.2015р.

Згідно частини 2 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення органів Антимонопольного комітету України є обов'язковими до виконання.

Частиною 3 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Згідно частини 8 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Проте відповідач не сплатив штраф у добровільному порядку.

Таким чином, відповідач, всупереч вимогам частини 2 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", ухилився від сплати у встановлений Законом термін накладеного на нього позивачем штрафу.

Згідно частини 6 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за заявою особи, на яку накладено штраф, органи Антимонопольного комітету України своїм рішенням мають право відстрочити або розстрочити сплату накладеного ним штрафу.

Докази звернення відповідача до позивача з відповідною заявою про відстрочення чи розстрочення сплати нарахованого штрафу у справі відсутні.

У відповідності до статті 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб'єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України, у зв'язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені та стосовно зобов'язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.

Відповідно до частини 7 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Враховуючи те, що відповідач позивачеві суму штрафу не сплатив, тому Полтавське обласне територіальне відділення Антимонопольного Комітету України було змушене звернутись до господарського суду Полтавської області із даним позовом про стягнення суми штрафу в розмірі 33983,00 грн.

Відповідно до частини п'ятої статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Враховуючи вищевказане, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 25487,25 грн. за період з 02.10.2015р. по 20.11.2015р. та заявив її до стягнення у даному позові.

З огляду на те, що Рішення Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного Комітету України про порушення законодавства про захист економічної конкуренції від 09.06.2015р. № 01/83-рш по справі № 01-13-50/53-2015 є чинним, проте Товариством з обмеженою відповідальністю Управляюча компанія Ваш комфорт у добровільному порядку не виконано, місцевий господарський суд, перевіривши правильність нарахування заявленої позивачем до стягнення суми пені (з урахуванням законодавчого обмеження її максимального розміру) дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позову, стягнувши з відповідача на користь позивача 33983,00 грн. штрафу та 25487,25 грн. пені.

Колегія суддів апеляційної інстанції повністю погоджується з даним висновком місцевого господарського суду щодо наявності правових підстав для задоволення позову, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 1 статті 57 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення, прийняті адміністративною колегією територіального відділення Антимонопольного комітету України у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, можуть бути перевірені за заявою осіб, які брали участь у справі, або за власною ініціативою у порядку, встановленому Антимонопольним комітетом України.

Докази перевірки спірного Рішення за заявою відповідача, як це передбачено вищезазначеною нормою, у справі відсутні.

Частиною 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

При повторному розгляді даної справи в межах наданих суду апеляційної інстанції повноважень колегією суддів встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю Управляюча компанія Ваш комфорт було оскаржене Рішення Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного Комітету України про порушення законодавства про захист економічної конкуренції від 09.06.2015 № 01/83-рш по справі № 01-13-50/53-2015 до господарського суду Полтавської області.

За результатами розгляду справи № 917/1617/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Управляюча компанія Ваш комфорт до Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення від 09.06.2015р. №01/83-рш господарським судом Полтавської області 01.10.2015р. прийнято рішення, яким у задоволенні позову було відмовлено.

Рішення господарського суду Полтавської області 01.10.2015р. по справі № 917/1617/15 Товариством з обмеженою відповідальністю Управляюча компанія Ваш комфорт в апеляційному порядку не оскаржене, а отже набрало законної сили.

Даним рішенням суду вирішено питання щодо законності прийняття територіальним відділенням Антимонопольного комітету України рішення №01/83-рш.

Крім того, питання щодо законності та обґрунтованості надсилання позивачем вимоги відповідачу № 01/885 від 25.02.2015р. розглядалось Полтавським окружним адміністративним судом у справі № 816/1879/15.

Так, ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2015р. по справі № 816/1879/15 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.06.2015р. залишено без змін. Правомірність дій Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України при направленні вимоги про надання інформації від 25.02.2015р. № 01/885 підтверджена даними судовими актами та положеннями Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно з частиною 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Відповідно до преамбули та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдинг" проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" існує встановлена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

В силу приписів частини 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та позиції викладеної у вказаних вище рішень Європейського суду, та змісту самої Конвенції про захист прав та свобод людини, колегія суддів апеляційної інстанції застосовує при розгляді даної справи № 917/1768/15 Конвенцію та судову практику Європейського суду, як джерела права для національного суду, а тому дійшла висновку про встановлення фактів правомірності прийняття територіальним відділенням Антимонопольного комітету України рішення №01/83-рш від 09.05.2015р. та надсилання позивачем вимоги відповідачу № 01/885 від 25.02.2015р. у рішеннях господарських та адміністративних судів по справам № 917/1617/15 та № 816/1879/15 відповідно, які при цьому не можуть ставитися під сумнів та є такими, що не потребують додаткового доведення зазначених обставин та фактів у даній господарській справі № 917/1768/15.

За таких обставин, посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що господарським судом при розгляді даної справи № 917/1768/15 не було перевірено повноваження Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ухвалювати рішення від 09.06.2015р. №01/83-рш та наявність у територіального відділу права направляти Товариству з обмеженою відповідальністю Управляюча компанія Ваш комфорт вимогу від 25.02.2015р. № 01/885 про надання інформації, є безпідставними, а тому відхиляються колегією суддів апеляційної інстанції.

Згідно із статтею 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Підсумовуючи вищезазначене колегія суддів вважає, що нарахований позивачем штраф за порушення законодавства про захист економічної конкуренції в розмірі 33983,00 грн. правомірно стягнуто з відповідача судом першої інстанції у даній справі.

У пункті 22 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. за № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" зазначено, що нарахування та стягнення пені, передбаченої частиною п'ятою статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", має обов'язковий характер, не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування і в зв'язку з цим не підпадає під ознаки адміністративно-господарських санкцій в розумінні статей 238, 239, 249 Господарського кодексу України, які застосовуються саме на підставі рішення уповноваженого на це органу.

Враховуючи вказане, колегія суддів вважає, що господарський суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача нарахованої пені в сумі 25487,25 грн. за період з 02.10.2015р. по 20.11.2015р. за прострочення сплати штрафу.

Розрахунок пені проведено позивачем за період часу, коли розгляд та перегляд матеріалів справи в суді не здійснювався, що повністю відповідає вимогам абзаців 3-5 частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", якими передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Припинення та зупинення нарахування пені, про які йдеться у цих нормах, відбувається лише у зв'язку з прийняттям рішення, розглядом чи переглядом справи саме господарським судом, а не будь-яким органом, що вирішив (вирішує) спір (аналогічна правова позиція викладена у пункті 20.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства").

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, доводи відповідача, що викладені в апеляційній скарзі, про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи у суді апеляційної інстанції.

Доводи скаржника не спростовують висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, по суті спору.

Також, відповідач у своїй апеляційній скарзі стверджує, що 24.11.2015р. в.о. директора Товариства з обмеженою відповідальністю Управляюча компанія Ваш комфорт ОСОБА_2 до канцелярії суду першої інстанції було подано заяву про відкладення розгляду справи, в звязку з неможливістю керівника прийняти участь у судовому засіданні, через його зайнятість, як депутата, у засіданні першої сесії ради Полтавської районної ради, проте суд першої інстанції не взяв ці обставини до уваги, розгляд справи не відклав, натомість розглянув справу по суті без участі представника відповідача.

Однак наведені заявником апеляційної скарги аргументи про порушення судом першої інстанції при винесенні рішення норм процесуального права, в якості підстав для його скасування, не приймаються колегією суддів до уваги, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 4 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вирішує господарські справи на підставі Конституції України, Господарського процесуального кодексу.

У відповідності до статті 4-2 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до положень статті 77 Господарського процесуального кодексу України передбачена можливість відкладення розгляду справи за умови наведення обставин, які перешкоджають розгляду справи в даному судовому засіданні, але можуть бути усунуті до наступного судового засідання.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Проте наведені відповідачем обставини в даному випадку є такими, що не перешкоджали всебічному, повному та обєктивному розгляду справи в судовому засіданні 24.11.2015р. по суті за наявними в ній матеріалами.

При цьому, суд першої інстанції вже відкладав розгляд справи за заявою відповідача (ухвала від 12.11.2015р.), надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Колегія суддів зазначає, що згідно частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Критерії оцінювання «розумності» строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини враховані судом першої інстанції, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд першої інстанції правомірно вирішив справу по суті.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що судом першої інстанції повно, всебічно і об'єктивно з'ясовано обставини справи, а рішення у справі прийняте у відповідності до норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія Ваш комфорт", м. Полтава не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Полтавської області від 24.11.2015р. у справі № 917/1768/15 слід залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 32, 33, 34, 43, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105, 110 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія Ваш комфорт", м. Полтава залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 24.11.2015р. у справі № 917/1768/15 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Барбашова С.В.

Суддя Гребенюк Н. В.

Суддя Істоміна О.А.