КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"15" лютого 2016 р. Справа №925/853/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Алданової С.О.

Коршун Н.М.

дослідивши матеріали

апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на рішення господарського суду Черкаської області

від 23.07.2013 р. (суддя Боровик С.С.)

у справі №925/853/13

за позовом Публічного акціонерного товариства «Черкаське

хімволокно» в особі відокремленого підрозділу

«Черкаська ТЕЦ»

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 5 555,99 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Черкаської області від 23.07.2013 р. у справі №925/853/13 позов задоволено повністю, стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» 5 555,99 грн. заборгованості, 1 720,50 грн. витрат зі сплати судового збору.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями, справу №925/853/13 за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Алданова С.О., Коршун Н.М.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, додані до неї документи, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скаргу не може бути прийнято до розгляду, а відтак вона підлягає поверненню апелянту.

Так, на підставі ч. 3 ст. 94 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

За подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду на підставі пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплачується судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, позовну заяву у даній справі подано Публічним акціонерним товариством «Черкаське хімволокно» в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» 05.06.2013 р., а його позовні вимоги до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 носять майновий характер, адже їх предметом є стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 5 555,99 грн.

Положеннями пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент подання позову у даній справі) було встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» станом на 01.01.2013 р. мінімальну заробітну плату у місячному розмірі було встановлено у розмірі 1 147,00 грн., від розміру якої й у 2013 році справлявся судовий збір.

Таким чином, згідно чинної на той момент редакції Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви про стягнення 5 555,99 грн., сплаті підлягав судовий збір у розмірі 1 720,50 грн. (1,5 розміру мінімальної заробітної плати). Власне позивачем таку суму й було сплачено при поданні позову у даній справі.

В зв'язку із виникненням у судовій практиці питань, пов'язаних із застосуванням Закону України «Про судовий збір», Вищий господарський суд України Інформаційним листом №01-06/2093/15 від 12.11.2015 р. (п. 5) надав роз'яснення, що у випадку подання позовних заяв, апеляційних чи касаційних скарг, заяв про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами з 01.09.2015 р. розмір судового збору визначається відповідно до Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22.05.2015 р. №484-VIII. Відповідне положення застосовується також до скарг і заяв, що подаються у справах, рішення суду першої інстанції у яких прийнято до 01.09.2015 року. Разом з тим розмір судового збору у випадку подання апеляційних чи касаційних скарг, заяв про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, судовий збір за подання позову в яких було сплачено до 01.09.2015 р., розраховується виходячи з суми судового збору, сплаченого при поданні позову. Цей розмір не підлягає перерахунку відповідно до нових ставок, визначених Законом. При цьому якщо платник судового збору був звільнений від обов'язку сплачувати судовий збір (до 01.09.2015), то у випадку подання зазначених скарг та заяв після зазначеної дати розмір судового збору визначається залежно від ставки судового збору, яку мав би сплатити платник до 01.09.2015 р. за відсутності у нього пільги щодо сплати такого збору.

Крім цього, пунктом 4 згаданого Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/2093/15 від 12.11.2015 р. визначено, що Законом України «Про судовий збір» у новій редакції передбачено сплату судового збору з апеляційної та касаційної скарг на рішення суду, виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви незалежно від того, чи оскаржується все рішення (постанова) суду в цілому чи його частина.

З огляду на наведене, згідно чинних норм Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду, яке прийняте за наслідками розгляду позовних вимог про стягнення 5 555,99 грн., підлягає сплаті судовий збір в розмірі 1 892,55 грн. (110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви), натомість апелянтом до апеляційної скарги додано оригінал квитанції №77 від 02.02.2016 р. на суму 1 892,00 грн., відтак судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Черкаської області від 23.07.2013 р. у справі №925/853/13 сплачено не в повному обсязі.

Крім цього, на підставі частини 1 ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, яка подана після закінчення строків, установлених ст. 93 ГПК України, повертається, якщо апеляційний господарський суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку. Відповідну заяву (клопотання) може бути викладено в апеляційній скарзі чи в окремому документі, і в останньому випадку її має бути подано одночасно з апеляційною скаргою (п. 6 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011 р. «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах) (абзац 8 п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011 р. «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України»).

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 пропустила десятиденний термін оскарження рішення місцевого суду, адже його прийнято 23.07.2013 р., підписано теж 23.07.2013 р., а оскаржено 02.02.2016 року.

Скаржником до апеляційної скарги додано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Черкаської області від 23.07.2013 р. у справі №925/853/13, яке мотивовано тим, що спір у даній справі розглянуто за відсутності відповідача через неналежне повідомлення його про розгляд справи, судом не зроблено запиту до адресного бюро для встановлення фактичного місця перебування відповідача тощо. В зв'язку з цим апелянт довідався про наявність оскарженого рішення лише 28.01.2016 р., відтак був позбавлений можливості своєчасного звернення з апеляційною скаргою. Скаржник вважає, що причина пропуску строку апеляційного оскарження рішення господарського суду Черкаської області від 23.07.2013 р. у справі №925/853/13 є поважною й існують об'єктивні підстави для поновлення апеляційним господарським судом цього строку тощо.

Проте, суд апеляційної інстанції вважає, що вищезгадані твердження апелянта не містять належного обґрунтування поважності причин пропуску строку на оскарження рішення у даній справі.

За змістом ст. 64 ГПК, зокрема, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п.п. 3.9.1, 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Як свідчать матеріали справи (а.с. 56-58), про дату, місце та час розгляду справи місцевим судом відповідач повідомлявся належним чином, за місцем реєстрації Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 45-46), за адресою: АДРЕСА_1, копію оскарженого рішення судом також надіслано за цією ж адресою, отже відповідач був належно повідомлений про час і місце розгляду справи судом, відтак доводи скаржника про те, що йому до 28.01.2016 р. не було відомо про оскаржене рішення, судом апеляційної інстанції розцінено як безпідставні, як і доводи про те, що місцевим судом не зроблено запиту до адресного бюро для встановлення фактичного місця перебування відповідача, оскільки встановлення фактичного місця перебування фізичної особи не є прерогативою господарського суду.

Крім цього, скаржником в обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду понад два з половиною роки не подано жодного документального підтвердження, як і не доведено належними та допустимими доказами той факт, що саме 28.01.2016 року йому стало відомо про рішення, яке ним оскаржується у даній справі тощо. Тому апеляційний господарський суд вважає, що скаржником належним чином не обґрунтовано з посиланням на відповідні докази поважності причин пропуску строку оскарження рішення господарського суду Черкаської області від 23.07.2013 р. у справі №925/853/13.

У відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо: до скарги не додано документів на підтвердження сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі; скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

За таких обставин, апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення господарського суду Черкаської області від 23.07.2013 р. у справі №925/853/13 не може бути прийнято до розгляду, вона підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 53, 86, 93, 94, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Черкаської області від 23.07.2013 р. у справі №925/853/13 - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення господарського суду Черкаської області від 23.07.2013 р. у справі №925/853/13 повернути Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 без розгляду по суті.

Матеріали справи №925/853/13 повернути за належністю до господарського суду Черкаської області.

Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді С.О. Алданова

Н.М. Коршун