РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2016№910/31394/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/31394/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юніверс Медіа Корпорейшн», м. Київ,

до приватного акціонерного товариства «Київстар», м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Умиг Мьюзік», м. Київ,

про стягнення 68 900 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав,

за участю представників:

позивача - Ясінської Н.В. (директор; паспорт серія НОМЕР_1);

відповідача - Дубко Р.В. (довіреність від 25.11.2015 №800);

третьої особи - Брунь Ю.І. (довіреність від 01.01.2016 №б/н).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніверс Медіа Корпорейшн» (далі -Юніверс) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства «Київстар» (далі - Київстар) 68 900 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав.

Позов мотивовано тим, що:

- 13.08.2015 позивачем було виявлено факт відтворення музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1», автором і виконавцем якого є ОСОБА_5 (творчий псевдонім - ОСОБА_5) у форматі мобільного контенту у формі послуги «Музичний клуб» через Інтернет на сайті http://musiclub.com.ua/;

- з офіційного сайту відповідача вбачається, що послуга «Музичний клуб» (сайт http://musiclub.com.ua) пропонується мобільним оператором «КИЇВСТАР»;

- крім того, власником доменного імені http://musiclub.com.ua/ є Київстар;

- позивач набув майнові авторські та суміжні права на спірний музичний твір на підставі договору від 01.03.2015 № 42-01/03/15 про передачу авторських і суміжних прав (далі - Договір від 01.03.2015), укладеного Юніверсом і ОСОБА_5;

- на думку позивача, відповідач відтворює музичний твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» без відповідного дозволу позивача, що є порушенням у розумінні Закону України «Про авторське право і суміжні права» (далі - Закон) виключних майнових авторських прав позивача, а саме передбаченого пунктом 1 частини третьої статті 15 Закону права на дозвіл або заборону відтворення творів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.12.2015 порушено провадження у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.01.2016 залучено до участі у справі товариство з обмеженою відповідальністю «Умиг Мьюзик» (далі - Товариство) як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Позивач 01.02.2015 подав суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів та письмові пояснення, у яких вказав, що: позивачем було надано суду докази наявності в останнього майнових авторських і суміжних прав на спірний твір, докази, які свідчать про порушення його прав відповідачем, та зазначено розмір компенсації за порушення прав позивача на дозвіл чи заборону використання іншими особами відтворення твору (майнове авторське право), відтворення виконання твору (майнове суміжне право на виконання) та відтворення фонограми твору (майнове суміжне право на фонограму).

Відповідач 01.02.2016 подав суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив таке: з додатку № 2 до Договору від 01.03.2015, укладеного Юнівером в ОСОБА_5 вбачається, що виробником фонограми є ОСОБА_6 (ОСОБА_6), позивачем не надано доказів отримання ні ним, ані автором зазначеного твору ОСОБА_5 від вказаного виробника фонограми майнових прав на фонограму твору «ІНФОРМАЦІЯ_1»; відповідач не отримував повідомлення про «зняття контенту» від позивача, що підтверджується довідкою від 29.01.2016 №2346/03, тому відповідно до умов договору від 01.03.2015 №149325 (далі - Договір №149325) позивач не повідомив відповідача про «зняття контенту» належним чином; із запису на наданому позивачем CD-диску не зрозуміло коли, ким і за яких умов цей запис було здійснено; твердження позивача, що сайт http://musiclub.com.ua/ є офіційним сайтом відповідача, не підтверджено належними доказами; враховуючи використання відповідачем твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» на підставі дозволу №316 до договору про передачу майнових прав інтелектуальної власності від 11.03.2011 №99836 (далі - Договір № 99836), укладеного Київстаром і Товариством, є підстави стверджувати про правомірне використання відповідачем спірного твору; позивачем не обґрунтовано суму компенсації, що вказана у позовній заяві.

Товариство 01.02.2016 подало суду клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а також зазначило, що третя особа надіслала позивачу відповідь на заявлені Юніверсом до Київстар претензії, у якій зокрема, зазначалося про наявність у Товариства прав на спірний твір, проте відповіді від позивача отримано не було.

22.02.2016 позивач подав суду клопотання про долучення до матеріалів справи роздруківки електронних листів та додатків до них.

Відповідач 22.02.2016 подав суду письмові пояснення, в яких вказав таке:

- позивач не є суб'єктом майнових прав на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» з 17.08.2015;

- разом з тим, Юніверсом здійснено фіксацію порушення нібито 13.08.2015;

- відповідно до пунктів 51.2, 52.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» (далі - Постанова № 12) компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права та/або суміжних прав;

- позивач стверджує, що мало місце неодноразове використання відповідачем твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» без відповідного дозволу шляхом його відтворення;

- з метою доведення факту неодноразового використання Київстаром твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» позивач надав СD-диск із записом;

- на думку відповідача, інформація, яка міститься на вказаному диску, не відповідає дійсності у зв'язку з таким: веб-сторінка точного часу, наявна в записі, могла бути емульована на локальному комп'ютері при внесенні змін в локальну таблицю маршрутизації при введенні в рядок адреси браузера 24Timezones.com буде здійснено перехід не на оригінальний веб-сайт, а на його локальну копію. На локальній копії сайту можна вказати будь-який час;

- таким чином, є всі підстави стверджувати, що час, відображений на відео, не відповідає дійсності, а запис міг бути зроблений будь-коли;

- при відтворенні запису вбачається, що в момент здійснення запису сторінка сайту вже була відкрита, тобто сторінка сайту могла бути відкрита набагато раніше чи пізніше, ніж вказує позивач, та набагато раніше, ніж було здійснено сам запис.

Представник позивача у судовому засіданні 22.02.2016 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача надав пояснення по суті спору, проти задоволення позовних вимог заперечив.

Представник третьої особи надав пояснення по суті спору, проти задоволення позовних вимог заперечив.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників учасників процесу, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини першої статті 15 Закону майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами частини першої статті 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

01.03.2015 ОСОБА_5 (творчий псевдонім - ОСОБА_5; правоволоділець) та Юніверсом (видавництво) було укладено Договір від 01.03.2015, за умовами якого:

- правоволоділець передає на строк (період часу, що починається з дати передачі прав на твори, виконання та фонограми правоволодільця і яке триває протягом строку дії Договору від 01.03.2015) і в межах території (країни всього світу) права на твори, відеокліпи, виконання та фонограми, перелік яких затверджується сторонами у відповідних додатках до Договору, а видавництво приймає права і зобов'язується виплачувати правоволодільцю винагороду (роялті) (пункт 1.1 Договору від 01.03.2015);

- правоволоділець також надає видавництву право перешкоджати неправомірному використанню творів, фонограм, виконань, у тому числі, забороняти третім особам використання творів, фонограм, виконань в цілому або будь-яких їх окремих частин, фрагментів способами, передбаченими пунктом 1.4 Договору від 01.03.2015, у межах строку і на території (пункт 2.4 Договору від 01.03.2015);

- Договір від 01.03.2015 вступає в силу з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2016, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань (пункт 6.1 Договору від 01.03.2015);

- сторона, яка бажає розірвати Договір від 01.03.2015, у тому числі на підставах вказаних у Договорі від 01.03.2015 або в чинному законодавстві України, зобов'язана надіслати на адресу іншої сторони письмове повідомлення не пізніше, ніж за 30 календарних днів до дати розірвання (пункт 6.7 Договору від 01.03.2015).

Відповідно до додатку № 2 до Договору від 01.03.2015 ОСОБА_5 передав позивачу права, зокрема, на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» (автор слів, музики та виконавець ОСОБА_5І; виробник фонограми ОСОБА_6 (ОСОБА_6)).

Слід звернути увагу, що зі змісту Договору від 01.03.2015 неможливо встановити, що ОСОБА_5 були передані позивачу виключні майнові авторські права у повному обсязі.

16.07.2015 ОСОБА_5 надіслав повідомлення про розірвання Договору від 01.03.2015 з 16.08.2015.

16.07.2015 позивачем і ОСОБА_5 було підписано додаткову угоду № 1 до Договору від 01.03.2015, за умовами якої: дія Договору припиняється з 16.08.2015; всі виключні майнові авторські права на твори, фонограми, передані Юніверсу відповідно до Договору від 01.03.2015, повертаються ОСОБА_5 у повному об'ємі з 17.08.2015; додаткова угода від 16.07.2015 № 1 до Договору від 01.03.2015 вступає в силу з моменту її підписання сторонами.

Таким чином, Договір від 01.03.2015 припинив свою дію з 16.08.2015.

Позивач вказує, що 13.08.2015 ним було виявлено факт відтворення музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1», автором і виконавцем якого є ОСОБА_5 (творчий псевдонім - ОСОБА_5) у форматі мобільного контенту у формі послуги «Музичний клуб» через Інтернет на сайті http://musiclub.com.ua/.

З офіційного сайту відповідача вбачається, що послуга «Музичний клуб» (сайт http://musiclub.com.ua) пропонується мобільним оператором «КИЇВСТАР».

Крім того, власником доменного імені http://musiclub.com.ua/ є Київстар.

Статтею 443 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до статті 440 ЦК України та частини третьої статті 15 Закону майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Частиною другою статті 32 Закону встановлено, що використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків правомірного використання, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону.

У пункті 28 Постанови № 12 зазначено, що з огляду на приписи статті 33 ГПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

У прийнятті судового рішення зі спору, пов'язаного з порушенням авторського права та/або суміжних прав, не є достатнім загальне посилання суду на використання твору та/або об'єкта суміжних прав позивачем: мають бути з'ясовані конкретні форма і спосіб використання кожного об'єкта такого права.

Так, згідно зі статтею 1 Закону відтворення - це виготовлення одного або більше примірників твору, відеограми, фонограми в будь-якій матеріальній формі, а також їх запис для тимчасового чи постійного зберігання в електронній (у тому числі цифровій), оптичній або іншій формі, яку може зчитувати комп'ютер.

Так, позивач як доказ відтворення твору відповідачем подав суду диск із відеозаписом.

Судом у судовому засіданні 22.02.2016 було оглянуто відеозапис, поданий позивачем як доказ зі справи.

З відеозапису вбачається, що: було відкрито два сайти в мережі Інтернет, а саме: 24Timezones.com та musiclub.com; на першому сайті було вказано точний час і дату, а саме 13.08.2015; на другому - особа послідовно прослухала музичні твори, у тому числі «ІНФОРМАЦІЯ_1» у виконанні Анархіста MASTINO.

На думку відповідача, інформація, яка міститься на вказаному диску, не відповідає дійсності у зв'язку з таким:

- веб-сторінка точного часу, наявна в записі, могла бути емульована на локальному комп'ютері при внесенні змін в локальну таблицю маршрутизації при введенні в рядок адреси браузера 24Timezones.com буде здійснено перехід не на оригінальний веб-сайт, а на його локальну копію. На локальній копії сайту можна вказати будь-який час;

- таким чином, є всі підстави стверджувати, що час відображений на відео не відповідає дійсності, а запис міг бути зроблений будь-коли;

- при відтворенні запису вбачається, що в момент здійснення запису, сторінка сайту вже була відкрита, тобто сторінка сайту могла бути відкрита набагато раніше чи пізніше, ніж вказує позивач, та набагато раніше ніж було здійснено сам запис.

Доводи відповідача документально не підтверджені, а сам відеозапис є безперервним і підстав вважати, що він здійснений не 13.08.2015, у суду не має.

Разом з тим, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з такого.

Позивачем не було належним чином здійснено фіксацію порушення, зокрема, не складено відповідний акт фіксації порушення.

Судом встановлено, що 01.03.2015 Юніверсом (компанія) і Київстаром було укладено Договір № 149325, за умовами якого:

- компанія передає Київстару невиключні майнові права інтелектуальної власності на використання об'єктів права у формі контенту, зокрема: відтворення (пряме та/або опосередковане) та опублікування об'єктів у формі контенту (загальне збиральне значення, яке означає представлену в друкованому та/або електронному (цифровому) виді сукупінсть об'єктів права, замовлення, розповсюдження та/або доступ до яких за допомогою телекомунікаційної мережі забезпечує Київстар для своїх користувачів, зокрема, у таких адаптованих формах (типах) контенту, які включають, але не обмежуються таким: звуки, сигнали, поліфонічні мелодії, рінгтони, реалтони, рінгбектони, повні фонограми (фултреки), зображення, картинки, анімаційні заставки, відеоролики та інші похідні або подібні типи контенту); публічне сповіщення об'єктів права та їх примірників у формі контенту таким чином, що будь-яка особа може отримати до них доступ з будь-якого місця і в будь-який час за їх власним вибором (підпункти 1.1.1 та 1.1.6 пункту 1.1 Договору № 149325).

У свою чергу, позивач вказує на те, що ним було належним чином надіслано відповідачу повідомлення від 09.06.2018 № 7 про зняття контенту, у тому числі щодо твору «ІНФОРМАЦІЯ_1».

На підтвердження факту надсилання вказаного повідомлення Юніверс подав суду копію листа, надісланого на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2.

Порядок зняття контенту визначено сторонами підпунктом 1.6.1 пункту 1.6 Договору № 149325, в якому вказано таке: компанія не пізніше ніж за десять робочих днів до дати запланованого зняття контенту або зміни відсоткової частки переданих раніше прав направляє Київстару на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлення про зняття контенту/зміну відсоткової частки переданих прав, складене в електронній формі у форматі Excel за взірцевою формою, визначеною у додатку № 3 до Договору № 149325, і повідомляє достовірну інформацію про нового правовласника прав відповідних об'єктів права.

Таким чином, Юніверс неналежним чином надіслав Київстару повідомлення про зняття контенту, а саме не на визначену сторонами електронну адресу (ІНФОРМАЦІЯ_3), а тому підстав вважати, що відповідачем порушено умови Договору № 149325 у зв'язку із незняттям музичного твору з контенту, не має.

Крім того, відповідач подав суду такі правочини, що підтверджують правомірне використання твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» шляхом відтворення:

- Договір № 99836, укладений Київстар і Товариством (компанія), за умовами якого компанія передає Київстару невиключні майнові права інтелектуальної власності на використання об'єктів права у формі контенту, зокрема: відтворення (пряме та/або опосередковане) та опублікування об'єктів у формі контенту (загальне збиральне значення, яке означає представлену в друкованому та/або електронному (цифровому) виді сукупінсть об'єктів права, замовлення, розповсюдження та/або доступ до яких за допомогою телекомунікаційної мережі забезпечує Київстар для своїх користувачів, зокрема у таких адаптованих формах (типах) контенту, які включають, але не обмежуються таким: звуки, сигнали, поліфонічні мелодії, рінгтони, реал тони, рінгбектони, повні фонограми(фултреки), зображення, картинки, анімаційні заставки, відеоролики та інші похідні або подібні типи контенту); публічне сповіщення об'єктів права та їх примірників у формі контенту таким чином, що будь-яка особа може отримати до них доступ з будь-якого місця і в будь-який час за їх власним вибором (підпункти 1.1.1 та 1.1.6 пункту 1.1 Договору № 99836);

- договір від 07.07.2015 № АС-234 про передачу виключних авторських і суміжних прав (далі - Договір № АС-243), укладений ОСОБА_5 (правоволоділець) та Товариством (видавник), за умовами якого правоволоділець передає видавнику виключні майнові права на об'єкти, вказані у додатках до Договору № АС-234, що означає право видавника використовувати об'єкти протягом строку і на території способами, вказаними у пункті 2.2 Договору № АС-243 (пункт 2.1 Договору № АС-243).

Зі змісту вказаних правочинів вбачається, що Київстар отримало право використовувати твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» шляхом відтворення.

Крім того, 10.07.2015 третя особа надала відповідачу дозвіл № 316 на використання, у тому числі, твору «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Відповідно до частини першої статті 32 Закону автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл на використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору.

У частині другій статті 33 Закону зазначено, що договір про передачу прав на використання творів вважається укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов (строку дії договору, способу використання твору, території, на яку поширюється передаване право, розміру і порядку виплати авторської винагороди, а також інших умов, щодо яких за вимогою однієї із сторін повинно бути досягнено згоди).

Судом враховано те, що зазначені договори є чинними і недійсними у встановленому законом порядку не визнавалися (стаття 204 ЦК України - презумпція правомірності правочину).

Крім того, правомірність дій та добросовісність ОСОБА_5 під час укладення Договору від 01.03.2015 та Договору № АС/234 не є предметом даного господарського спору та не потребує дослідження у межах розгляду даної справи.

Слід звернути увагу, що сторонами було проведено заходи досудового врегулювання спору.

Так, 05.10.2015 позивач надіслав відповідачу претензію від 01.10.2015 № 1, в якій вимагав сплатити компенсацію за порушення виключних майнових авторських і суміжних прав на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» у сумі 68 900 грн.

04.11.2015 третя особа на виконання умов Договору № 99836 надіслала позивачу у відповідь, у тому числі, на вказану претензію, лист від 02.11.2015 № 357/15, в якому повідомила про таке: Товариство передало Київстару весь необхідний обсяг майнових авторських та/або суміжних прав на твори/фонограми/виконання, що є об'єктом претензій позивача, на підставі відповідних договорів безпосередньо з правовласниками, яким належать виключні майнові права на зазначені твори/фонограми/виконання, що означає право третьої особи дозволяти використання зазначених творів/фонограм/виконань третіми особами.

Крім того, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить суд стягнути з відповідача компенсацію за порушення виключних майнових авторських і суміжних прав у сумі 68 900 грн., яка нарахована на підставі пункту «г» частини першої та частини другої статті 52 Закону.

Разом з тим, компенсація можлива дише за порушення виключних майнових авторських прав, а що ж до суміжних прав, то слід вказати таке.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону допускається без згоди виробників фонограм (відеограм), фонограми (відеограми) яких опубліковані для використання з комерційною метою, і виконавців, виконання яких зафіксовані у цих фонограмах (відеограмах), але з виплатою винагороди, таке пряме чи опосередковане комерційне використання фонограм і відеограм та їх примірників: публічне виконання фонограми або її примірника чи публічну демонстрацію відеограми або її примірника; публічне сповіщення виконання, зафіксованого у фонограмі чи відеограмі та їх примірниках, в ефір; публічне сповіщення виконання, зафіксованого у фонограмі чи відеограмі та їх примірниках, по проводах (через кабель).

Частинами другою і третьою статті 43 Закону встановлено, що збирання винагороди за використання фонограм (відеограм), що зазначені у частині першій цієї статті, і контроль за їх правомірним використанням здійснюються визначеними Установою уповноваженими організаціями колективного управління. Зібрані кошти розподіляються між організаціями колективного управління, які є на обліку в Установі, на основі договорів, які уповноважені організації укладають з усіма організаціями колективного управління. Одержана від уповноваженої організації винагорода розподіляється відповідною організацією колективного управління у таких пропорціях: виконавцям - 50 відсотків, виробникам фонограм (відеограм) - 50 відсотків. Розмір винагороди за використання фонограм (відеограм), що зазначені у частині першій цієї статті, порядок та умови її виплати визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2003 № 72 «Про затвердження мінімальних ставок винагороди (роялті) за використання об'єктів авторського права і суміжних прав» (далі - Постанова КМУ) затверджено розмір винагороди (роялті) за використання опублікованих з комерційною метою фонограм і відеограм та порядок її виплати. Цим нормативним актом визначено й процедуру нарахування та виплати винагороди (роялті) виробникам фонограм, виробникам відеограм і виконавцям за комерційне використання без їх згоди опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм та їх примірників, а також зафіксованих у них виконань.

Пунктом 3 розділу ІІ Постанови КМУ передбачено, що до юридичних і фізичних осіб, які здійснюють комерційне використання опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань, належать, зокрема, юридичні особи, у тому числі державні та комунальні телерадіоорганізації, які здійснюють публічне сповіщення (публічне повторне сповіщення) шляхом трансляції і ретрансляції зазначених об'єктів суміжних прав у передачах ефірного, супутникового, кабельного телебачення та радіомовлення або через Інтернет, зокрема провайдери програмної послуги, а також інші суб'єкти господарювання.

У пункті 4 розділу ІІ Постанови КМУ зазначено, що суб'єкти комерційного використання зобов'язані до початку здійснення комерційного використання опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань укласти з уповноваженою організацією колективного управління, що визначена в установленому порядку Міністерством освіти і науки, молоді та спорту України, договір про виплату винагороди (роялті) за пряме або опосередковане комерційне використання опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань. Умови укладення такого договору теж визначені названим пунктом розділу ІІ Постанови КМУ.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 50 Закону порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21 - 25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав.

Згідно з частиною першою статі 42 Закону допускається без згоди виробників фонограм (відеограм), фонограми (відеограми) яких опубліковані для використання з комерційною метою, і виконавців, виконання яких зафіксовані у цих фонограмах (відеограмах), але з виплатою винагороди, таке пряме чи опосередковане комерційне використання фонограм і відеограм та їх примірників: публічне виконання фонограми або її примірника чи публічну демонстрацію відеограми або її примірника; публічне сповіщення виконання, зафіксованого у фонограмі чи відеограмі та їх примірниках, в ефір; публічне сповіщення виконання, зафіксованого у фонограмі чи відеограмі та їх примірниках, по проводах (через кабель).

Отже, позивач не може звертатися до суду з позовом про стягнення компенсації за неправомірне використання фонограм (відеограм), оскільки в даному випадку для особи, яка здійснює таке (комерційне) використання діють обмеження, передбачені частиною першою статті 42 Закону (щодо можливості комерційного використання, проте обов'язково з виплатою винагороди).

Юніверс може звертатися до суб'єктів, які здійснюють комерційне використання об'єктів суміжних прав, лише з позовом про стягнення заборгованості з виплати винагороди.

Отже, позивач не довів використання відповідачем твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» без відповідного дозволу та документально не підтвердив наявність підстав для стягнення з Київстару на свою користь 68 900 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських і суміжних прав.

З огляду на наведене у позові слід відмовити повністю.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.02.2016.

Суддя О. Марченко