ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.02.16р. Справа № 904/11042/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", 49107 м.Дніпропетровськ, шосе Запорізьке, 22.

до

відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Будматеріали плюс", 49000, м.Дніпропетровськ, вул. Автотранспортна,2.

відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю ""Фірма Дніпробудіндустрія", 49089, м.Дніпропетровськ, вул. Автотранспортна,2.

про стягнення 491 224,46 грн.

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача ОСОБА_1 - провідний юрисконсульт за довіреністю № 181/1001 від 12.05.2015 року

від відповідача-1 не з'явився

від відповідача-2 не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будматеріали плюс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Дніпробудіндустрія" про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 491 224,46 грн., у тому числі: борг за активну електроенергію у сумі 176 957, 95 грн.; борг за перевищення договірної величини споживання електроенергії у сумі 212 741, 52 грн.; 3% річних у сумі 4 454,88 грн.; інфляційні втрати у сумі 46 553, 07 грн.; пені у сумі 50 517,04 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем-1 умов договору постачання електричної енергії за № 2854 від 22.12.2003 року та невиконанням відповідачем-2 положень договору поруки № 05639-00 від 07.05.2014 року в частині виконання зобов'язань відповідача-1.

Відповідач - 1 мотивований відзив на позовну заяву не надав, в судове засідання 28.12.2015 року, 09.02.2016 року не з'явився, витребувані судом документи не надав. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 09.02.2016 року юридичне місцезнаходження відповідача:49000,м.Дніпропетровськ, вул. Автотранспортна, 2,куди і направлялись ухвали суду.

Відповідач-2 мотивований відзив на позовну заяву не надав, в судове засідання 28.12.2015 року, 09.02.2016 року не з'явився.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 09.02.2016 року юридичне місцезнаходження відповідача:49000,м.Дніпропетровськ, вул. Автотранспортна,2.

Згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у справі оголошується вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд , -

ВСТАНОВИВ:

22.12.2003 року між ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» та ТОВ «Будматеріали Плюс» укладено договір № 2854 про постачання електричної енергії викладений в редакції додаткової угоди № 5/105 від 17.10.2008 року (Договір), відповідно до умов якого, Позивач (Енергопостачальник) зобовязаний постачати електроенергію Відповідачу (Споживачу), який, у свою чергу, повинен сплачувати за спожиту активну електроенергію та компенсувати втрати Позивача, які виникають через перетоки реактивної електроенергії, шляхом здійснення платежів на поточний рахунок ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго».

З 31.01.2011 номер Договору змінено на № 041047.

Позивач належним чином виконував свої зобовязання за Договором, що підтверджується актами про використану електроенергію ТОВ «Будматеріали Плюс» за період: грудень 2014, лютий, жовтень 2015.

Відповідно до п. 4.2.Додатку 3 до вищезазначеного Договору, остаточний розрахунок здійснюється на підставі самостійно отриманого у Постачальника рахунка протягом доби після подання Акту про використану електроенергію відповідно до даних про фактичне споживання електроенергії протягом 5 операційних банківських днів з дня отримання рахунку.

Відповідно до п. 2.2. Додатку 3 до договору постачання електричної енергії від 22.12.2003 № 2854 підтвердження фактично використаного обсягу електричної енергії за звітний розрахунковий період що належить до сплати Споживачем здійснюється сторонами за формою Акту про використану електричну енергію, погоджено сторонами, що відображена у додатку 5 цього договору, який Споживач надає Постачальнику протягом доби після завершення розрахункового періоду в двох примірниках.

Позивач щомісяця надавав Відповідачу рахунки на оплату за поставлену активну електроенергію, що підтверджується корінцями рахунків по активній електроенергії (а.с. 39,40,44) на яких стоїть підпис уповноваженого представника споживача.

Проте, Відповідач виставлені рахунки за спожиту активну електроенергію оплачував частково, внаслідок чого утворилась заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлену в період: грудень 2014, лютий 2015 активну електроенергію у сумі 176 957,95 грн., що підтверджується рахунками та даними розрахунку суми заборгованості, які додаються.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить ГК України, п. п. 1, 7 ст. 193 якою встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, ін. правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві, який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що строк оплати вартості активної електричної енергії є таким, що настав, доказів оплати вартості активної електричної енергії відповідачем до матеріалів справи не надано, а тому відповідач неналежним чином виконав свої зобовязання за договором, спір між сторонами виник з його вини, отже позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача-1 боргу за активну електричну енергію у розмірі 176957,95 грн. - доводяться матеріалами справи, є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, частиною 6 статті 26 Закону України «Про електроенергетику» встановлено, що споживачі (крім населення, професійно-технічних навчальних закладів та вищих навчальних закладів I - IV рівнів акредитації державної і комунальної форм власності) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Відповідно до п. 4.2. Договору, за перевищення договірних величин споживання електроенергії та потужності, Споживач сплачує Постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитих та договірних величин.

Розрахунок за перевищення договірної величини споживання електроенергії і потужності Споживач повинен здійснити на підставі рахунку протягом 5-ти операційних днів з дня отримання, якщо Споживач оплачує електроенергію самостійно, і 10-ти операційних днів з дня його отримання, якщо Споживач здійснює розрахунки через свою територіально відокремлену головну організацію.

Позивач надав Відповідачу рахунки на оплату за перевищення договірної величини споживання електроенергії, що підтверджується підписом уповноваженого представника Відповідача на корінцях рахунків.

Всупереч умовам Договору, Відповідач-1 вказані рахунки до теперішнього часу не оплатив, а тому станом на 07.12.2015 року його заборгованість за перевищення договірної величини споживання електричної енергії за період: грудень 2014р. - жовтень 2015р. становить 212 741,52 грн.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що факт перевищення відповідачем-1 договірної величини споживання електричної енергії та факт несплати відповідачем боргу за перевищення договірної величини в сумі 212 741,52 грн. - доведений матеріалами справи.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення пені у сумі 50 517 грн. 04 коп. суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч. 1 ст.548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Під неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до статті 549 цього Кодексу, розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно до положень ч. 2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" (надалі-Закон) встановлено, що його норми регулюють договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань.

Відповідно до ст. 1 Закону платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону).

Пунктом 4.2.1. Договору передбачено, що у разі несвоєчасних розрахунків Споживач на момент погашення заборгованості сплачує Енергопостачальнику пеню за кожний день прострочення платежу за споживання електроенергії у розмірі 0,1%, але не більше подвійної величини облікової ставки НБУ.

Сума нарахованої пені становить 50 517,04 грн., розрахунок додається.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у загальному розмірі 50517,04 грн. за період з 16.01.2015 року до 15.07.2015 року за зобов'язаннями грудня 2014 року та період з 12.03.2015 до 11.09.2015 року за зобов'язаннями лютого 2015 року - є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобовязань на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тому підставою відповідальності за грошовим зобов'язанням є сам факт порушення зобов'язання, який полягає в неповерненні відповідних грошових коштів у строк, і цей факт є вирішальним для застосування такої відповідальності.

За своїми ознаками три відсотки річних є платою за користування чужими коштами в цей період прострочки виконання відповідачем його договірного зобов'язання, і за своєю правовою природою вони є самостійним способом захисту цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов'язань.

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Відповідно до п. 3.2. Постанови Пленуму ВГСУ Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань №14 від 17.12.2013 року, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Сума інфляційних втрат становить 46 553,07 грн., розрахунок додається.

Сума нарахованих 3% річних згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України становить 4454,88грн., розрахунок додається.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача-1 3% річних в сумі 4454,88грн. за період з 16.01.2015 року до 20.12.2015 року та за період з 12.03.2015 по 20.12.2015 р., інфляційних втрат в сумі 46553,07грн. за період 01.02.2015 року - 30.11.2015 року та за 01.04.2015 по 30.11.2015 року - є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, 07.05.2014 року в забезпечення зобов'язань за договором №041047 про постачання електричної енергії від 22.12.2003 року, між публічним акціонерним товариством ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО, товариством з обмеженою відповідальністю Фірма Дніпробудіндустрія та товариством з обмеженою відповідальністю "Будматеріали плюс" укладено договір поруки № 05639-00 від 07.05.2014 року, відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником грошового зобовязання за договором про постачання електричної енергії за №041047 від 22.12.2003 року, що укладений між кредитором і боржником, по оплаті за спожиту активну і реактивну електроенергію, а також перевищення договірної величини споживання електроенергії і перевищення граничної величини споживання електричної потужності, пеню, 3% річних, інфляцію та інші платежі, передбачених основним договором, починаючи з 01 травня 2014 року.

Відповідно до п. 2.1. договору поруки, боржник зобов'язується повідомити поручителя у письмовій формі про невиконання зобов'язань перед кредитором по оплаті поточних платежів, передбачених п. 1.1. цього договору. У разі неповідомлення боржником поручителя про невиконання зобов'язань у п'ятиденний термін з моменту їх виникнення, таке повідомлення у письмовій формі здійснюється кредитором.

Пунктом 2.2 договору поруки встановлено, що при невиконанні боржником зобов'язань по оплаті поточних платежів поручитель зобов'язується протягом 3-х днів з дня отримання повідомлення виконати ці зобов'язання перед кредитором відповідно до порядку розрахунків, встановленому основним договором.

У разі порушення боржником зобовязань забезпечених порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники (п.4.1 договору поруки).

Відповідно до п.4.10 договору, договір набуває чинності з 01 травня 2014 і діє до 31 грудня 2015, але в усякому разі до повного виконання грошових зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Як зазначено вище, договором поруки встановлена солідарна відповідальність поручителя та боржника.

Частина 2 статті 554 ЦК України передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За таких обставин та з урахуванням умов договору поруки позивач набув право вимоги до поручителя, як солідарного відповідача щодо погашення заборгованості за договором про постачання електричної енергії у сумі заявлених позовних вимог.

Частиною першою статті 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідач-2 не надав до суду доказів виконання зобовязання, забезпеченого порукою, а тому вимоги позивача щодо солідарного стягнення з відповідача-2 заборгованості відповідача-1 за основним договором підлягають задоволенню.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про солідарне стягнення з відповідачів боргу за активну електроенергію у сумі 176 957,95 грн.; боргу за перевищення договірної величини за споживання електроенергії у сумі 212 741,52 грн.; 3% річних у сумі 4 454,88 грн. (за період з 16.01.15р. по 20.12.15р., та за період з 12.03.15р. по 20.12.15р.) інфляційних витрат у сумі 46 553,07 грн. ( за період з 01.02.15р. по 30.11.15р., та за період з 01.04.15р. по 30.11.15р.), пені у сумі 50 517,04 грн. ( за період з 16.01.15р. по 15.07.15р., та за період з 12.03.15р. по 11.09.15р.).

Судовий збір відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідачів солідарно.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 526, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 2, 49, 64, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будматеріали Плюс" ( 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Автотранспортна,2, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Дніпробудіндустрія" ( 49089, м. Дніпропетровськ,вул. Автотранспортна,2, )на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" (49107,м. Дніпропетровськ, шосе Запорізьке, 22 ) борг за активну електроенергію у сумі 176 957,95 грн.; борг за перевищення договірної величини за споживання електроенергії у сумі 212 741,52 грн.; 3% річних у сумі 4 454,88 грн. ( за період з 16.01.15р. по 20.12.15р., та за період з 12.03.15р. по 20.12.15р.) інфляційних витрат у сумі 46 553,07 грн. ( за період з 01.02.15р. по 30.11.15р., та за період з 01.04.15р. по 30.11.15р.), пеня у сумі 50 517,04 грн. ( за період з 16.01.15р. по 15.07.15р., та за період з 12.03.15р. по 11.09.15р.) та суму судового збору у розмірі 7 368,37 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено -

Суддя ОСОБА_2