РІШЕННЯ

"15" лютого 2016 р.Справа № 921/1142/15-г/4

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бурди Н.М.

Розглянув справу

за позовом Комунального підприємства "Тернопільводоканал", вул. Танцорова, 7, м. Тернопіль, 46008

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Албаніс", вул. Вояків УПА, 2, с. Петриків, Тернопільський р-н., Тернопільська об., 47720

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1

про cтягнення заборгованості в сумі 25 179, 92 грн.

За участю представників сторін:

позивача: уповноважений Чорненький В. В., довіреність № 193/15 від 04.02.15р.

відповідача: не з'явився

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: не з'явився

Суть справи:

В розпочатому судовому засіданні представнику позивача процесуальні права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22, 81-1 ГПК України, роз'яснено.

Комунальне підприємство "Тернопільводоканал", вул. Танцорова, 7, м. Тернопіль звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Албаніс", вул. Вояків УПА, 2, с. Петриків, Тернопільський район, Тернопільська область про cтягнення заборгованості в сумі 25 179, 92 грн. за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення.

24.12.2015р. до початку судового засідання від позивача у справі через канцелярію суду надійшло письмове клопотання про долучення до матеріалів справи витребуваних ухвалою про порушення провадження у справі документів.

У судовому засіданні представником КП "Тернопільводоканал" оголошено короткий виклад обставин, що стали підставою для звернення із позовом до суду та позовні вимоги підтримано у повному обсязі.

В усних поясненнях представник відповідача заявив клопотання про залучення до участі у справі готельно-ресторанний комплекс "Братіслава" в якості відповідальної особи, яке судом відхилено як таке, що не передбачене нормами господарського процесуального законодавства та документально не підтверджене.

21.01.2016р. в судовому засіданні представником відповідача подано клопотання б/н від 20.01.2016р. про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору фізичну особу - підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1, обґрунтовуючи його тим, що до червня 2015 р. включно відповідач відбір води не здійснював у зв'язку із тимчасовим призупиненням діяльності підприємства, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено копію картки споживача - ТзОВ "Албаніс" за період з січня 2014р. по грудень 2015р. Також відповідач стверджував, що єдиним споживачем послуг з водопостачання та водовідведення за вказаний період був субабонент - ФОП ОСОБА_2 на підставі договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення №628 від 18.06.2009р.

Представник комунального підприємства "Тернопільводоканал" в данному судовому засіданні проти поданого клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, заперечень не заявив.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 21.01.2016 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено фізичну особу - підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, 01.10.2014р. у канцелярію суду подав супровідний лист № 1 від 01.10.2014р., згідно якого надав перелічені у ньому документи.

04.02.2016 року представником позивача через канцелярію суду подано клопотання №б/н від 29.01.2016 року про долучення доказів надіслання копії позовної заяви з додатками третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

11.02.2016р. відповідачем подано клопотання №2 за №161 від 10.02.2016 року, у якому він просить з метою дачі свідчень з приводу викладених в даному клопотанні фактів викликати в наступне судове засідання ОСОБА_4 - відповідального за господарську частину ресторану "Братіслава", що належить ФОП ОСОБА_2, обґрунтовуючи свою вимогу тим, що в присутності зазначеної особи щомісячно проводилася звірка показників лічильника товариства та субабонента - ресторану "Братіслава", проводилась перевірка представником водоканалу справності запірної арматури до усіх корпусів мотелю "Братислава" та встановлювалась наявність пошкодження водоводу.

Відповідач, явка якого не визнавалась судом обов'язковою, у судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (його представник) у судове засідання не з'явився, витребуваних документів не подав, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке направлялось йому за адресою: АДРЕСА_1 відділенням поштового зв'язку відправнику (господарському суду) не повернуто.

За змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто, повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що явка третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача не визнавалася судом обов'язковою, поданих доказів є достатньо для вирішення спору по суті, брати участь в судовому засіданні є правом, передбаченим ст.22 ГПК України, процесуальні документи надсилалися судом за юридичною адресою третьої особи, вказаною у позовній заяві, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, тому, з урахуванням приписів ч.1 ст.64 ГПК України, п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-08/140 від 15.03.2010р. "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами в господарському судочинстві", господарський суд вважає, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, повідомлена про час та місце розгляду справи, відтак, застосовуючи принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, що закріплені в п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України та, беручи до уваги забезпечення рівних та належних умов для надання доказів, необхідних для розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні, за правилами ст.75 ГПК України.

У відповідності до ст. 77 ГПК України розгляд справи неодноразово відкладався (востаннє до 15.02.2016р.) для надання можливості сторонам та третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, подати витребувані судом документи та прийняти участь у її розгляді.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу у відповідності до ст.81-1 ГПК України не здійснюється за відсутності відповідного клопотання представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представника позивача, господарським судом встановлено наступне:

- відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки;

- 30 вересня 2011р. між Комунальним підприємством "Тернопільводоканал" (надалі Виробник) та ТзОВ "Албаніс", (надалі Споживач) укладено договір № 412 про надання послуг з водопостачання та водовідведення (далі по тексту - Договір), у відповідності до умов якого Виробник зобов'язується здійснювати забезпечення Споживача питною водою та забезпечити відведення стічної води (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.2. договору споживач зобов'язується своєчасно і повністю оплатити надані йому послуги з водопостачання та водовідведення; належно експлуатувати водопровідні і каналізаційні мережі, пристрої та прилади на них, які перебувають у нього на балансі, а також забезпечувати доступ представників виробника до мереж, пристроїв та приладів на них; відповідати за справний стан і збереження водолічильників, водомірних вузлів та пломб, за санітарний стан приміщення водомірного вузла.

Згідно п. 1.3 договору сторони зобов'язуються належно виконувати умови даного договору, вимоги Закону України " Про житлово-комунальні послуги", Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу України № 190 від 27.06.2008 р., Правил приймання стічних вод у комунальну каналізацію м. Тернопіль, затверджених рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 650 від 14.07.2004 р., а також інших нормативно-правових актів, які регулюють відносини, що становлять предметом цього договору.

У відповідності до п. 2.1 Договору облік кількості використаної Споживачем води та прийняття стоків проводиться за показниками засобу (-ів) вимірювальної техніки, занесеного (-их) до Державного реєстру, з проведеною державною метрологічною атестацією, опломбованого (-их) водоканалом, який (-і) повинен встановлюватись на межі балансової належності мереж виробника та споживача, а в разі його (їх) відсутності - згідно порядку, встановленого Правилами.

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що Споживач до 25-го числа кожного місяця надає виробнику інформацію про кількість використаної води та стоків (поточні показники водолічильника, завірені печаткою і підписом посадової особи споживача) щодо всіх об'єктів, яким надаються послуги з водопостачання і водовідведення за даним договором.

Рахунки за надані виробником послуги щомісячно складаються на підставі затверджених у встановленому порядку тарифів та отримуються Споживачем в абонентному відділі КП "Тернопільводоканал" до 10 числа кожного місяця, наступного за тим, в якому подавались послуги. В будь-якому випадку вважається, що Споживач одержав рахунок за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення до 10 числа кожного місяця за попередній місяць. Окрім цього рахунки можуть вручатися представником Виробника чи пересилатися поштою (п. 2.7 Договору).

Згідно п. 2.8 Договору тарифи для Споживача на момент укладення договору становлять: водовідведення - 3,7(з ПДВ) грн/м. куб.; водопостачання - 2,80 (з ПДВ) грн/м. куб. У разі зміни тарифів, діючих на час укладання цього Договору, оплата Споживачем наданих йому послуг здійснюється за новими тарифами без зміни інших умов договору.

У відповідності до п. 2.11 Договору остаточний розрахунок за спожиті в поточному місяці послуги, Споживач проводить на підставі рахунків або інших платіжних документів, поданих Водоканалом, які підлягають оплаті споживачем у триденний строк після їх отримання, при цьому вихідні і святкові дні до уваги не беруться. Враховуючи можливість отримання рахунків споживачем в абонентному відділі виробника остаточна оплата спожитих послуг з водопостачання і водовідведення здійснюється споживачем в будь-якому випадку не пізніше 15 числа наступного місяця за тим, в якому були надані відповідні послуги.

У п. 2.13 договору передбачено, що оплата спожитих послуг з водопостачання та водовідведення здійснюється Споживачем шляхом перерахування коштів на поточний банківський рахунок Виробника, реквізити якого зазначено у цьому договорі або у відповідному рахунку про оплату послуг.

Окрім того, відповідач взяв на себе зобов'язання оплачувати виробнику також 20 % від загальної кількості стічних вод, що потрапляє у каналізаційні колодязі зливоприймачі у періоди дощів та сніготанення при роздільній і 100 % при загальносплавній системі каналізації за тарифами на послуги з водовідведення, затвердженим уповноваженим органом. У разі виявлення розбитих кришок люків колодязів провалів ґрунту біля люків колодязів на території Споживача, останнім оплачується на користь Виробника 100 % загальної кількості стічних вод, що потрапляє у каналізаційні колодязі та зливоприймачі у період дощів та сніготанення (п. 2.15. договору).

Загальна кількість таких стічних вод визначається розрахунковим методом відповідно до території Споживача за нормами ДСТУ 3013-95 "Правил контролю за відведенням дощових і снігових вод з території міст і промислових підприємств", дані гідрометеослужби та інформацією споживача.

Згідно п. 5.1 Договору визначено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє протягом одного року, а в частині своєчасно не виконаних зобов'язань - до моменту їх повного виконання.

У п. 5.2 Договору сторони обумовили, що він вважається щорічно продовженим на тих самих умовах, якщо за один місяць до закінчення терміну його дії жодна із Сторін не направить іншій Стороні письмової заяви про припинення дії договору.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач, на виконання умов Договору, надав відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення, в тому числі відведення і очищення стічних вод в період дощів та сніготанення, з липня 2015 року по вересень 2015 року на суму 16172,56 грн, що підтверджується рапортами про використання холодної води та карткою споживача (копії даних документів знаходяться у матеріалах справи).

При цьому, облік води використаної Споживачем, відповідно до п.2.1 Договору, визначається за показниками водолічильника. Показники водоміра зазначено у рапортах про використання холодної води та рахунках з централізованого водопостачання та водовідведення (копії знаходяться в матеріалах справи).

Кількість господарсько - побутових стічних вод, визначається пропорційно до кількості води, отриманої з комунального водопроводу відповідно до п.1 п.5.29 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу України № 190 від 27.06.2008р. (далі по тексту - Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення №190).

Тарифи на послуги водопостачання та водовідведення затверджені постановами № 560 від 23.05.2014р. та № 883 від 26.03.2015 р. Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

І так як ТзОВ "Албаніс" свої зобов'язання по оплаті вартості наданих послуг у встановлений умовами договору № 412 від 30.09.2011р. про надання послуг з водопостачання та водовідведення строк не виконав, тому КП "Тернопільводоканал" звернувся до господарського суду з позовом про примусове стягнення заборгованості в сумі 25 179, 92 грн. за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення.

Оцінивши зібрані у справу докази та дослідивши норми чинного законодавства, що регулюють розглядувані правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке:

У відповідності до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Матеріали справи свідчать, що між КП "Тернопільводоканал" та ТзОВ "Албаніс" виникли зобов'язання, що випливають із договору про надання послуг, згідно якого та в силу ст. 901 Цивільного кодексу України, одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з: підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням; підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов'язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення; об'єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об'єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення на підставі укладених ними договорів; власниками будинків, що перебувають у приватній власності.

Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті.

Згідно з ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води, зокрема зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

В процесі розгляду справи судом встановлено, що на виконання умов договору № 412 про надання послуг з водопостачання та водовідведення від 30.09.2011р. позивач у період з липня 2015 року по вересень 2015 року надав відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення, в тому числі відведення і очищення стічних вод в період дощів та сніготанення, на суму 16172,56 грн, що підтверджується рапортами про використання холодної води та карткою споживача (копії даних документів знаходяться у матеріалах справи), у зв'язку з чим, враховуючи вимоги п. 2.11 Договору, останньому було надіслано рахунки з централізованого водопостачання та водовідведення №412 від 31.07.2015р., №412 від 31.08.2015р., №412 від 30.09.2015р., які Споживач - ТзОВ "Албаніс" у строки, визначені п. 2.11 Договору, не оплатив.

Відповідно до частини 2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Приймаючи до уваги наведене та беручи до уваги те, що всупереч умов договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення № 412 від 30.09.2011 р. та вимог діючого законодавства, свої зобов'язання по оплаті вартості наданих послуг відповідач не виконав, а тому суд визнає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги за договором в сумі 16172,56 грн правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 4 статті 231 ГК України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до п. 4.1. договору за несвоєчасні розрахунки за надані, згідно даного договору послуги, Споживач сплачує на користь Виробника пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше ста відсотків загальної суми боргу.

Також порядок нарахування пені у відповідному відсотковому розмірі від суми простроченого платежу передбачено статтею 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій". У такому випадку нарахування пені здійснюється не за Законом України "Про відповідальність за невиконання грошових зобов'язань", а на підставі спеціального нормативного акта, який регулює відповідні правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

З огляду на вказане, позивач просить стягнути з відповідача 8 500,96 грн пені, нарахованої з 16.08.2015р. по 29.11.2015р.

Господарський суд, враховуючи положення названих норм законодавства, умови договору № 412 від 30.09.2011р. та матеріали справи, здійснивши перерахунок заявленої до стягнення суми неустойки по кожному рахунку окремо з врахуванням часткової їх оплати, дійшов висновку про обґрунтованість, підставність нарахування та заявлення до стягнення 8500,96 грн пені.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до поданого позивачем розрахунку розмір втрат від інфляції за вересень 2015 р. складає 366 грн 65 коп., три проценти річних від простроченої суми за період з 16.08.2015р. по 29.11.2015р. становить 139 грн 75 коп.

Оцінивши поданий позивачем розрахунок втрат від інфляції в сумі 366 грн 65 коп. та трьох відсотків річних в розмірі 139 грн 75 коп., суд, здійснивши власний арифметичний їх перерахунок, вважає заявлені вимоги в цій частині правомірними, обґрунтованими і такими, що відповідають вимогам закону та умовам договору, а тому задовольняються судом.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На день розгляду справи докази погашення відповідачем заборгованості в матеріалах справи відсутні.

Встановивши наведені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги КП "Тернопільводоканал" про стягнення з ТзОВ "Албаніс" підлягають до задоволення як обґрунтовано заявлені, належним чином доведені та по суті неоспорені відповідачем.

Заперечення відповідача, викладені ним у клопотанні від 21.01.2016р. (вх. номер 3913), клопотанні №2 за №161 від 10.02.2016 року, підтримані його представником в судових засіданнях, судом до уваги не приймаються з врахуванням того, що :

- його (відповідача) відносини з КП "Тернопільводоканал" виникли із договору про надання послуг, відповідно питання виконання зобов'язань по оплаті води згідно із показниками лічильників випливають саме із його (договору ) умов;

- відносини ж ТзОВ "Албаніс" та ФОП ОСОБА_2, якому належить ресторан "Братіслава" , не випливають із зазначеного вище договору, а тому будь-які спірні питання , що існують між ними, можуть буди предметом іншого спору;

- посилання ж відповідача на те, що ним не здійснюється господарська діяльність та не використовується вода, а витік води стався внаслідок пошкодження водогону у період, коли єдиним користувачем був ФОП ОСОБА_2, спростовуються поясненнями його ж представника про те, що власником водогону, на якому стався витік, є ТзОВ "Албаніс", відповідно і відповідальним за нього, як власник, є саме він.

Клопотання відповідача (№161 від 10.02.2016 року) про виклик в судове засідання відповідального працівника ФОП ОСОБА_2 (третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача) ОСОБА_4 з метою дачі свідчень з приводу викладених у вказаному клопотанні фактів судом відхилено з огляду на те, що :

- відповідно до ст. 18 Господарського процесуального кодексу України до складу учасників судового процесу входять: сторони, треті особи, прокурор, інші особи, які беруть участь у процесі у випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, участь свідків у господарському процесі Господарським процесуальним кодексом України не передбачена;

- відповідно до ст. 32 ГПК України визначено види доказів, до яких належать письмові та речові докази, висновки судових експертів, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що відповідачем не обґрунтовано те, яким чином свідчення ОСОБА_4 вплинуть на результати розгляду даного спору, тому, господарський суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про його виклик.

Судові витрати, у відповідності з вимогами ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 43-44, 49, 82-85, ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Албаніс", вул. Вояків УПА, 2, с. Петриків, Тернопільський р-н., Тернопільська область, ідент. код 14034669 на користь Комунального підприємства "Тернопільводоканал", вул. Танцорова, 7, м. Тернопіль , ідент. код 03353845 - 25 179 (двадцять п'ять тисяч сто сімдесят дев'ять) грн. 92 коп., з яких: 16 172 (шістнадцять тисяч сто сімдесят дві) грн. 56 коп. боргу, 8500 (вісім тисяч п'ятсот) грн 96 коп. пені, 366 (триста шістдесят шість) грн 65 коп. інфляційних, 139 (сто тридцять дев'ять) грн 75 коп. 3% річних, 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн 00 коп. в повернення сплаченого судового збору

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Повне рішення складено 19.02.2016р.

Суддя Н.М. Бурда