РІШЕННЯ

"25" січня 2016 р.Справа № 921/1145/15-г/3

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Боровець Я.Я.

розглянув матеріали справи

за позовом: Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради, бул. Шевченка, 21, м. Тернопіль, 46001

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення заборгованості в сумі 9 837,37 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Сухарська А.В. - представник (довіреність № 266/9-у від 14.02.2013 р.)

від відповідача: не з'явився

Учаснику судового процесу в судовому засіданні оголошено склад суду та роз'яснено його права і обов'язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України.

За відсутності відповідного клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснювалася.

В судовому засіданні 25.01.2016 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради звернулося до господарського суду з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 23 969,15 грн., 2 805,33 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язання, 162,89 грн. - три проценти річних від простроченого боргу.

Ухвалою господарського суду від 04.12.2015 р. порушено провадження по справі та призначено її до розгляду на 22.12.2015 р., який в порядку ст. 77 ГПК України відкладався на 13.01.2016 р. та 25.01.2016 р. з підстав, викладених у відповідних ухвалах.

Ухвалою суду від 13.01.2016 р. заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просив суд стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі в сумі 6 869,15 грн., пені в сумі 2 805,33 грн. та трьох процентів річних в сумі 162,89 грн., прийнято до розгляду.

Таким чином, ціна позову, з урахуванням зменшення розміру позовних вимог становить 9 837,37 грн.

Представник позивача в судових засіданнях 22.12.2015 р., 13.01.2016 р. та 25.01.2015 р. позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

В судовому засіданні 25.01.2015 р. представник позивача клопотанням № 59/9-у від 25.01.2016 р. (вх. № 4053 від 25.01.2016 р.) повідомила суд про часткову сплату відповідачем заборгованості по орендній платі в сумі 2 650,00 грн., на підтвердження чого долучила копію банківської виписки. Решту позовних вимог підтримала у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 64 ГПК України, за змістом якої ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою, а у разі ненадання такої інформації - за адресою їх місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності осіб за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження вручена їм належним чином.

Поштові повідомлення про відправлення ухвали про порушення провадження у справі від 04.12.2015 р. та ухвали від 22.12.2015 р. відповідачу - Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1, повернуто відділом поштового зв'язку по причині, зазначеній у довідці "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до роз'яснень Вищого господарського суду України, викладених в інформаційному листі № 01-8/482 від 13.08.2008 року, до повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

За змістом підпункту 3.9.1. п. 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 (із змін. і доп.) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. У разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до ст. 33 ГПК України обов'язок доказування і подання доказів покладено на обидві сторони, суд згідно зі ст. 75 ГПК України розглядає справу за відсутності відповідача за наявними матеріалами.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно та об'єктивно оцінивши подані докази в їх сукупності, судом встановлено:

Згідно ст. 1 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями (ч. 1 ст. 179 ГК України).

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є Договори та інші правочини.

Згідно ст. 67 ГК України відносини підприємств з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечить законодавству України.

Відповідно до положень ст.ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договору не вимагалася.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

До виконання господарських договорів, згідно ч. 1 ст. 193 ГК України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

16.07.2014 р. між Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради, а Управлінням обліку і контролю за використанням комунального майна, як уповноваженого органу по укладенню договорів оренди в особі начальника управління ОСОБА_3, який діяв на підставі Положення про Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради, затвердженого рішенням Тернопільської міської ради від 05.01.2011 р. № 6/4/51 та від 17.05.2012 р. № 6/21/24 (далі Орендодавець/позивач) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, який діяв на підставі виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (далі Орендар/відповідач), укладено Договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна що належить до комунальної власності № 3027, відповідно до умов якого сторони взяли на себе зобов'язання:

- Орендодавець на підставі рішення виконавчого комітету міської ради від 02.07.2014 р. № 611 передає, а Орендар 16.07.2014 р. приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно (нежитлові приміщення) комунальної власності (надалі Майно) площею 99,6/33,8 кв.м. розміщене за адресою АДРЕСА_2, на другому поверсі, що знаходиться на балансі Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради, вартість якого визначена згідно з висновком про вартість майна/актом оцінки станом на 28.02.2014 р. і становить 256 610,00 грн. без ПДВ. Майно передається з метою використання під здійснення побутового обслуговування населення (п. 1.1 умов договору оренди).

Згідно п.п. 2.1 умов договору, Орендар вступає у строкове платне користування майном одночасно із підписанням сторонами договору та акту приймання-передачі майна. Обов'язок щодо складання акта приймання - передавання покладається на Орендодавця.

Відносини між Орендарем і Орендодавцем припиняються з дати зазначеної в Договорі оренди та акті передачі - приймання орендованого майна від Орендаря до Орендодавця. Майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання - передачі (п. 2.7 умов договору оренди).

Порядок розрахунку орендної плати встановлено в розділі 3 договору оренди, відповідно до яких такий розрахунок проводиться на підставі Положення про оренду комунального майна територіальної громади м. Тернополя, затвердженого рішенням міської ради № 6/9/14 від 20.06.2011 р. "Про удосконалення порядку оренди майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Тернополя" або за результатами конкурсу на право оренди комунального майна. Орендна плата розрахована за базовий місяць (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) червень 2014 р. та становить без ПДВ - 1 667,16 грн. та 333,43 грн. ПДВ та вноситься Орендарем протягом 10 днів з дня підписання договору. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць та індекс інфляції за наступний місяць оренди, і перераховується Орендарем на рахунок уповноваженого органу по укладенню договорів Орендодавця не пізніше 15 числа наступного місяця (п.п. 3.1, 3.2, 3.6 умов договору оренди).

Відповідно до п. 3.7 договору оренди, Орендодавець зобов'язаний підготувати рахунок на сплату орендної плати до 10 числа місяця наступного за місяцем за який сплачується орендна плата, а Орендар зобов'язується направити представника для отримання рахунку від уповноваженого органу по укладенню договорів оренди до 15 числа місяця, такий рахунок вручається представнику орендаря під підпис або направляється рекомендованим листом.

Орендар зобов'язується своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату за користування майном та плату за користування земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, також за право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, без визначення меж земельної ділянки на місцевості у відповідності до розділу 3 та розділу 4 договору (п. 5.3 умов договору оренди).

Відповідно до п. 10.1 умов договору оренди, останній укладено строком на 35 місяців, що діє з 16.07.2014 р. по 15.06.2017 р. включно.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України сторони повинні належним чином та в установлений договором чи законом строк виконувати взяті зобов'язання.

Факт передачі відповідачеві приміщення площею 99,6/33,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_3, підтверджується Актом передавання нежитлових приміщень в оренду від 16.07.2014 р.

Відповідач в порушення умов договору оренди, не вносив вчасно орендну плату та допустив заборгованість за період грудень 2015 р. в сумі 6 869,15 грн. (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог № 21/9-у від 12.01.2016 р.).

Направлені позивачем на адресу відповідача претензії № 442/9-у від 16.04.2015 р., № 522/9-у від 18.05.2015 р., № 610/9-у від 16.06.2015 р., № 720/9-у від 17.07.2015 р., № 900/9-у від 16.09.2015 р., № 1039/9-у від 19.10.2015 р., № 137/9-у від 17.11.2015 р. залишені останнім без відповіді та задоволення.

В процесі розгляду справи відповідачем частково погашено заборгованість по орендній платі в розмірі 2 650,00 грн., що підтверджується копією банківської виписки, а тому провадження у справі в цій частині припиняється на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України, за відсутністю предмету спору.

Приймаючи до уваги, що згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а тому позовні вимоги про стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 заборгованості в сумі 4 219,15 грн., які неоплачені станом на день розгляду спору, підлягають до задоволення як обґрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи, та не спростовані відповідачем належними доказами.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України, ст. 230 ГК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), іншими видами забезпечення встановленими договором або законом.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, згідно ст. 232 ГК України припиняється через шість місяців від дня коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 9.4 умов договору, за несвоєчасне або не в повному обсязі внесення орендної плати Орендар сплачує пеню (від несплаченої суми) в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який сплачується пеня, за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Матеріалами справи підтверджено порушення відповідачем строків оплати орендної оплати, у зв'язку з чим позивачем нараховано на суму заборгованості пеню за період з 16.05.2015 р. по 27.11.2015 р. в розмірі 2 805,33 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, повинен на вимогу кредитора сплатити борг з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

Слід зазначити, що передбачені ст. 625 ЦК України втрати пов'язані з інфляційними процесами в державі, за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три проценти річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно оплачені боржником, тому дані платежі не є відповідальністю за порушення грошового зобов'язання і не відносяться до санкцій.

Позивачем на суми простроченої заборгованості нараховані 162,89 грн. - 3% річних за період з 15.05.2015 року до 27.11.2015 року.

Розглянувши надані позивачем розрахунки пені та річних, суд приймає їх як правомірні та обґрунтовані, а позовні вимоги в цій частині вважає такими, що доведені матеріалами справи.

Відповідно ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

З огляду на викладене, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності власної правової позиції. Спір повинен вирішуватись на користь тієї сторони, яка за допомогою відповідних процесуальних засобів переконала суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень. Відповідно до принципу змагальності сторони, інші особи, які беруть участь у справі, якщо вони бажають досягти бажаного для себе, або осіб, на захист прав яких подано позов, найбільш сприятливого рішення, зобов'язані повідомити суду усі юридичні факти, що мають значення для справи, вказати або надати докази, які підтверджують чи спростовують ці факти, а також вчинити інші передбачені законом дії, спрямовані на те, аби переконати суд у своїй правоті.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивач надав суду всі належні та допустимі докази, які дають можливість суду частково задоволити позовні вимоги та стягнути з відповідача 4 219 грн. 15 коп. заборгованості по орендній платі, 2 805 грн. 33 коп. пені, 162 грн. 89 коп. - 3% річних.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України, судові витрати по справі відшкодовуються за рахунок відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 625, 629, 655 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 1, 2, 4-3, 12, 32, 33, 34, 44, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради, бул. Шевченка, 21, м. Тернопіль, 46001 () 4 219 грн. 15 коп. заборгованості по орендній платі, 2 805 грн. 33 коп. пені, 162 грн. 89 коп. - 3% річних та 1 218 грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

4. У частині позовних вимог щодо стягнення 2 650,00 грн. заборгованості по орендній платі провадження у справі припинити.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили в десятиденний строк з дня його прийняття (виготовлення та підписання повного тексту).

6. Сторони вправі подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили протягом десяти днів з дня його прийняття (виготовлення та підписання повного тексту), через місцевий господарський суд.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 24.02.2016 року.

Суддя Боровець Я.Я.