ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2016 р. Справа № 914/3837/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді М.І. Хабіб

суддів О.В. Зварич

ОСОБА_1

при секретарі Карнидал Л.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ВТБ І КО,б/н, б/д (вх.№01-05/461/16 від 26.01.2016)

на рішення Господарського суду Львівської області від 12.01.2016

у справі № 914/3837/15

за позовом : Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача : Товариства з обмеженою відповідальністю ВТБ І КО, м. Львів

про демонтаж тимчасової споруди.

за участю представників:

позивача: ОСОБА_2 (довіреність №34-вих-05 від 04.01.2016)

відповідача: не зявився (належно повідомлений)

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2015 року Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради звернулась до Господарського суду Львівської області з позовом до ТОВ «ВТБ І КО» про демонтаж тимчасової споруди на пр. Червоної Калини, 109 у м. Львові. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на підставі ухвали Львівської міської ради від 01.06.2011 №566 сторони уклали договір №68-11 від 18.10.2011 на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення тимчасової споруди терміном на 3 роки. Термін дії договору закінчився 18.10.2014. Ухвалою Львівської міської ради №4527 від 23.04.2015 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова» затверджено перелік тимчасових споруд, термін здійснення підприємницької діяльності у яких продовжено, та ухвалено продовжити до 30.12.2016 договори оренди на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності для розміщення тимчасової споруди . До цього переліку не увійшла тимчасова споруда на пр. Червоної Калини, 109 у м. Львові.

Посилаючись на п.2.2.5 договору оренди, пункти 5.7, 7.1, 7.1.1 Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, затвердженого ухвалою Львівської міської ради №4526 від 23.04.2015, якими встановлено обовязок орендаря демонтувати тимчасову споруду після закінчення терміну дії договору оренди, розпорядження Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 30.07.2015 №353, яким зобовязано відповідача демонтувати тимчасову споруду в термін до 20.08.2015, позивач вказує на невиконання відповідачем свого обовязку щодо демонтажу тимчасової споруди та просить задоволити позов.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.01.2016 у справі №914/3837/15 (суддя О.З. Долінська) позов задоволено. Зобовязано ТОВ «ВТБ І КО» здійснити демонтаж тимчасової споруди на просп. Червоної Калини, 109 у м. Львові. Стягувачем визначено Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради. Присуджено до стягнення з ТОВ «ВТБ І КО» на користь Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради 1 218 грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивоване ст. 11, 13, 509 ЦК України, ст. 283 ГК України, ст.ст. 1, 20, 21 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», ст. 28 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №244 від 21.10.2011, Правилами благоустрою та утримання території м. Львова, затверджені ухвалою Львівської міської ради №816 від 26.10.2000. При задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що в порушення умов договору та норм чинного законодавства відповідач не виконав свого обовязку щодо демонтажу тимчасової споруди на просп. Червоної Калини, 109 у м. Львові у звязку з закінченням терміну дії дозволу на встановлення тимчасової споруди та терміну дії договору оренди №68-11 від 18.10.2011. При цьому суд відхилив доводи відповідача про те, що договір оренди діє, та вказав, що після закінчення терміну дії відповідного дозволу на розміщення тимчасової споруди така споруда підлягає демонтажу або дозвіл має буди перереєстрований не пізніше 20 днів після закінчення його дії. Без відповідного дозволу споруда вважається самовільно встановленою та підлягає примусовому демонтажу. Сама лише наявність договору не дає права після закінчення терміну дії відповідного дозволу на подальше розміщення тимчасової споруди.

Відповідач не погодився з названим рішенням, подав апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 12.01.2016 у даній справі, прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Скаржник посилається на ст. 764 ЦК України та ч.2 ст.17 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» та вказує, якщо наймач користується майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Від позивача протягом одного місця з моменту закінчення терміну дії договору оренди жодних заяв щодо припинення його дії чи заперечень проти продовження його дії не надходило. Відтак вважає, що строк дії договору №68-11 від 18.10.2011 на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності продовжений до 18.10.2017 і правові підстави для демонтажу тимчасової споруди за адресою пр. Червоної Калини, 109 у м. Львові відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти доводів скаржника, посилається на Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №244 від 21.10.2011 та ухвалу Львівської міської ради №3190 від 20.03.2014 «Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львова» та зазначає, що розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності допускається за умови наявності паспорта привязки тимчасової споруди. У разі встановлення тимчасової споруди без такого паспорта привязки, остання підлягає демонтажу.

Скаржник явки свого представника в судове засідання апеляційного суду 16.02.2016 не забезпечив, його представник ОСОБА_3 подав клопотання (вх. № 01-04/1210/16 від 15.02.2016) про відкладення розгляду справи у звязку із його участю 16.02.2016 у судовому засіданні Апеляційного суду Львівської області.

Представник позивача підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, надав усні пояснення, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Щодо клопотання скаржника про відкладення розгляду справи заперечив.

Розглянувши клопотання представника скаржника про відкладення розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення з огляду на наступне.

Згідно з п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011 N 18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Незявлення в судове засідання представника скаржника не унеможливлює розгляду справи. Слід також зазначити, що суд апеляційної інстанції не визнавав обовязковою явку представників сторін в судове засідання.

Крім того, причиною неможливості участі в даному судовому засіданні представник скаржника вказує на його участь в іншому судовому засіданні. Однак, надання переваги одному судовому засіданню над іншим не можна вважати поважною причиною неможливості його явки в судове засідання. Разом з тим, чинне законодавство не обмежує представництво інтересів сторони у суді певним колом осіб, тому при неможливості явки в судове засідання конкретного представника, сторона не позбавлена права на представлення її інтересів в суді іншим представником.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Ухвалою Львівської міської ради № 566 від 01.06.2011 відповідачу надано дозвіл на розміщення тимчасової споруди площею 60 кв.м на проспекті ОСОБА_4 , 109 у м. Львові терміном на 3 роки для здійснення підприємницької діяльності, шляхом включення її до Перспективної схеми розміщення малих архітектурних форм як частини Програми комплексного благоустрою території міста (Додаток 1-НД до названої ухвали) (а.с. 104-105).

Управління архітектури Львівської міської ради листом №5-10637/2401 від 04.10.2011 погодило відповідачу проект зблокованих павільйонів на просп. Червоної Калини, 109 (а.с. 114)

Сихівською районною адміністрацією Львівської міської ради 13.10.2011 відповідачу надано дозвіл №145 на тимчасове порушення благоустрою при виконанні робіт із встановлення двох заблокованих павільйонів на пр. Червоної Калини, 109 у м. Львові (а.с. 113).

18.10.2011 Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (орендодавець) та ТОВ «ВТБ І КО»(орендар) уклали договір №68-11 на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення малої архітектурної форми площею 60 кв.м за адресою: м. Львів, пр. Червоної Калини, 109 на термін відповідно до ухвали Львівської міської ради №566 від 01.06.2011.

За умовами договору орендар зобовязується, зокрема, не встановлювати обєкти соціально-культурного, торгівельного та іншого призначення без дозволу на їх розміщення( п.2.2.1); після закінчення терміну дії дозволу, який вказаний в ухвалі від 01.06.2011 №566, протягом 20 днів проводити його перереєстрацію у орендодавця ( п.2.2.4); демонтувати обєкт соціально-культурного, торгівельного та іншого призначення при скасуванні ухвали, після закінчення терміну дії цього договору, а також у разі виникнення потреби для реконструкції, ремонту чи будівництва на місці розташування обєкта соціально-культурного, торгівельного та іншого призначення( п.2.2.5).

Згідно з п.6.3 договір припиняється після закінчення терміну його дії, або розривається достроково за згодою сторін.

Після закінчення терміну дії цього договору подальші взаємовідносини сторін регулюються укладенням нового договору ( п.6.9).

Термін дії договору встановлений на 3 роки (п.7 договору).

Згідно з п.8 договору додатком до договору є ухвала Львівської міської ради № 566 від 01.06.2011.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем, після закінчення 3-річного терміну дії дозволу на розміщення тимчасової споруди на проспекті ОСОБА_4, 109, встановленого ухвалою Львівської міської ради №566 від 01.06.2011, та після закінчення терміну дії договору на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди №68-11, термін дії дозволу на розміщення тимчасової споруди за цією адресою відповідачу не був продовжений, новий дозвіл не був наданий, як і не був укладений новий договір на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності. Проте, відповідач не демонтував тимчасову споруду, встановлену на проспекті ОСОБА_4, 109, що підтверджується актом обстеження від 14.07.2015, складеним працівниками позивача та КП «Адміністративно-технічне управління».

Розпорядженням голови Сихівської районної адміністрації від 30.07.2015 №353 зобовязано відповідача в термін до 20.08.2015 добровільно здійснити демонтаж самовільно розміщеної тимчасової споруди за адресою пр. Червної Калини, 109 у м. Львові.

Назване розпорядження відповідач не виконав, згідно з актом обстеження тимчасової споруди на пр. Червоної Калини,109 від 16.09.2015 тимчасова споруда не демонтована.

Дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до частини 1 ст.20 ЗУ ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.

В силу частини 4 ст. 20 цього Закону рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Згідно зі ст. 21 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» елементами (частинами) об'єктів благоустрою є, зокрема, покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до діючих норм і стандартів; зелені насадження, малі архітектурні форми тощо. Мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об'єкта благоустрою. До малих архітектурних форм належать, зокрема, альтанки, павільйони, навіси. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об'єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.

Статтею 10 названого Закону встановлено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема, затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; затвердження правил благоустрою територій населених пунктів. До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів.

Згідно з Правилами благоустрою м. Львова, затвердженими ухвалою Львівської міської ради № 376 від 21.04.2011, з наступними змінами і доповненнями ( далі Правила благоустрою), самочинне встановлення (малої архітектурної форми, відкритого літнього майданчика, засобу зовнішньої реклами) це встановлення малої архітектурної форми, відкритого літнього майданчика, засобу зовнішньої реклами, дозвіл на встановлення яких не видавався або закінчився і не був продовжений у передбачені терміни або був скасований у встановленому порядку. Самочинне встановлення малої архітектурної форми, відкритого літнього майданчика, засобу зовнішньої реклами тощо є порушенням Правил благоустрою. Самочинно встановлені ОСОБА_5 підлягають демонтажу особою, яка самочинно встановила МАФ, за власні кошти або відповідною районною адміністрацією з подальшим відшкодуванням власниками витрат на демонтаж перевезення та зберігання самочинно збудованих МАФ їх власниками (пункти 1.10, 12.2.6, 20.1.24 Правил благоустрою).

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджено матеріалами справи, ухвалою Львівської міської ради № 566 від 01.06.2011 відповідачу був наданий дозвіл на розміщення тимчасової споруди площею 60 кв.м на проспекті ОСОБА_4 , 109 у м. Львові терміном на 3 роки для здійснення підприємницької діяльності. На підставі названої ухвали міської ради з відповідачем був укладений договір №68-11 від 18.10.2011 на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення тимчасової споруди строком на 3 роки. За умовами договору після закінчення терміну дії дозволу та терміну дії договору відповідач мав демонтувати тимчасову споруду, однак не демонтував, хоча термін дії дозволу на розміщення тимчасової споруди відповідачу не був продовжений, новий дозвіл не був наданий, як і не був укладений новий договір на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності.

Відтак згідно з Правилами благоустрою м. Львова, затвердженими ухвалою Львівської міської ради № 376 від 21.04.2011, з наступними змінами і доповненнями, тимчасова споруда відповідача є самовільно встановленою та підлягає демонтажу.

Апеляційний суд відхиляє доводи відповідача про чинність договору оренди №68-11 від 18.10.2011, відтак про правомірність розміщення тимчасової споруди, з огляду на наступне.

Згідно з Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва, та житлово-комунального господарства України №244 від 21.10.2011, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 р. за N 1330/20068 ( далі Порядок), підставою для розміщення тимчасової споруди визначено паспорт прив'язки тимчасової споруди, який оформлюється органом з питань містобудування та архітектури виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації. Строк дії паспорта прив'язки визначається органом з питань містобудування та архітектури виконавчого органу відповідної ради або районної державної адміністрації відповідно до генерального плану, плану зонування та детального плану територій та з урахуванням строків реалізації їх положень ( пункти 2.1, 2.7,2.17 Порядку). Встановлення тимчасової споруди здійснюється відповідно до паспорта прив'язки, відхилення від паспорта прив'язки тимчасової споруди не допускається (п.2.20, 2.21 Порядку). Відповідно до п.2.30 Порядку у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив'язки, самовільного встановлення тимчасової споруди така тимчасова споруда підлягає демонтажу.Розміщення тимчасової споруди самовільно забороняється (п.2.31 Порядку). Документація щодо тимчасових споруд, видана до набрання чинності даним Порядком, дійсна до закінчення її терміну дії (п.2.35 Порядку).

Пунктом 2.1 Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, затвердженого ухвалою Львівської міської ради №3190 від 20.03.2014 (далі Положення), встановлено, що розміщення тимчасових споруд (ТС) здійснюється замовником відповідно до паспорту привязки, плану земельної ділянки та договору оренди земельної ділянки або договору оренди окремих конструктивних елементів. Термін дії паспорта привязки встановлюються відповідно до терміну, зазначеного в ухвалі міської ради про погодження розміщення ТС, з урахуванням містобудівної документації і Комплексної схеми розміщення ТС ( п. 3.15). Пунктом 5.5 цього Положення передбачено, що договір оренди окремих конструктивних елементів благоустрою для розміщення тимчасових споруд укладається на термін, визначений у відповідній ухвалі міської ради, при цьому строк чинності договору обчислюється з моменту прийняття ухвали. Згідно з п.5.7 названого Положення продовження терміну дії договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою для розміщення тимчасових споруд здійснюється на підставі відповідних ухвал міської ради з дотриманням вказаних в ухвалах термінів.

Отже, названими Порядком та Положенням, чинними на момент закінчення терміну дії дозволу на розміщення тимчасової споруди на проспекті ОСОБА_4, 109 у м. Львові, наданого відповідачу ухвалою міської ради № 566 від 01.06.2011, та терміну дії договору оренди №68-11 від 18.10.2011, встановлено, що підставою для розміщення ТС є паспорт прив'язки ТС, який видається управлінням архітектури на термін, визначений в ухвалі міської ради, та договір оренди окремих конструктивних елементів благоустрою.

Аналогічні вимоги щодо правових підстав та терміну розміщення ТС викладені у пунктах 2.1,3.9 Положення про порядок розміщення ТС для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, затвердженого ухвалою Львівської міської ради №4526 від 23.04.2015.

Ухвалою Львівської міської ради №4527 від 23.04.2015 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова» затверджено перелік тимчасових споруд, термін здійснення підприємницької діяльності у яких продовжено, та ухвалено продовжити до 30.12.2016 договори оренди на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності для розміщення тимчасової споруди. До цього переліку не увійшла тимчасова споруда на пр. Червоної Калини, 109 у м. Львові.

Таким чином апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що правові підстави для розміщення відповідачем ТС на пр. Червоної Калини, 109 у м. Львові, відсутні, оскільки термін дії попереднього дозволу закінчився, а новий дозвіл не наданий, відсутній паспорт привязки ТС, термін дії договору оренди №68-11 від 18.10.2011 закінчився і його дію не продовжено. Крім того, як вірно вказав суд першої інстанції, сам по собі договір оренди без відповідної ухвали міської ради та без паспорта привязки ТС, не може бути підставою для розміщення ТС.

Згідно з п.1.3 Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, затвердженого ухвалою Львівської міської ради №4526 від 23.04.2015, самовільно встановлена ТС це ТС, яка встановлена за відсутності одного із документів, передбачених цим Положенням: ухвали міської ради, договору оренди земельної ділянки чи договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою, паспорта привязки ТС. В силу пунктів 7.1, 7.6, 7.8 цього Положення самовільно встановлені споруди підлягають демонтажу субєктом господарювання.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції про демонтаж тимчасової споруди на пр. Червоної Калини, 109 у м. Львові правомірним та обгрунтованим.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст.ст. 33,34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що скаржником не доведено, доказів не подано наявності підстав, передбачених ст. 104 ГПК України, для скасування чи зміни рішення та для задоволення апеляційної скарги.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.43, 49, 91, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 12.01.2016 у справі № 914/3837/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Постанова підписана 22.02.2016

ОСОБА_5 Хабіб

Суддя О.В. Зварич

Суддя Я.О. Юрченко