ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.02.2016 р. Справа№ 914/2683/15

Суддя Запотічняк О.Д. при секретарі Зубрицькій М.О.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ГАЛНАФТА про відстрочку виконання строком на 1 рік рішення Господарського суду Львівської області від 22.09.2015р.

у справі №914/2683/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства Укртранснафта, м.Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ГАЛНАФТА, м.Дрогобич, Львівська область,

про: стягнення 1 005 737,47 грн.

За участю представників сторін:

Від заявника (відповідача): ОСОБА_1 представник;

Від позивача: ОСОБА_2- представник;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 22.09.2015 року у справі №914/2683/15 позовні вимоги задоволено повністю та стягнено з Товариства з обмеженою відповідальністю ГАЛНАФТА на користь Публічного акціонерного товариства Укртранснафта 600 013,83 грн. пені, 333721,98 грн. інфляційних втрат, 72 001,66 грн. 3% річних та 20 114,75 грн. судового збору.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18.11.2015р. рішення господарського суду Львівської області від 22.09.2015р. залишено без змін.

На виконання рішення Господарського суду Львівської області від 22.09.2015р. та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 18.11.2015р., Господарським судом Львівської області 01.12.2015р. було видано відповідний наказ.

20.01.2016р. відділом державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 01.12.2015р. №914/2683/15.

05.02.2016р. на адресу суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю ГАЛНАФТА про відстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 22.09.2015р. строком на 1 рік

Ухвалою від 08.02.2016р. суд призначив розгляд заяви в судовому засіданні на 17.02.2016р.

В судове засідання 17.02.2016р. зявилися представники сторін. Представник заявника підтримав подану заяву в повному обсязі, просив суд її задоволити та відстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 22.09.2015р. по справі №914/2683/15 строком на 1 (один) рік, починаючи з дати винесення судом рішення.

Обґрунтовуючи подану заяву представник заявника стверджує, що станом на дату подання даної заяви Товариство не має фінансової можливості виконати вказане судове рішення, оскільки, протягом останніх років відбулася зупинка виробничо-господарської діяльності підприємства, а за 2015 рік товариство отримало збитки на суму 30 350 000 грн.

Окрім того, у товариства наявний податковий борг з ПДВ в сумі 93 741 434,12 грн, і як наслідок майже все майно підприємства опинилось в податковій заставі.

Представник вважає, що оскільки у підприємства відсутні на даний час обігові кошти для сплати вищенаведеної заборгованості, негайне примусове виконання рішення господарського суду Львівської області від 22.09.2015 року унеможливить виплату поточної заробітної плати працівникам Товариства та здійснення бюджетних платежів, що призведе до повної зупинки виробництва з непрогнозованими наслідками стосовно можливості відновлення виробництва та платоспроможності Товариства.

Представник позивача подав письмові заперечення на заяву відповідача про відстрочення виконання рішення суду, просив суд відмовити в її задоволенні.

Свої заперечення представник мотивує тим, що підставою відстрочки виконання судового рішення з об'єктивні, непереборні (виключні) обставини, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Однак відповідачем не надано належних документів, які підтверджують його дійсне фінансове становище.

Податковий борг відповідача також на думку позивача не є винятковою обставиною, яка може слугувати підставою для відстрочення виконання рішення суду. Дана заборгованість може бути оскаржена відповідачем в судовому порядку.

Статтею 121 ГПК України передбачено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003р. №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст.121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відповідно до п. 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З системного аналізу положень ст. 121 ГПК України а також враховуючи позицію Пленуму Верховного Суду України Пленуму Вищого господарського суду України вбачається, що розстрочення виконання рішення суду є можливим тільки у виняткових випадках та за наявності обставин особливого характеру (наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Обґрунтовуючи заяву про розстрочку виконання рішення суду, заявник посилається на те, що станом на дату подання даної заяви у товариства відсутня фінансова можливість виконати вказане судове рішення, оскільки, протягом останніх років відбулася зупинка виробничо-господарської діяльності підприємства, а за 2015 рік товариство отримало збитки на суму 30 350 000 грн.

В підтвердження даної обставини відповідач надає суду довідку від 04.02.2015р. №20 за підписом директора ТОВ «Галнафта». Однак така довідка не є належним та допустимим доказом що підтверджує дійсний фінансовий стан відповідача. Суд звертає увагу на те, що відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» фінансова звітність підприємства (крім бюджетних установ, представництв іноземних суб'єктів господарської діяльності та суб'єктів малого підприємництва, визнаних такими відповідно до чинного законодавства) включає: баланс, звіт про фінансові результати, звіт про рух грошових коштів, звіт про власний капітал та примітки до звітів.

Також, як на підставу для відстрочки виконання рішення суду заявник посилається на ту обставину, що у товариства наявний податковий борг з ПДВ в сумі 93 741 434,12 грн, і як наслідок майже все майно підприємства опинилось в податковій заставі.

В обґрунтування даної обставини заявником долучено копію податкової декларації, лист Дрогобицької обєднаної державної податкової інспекції про наявність податкового боргу та податкову вимогу.

Однак дана обставина також не є винятковою в розумінні ст. 121 ГПК України, та не може слугувати підставою для відстрочки виконання рішення суду, оскільки наявність такої заборгованості, не може свідчити про відсутність у відповідача коштів для погашення заборгованості безпосередньо перед позивачем.

Заявником не надано суду жодних доказів які б свідчили про те, що на його банківських рахунках відсутні кошти необхідні для виконання рішення суду, чи відсутнє майно на яке можливо було б звернути стягнення з метою погашення наявної перед позивачем заборгованості.

Заявником не наведено суду жодних доказів, які б свідчили про загрозу банкрутства підприємства за умов одноразового погашення заборгованості за рішенням Господарського суду Львівської області від 22.09.2015 року у справі №914/2683/15.

З моменту прийняття господарським судом Львівської області рішення по справі №914/2683/15 (22.09.2015р.), відповідачем не вжито заходів з метою погашення боргу.

Докази надані суду заявником про наявність збитків та великий податковий борг свідчать, що відстрочка судового рішення на 1 рік, не вирішить питання погашення заборгованості, а призведе до невиконання рішення суду.

Таким чином, відповідачем не доведено наявності обставин виняткового характеру, передбачених ст. 121 ГПК України, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а відтак в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ГАЛНАФТА про відстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 22.09.2015р. строком на 1 рік відмовити.

Суддя Запотічняк О.Д.