ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.02.2016 Справа №905/21/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.,

при секретарі судового засідання Величко Н.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ Донецької області, ,

до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Локон», м.Донецьк, ,

про стягнення 5304,33 грн.,-

за участю уповноважених представників:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ Донецької області, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №51юр-1959/15 від 23.12.2015р. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Локон», м.Донецьк, про стягнення боргу за перевищення договірної величини електроспоживання у розмірі 5304,33 грн., спожиту у грудні 2014р. та у лютому 2015р. відповідно.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на укладання договору про постачання електричної енергії №4260 від 18.04.2008р. із відповідачем, перевищення останнім договірної величини електроспоживання у грудні 2014р., лютому 2015р. та неоплату цієї фактично спожитої енергії у повному обсязі, внаслідок чого виникли підстави для нарахування суми боргу у розмірі 5304,33 грн.

На підтвердження викладених обставин позивачем наведено розрахунок заявлених позовних вимог та надано у копіях: договір про постачання електричної енергії №4260 від 18.04.2008р. із додатком №3 від 06.10.2008р. «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», додатком №5 від 18.04.2008р. «Порядок розрахунків за електроенергію», додатками №8 від 17.10.2013р. «Договірні величини споживання електричної енергії» на 2014-2015рр., додатковими угодами №2 від 18.04.2008р., №3 б/д, №4260 від 09.06.2011р., №4260 від 26.07.2012р. до нього; акти прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за грудень 2014р. від 22.12.2014р., за лютий 2015р. від 12.02.2015р., рахунки за електроенергію №4260 від 22.12.2014р. за грудень 2014р., №4260 від 12.02.2015р. за лютий 2015р., рахунок №11/4260.093816 від 22.12.2014р., повідомлення №4260 від 22.12.2014р., рахунок №11/4260.141500 від 12.02.2015р., повідомлення №4260 від 12.02.2015р., заява №б/н від 14.11.2014р., повідомлення №4260/20141118 від 18.11.2014р. про обєм скоригованих договірних величин споживання електричної енергії та договірних (граничних) величин споживання електричної потужності на розрахунковий період грудень 2014р., довіреність на представника відповідача, а також правоустановчі документи позивача та відповідача, довіреність на представника позивача.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.55 Конституції України, ст.ст.1, 3, 11, 16, 509, 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 2, 12, 54, 55, 56, 58 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.26, 27 Закону України «Про електроенергетику» та положення Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996р.

21.01.2016р. представником позивача представлено суду клопотання б/н б/д, яким до матеріалів справи долучено у копіях: додатки №1 до наказів ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» та акт звірки заборгованості станом на 01.12.2015р.

Документи долучено до матеріалів справи.

01.02.2016р. позивачем надано клопотання №б/н б/д про відсутність на розгляді іншого суду даних позовних вимог, також додано у копіях: розрахунок ціни позову, виписка по рахунку за 25.03.2015р. (надруковано 23.10.2015р.)

Документи долучено до матеріалів справи.

У судових засіданнях позивач наполягав на задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судові засідання не зявився, витребувані судом документи не представив.

Як зазначено в п.3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч.1 ст.77 ГПК України. При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Так, враховуючи обєктивні обставини складної ситуації у державі, суть спору, загальну тривалість розгляду справи, а також належне забезпечення з боку суду можливості позивача та відповідача для реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом звязку) відповідних доказів до суду, з огляду на таке суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та існуючою можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у цьому судовому засіданні, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідив матеріали справи та оцінив подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами статей 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

Відповідно до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовими доказами за визначенням статей 32-38 Господарського процесуального кодексу України слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства , але за аналогією породжують цивільні права і обовязки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

18.04.2008р. між Відкритим акціонерним товариством «Донецькобленерго» (нині Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» та далі-Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Локон» (далі-Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №4260, згідно з яким Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 30,0 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (р.1 договору).

Означений договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2008р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п.9.5 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, у період, за який виник спір, сторони перебували у договірних відносинах.

За умовами вказаного договору Постачальник, зокрема, зобовязався постачати Споживачу електроенергію, як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 та з урахуванням умов розділу 6 цього договору; згідно з категорією струмоприймачів Споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання на межах, визначених додатком №2 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін»; із дотриманням на межі балансової належності Постачальника граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами; із забезпеченням отримання електричної енергії на рівні дозволеної потужностіт30,0 кВт (п.2.2.2 договору), а Споживач зобовязався, зокрема, дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору та режиму роботи електроустановки згідно з умовами додатків №3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» та №4 «Порядок визначення обсягу електричної енергії та його вартості у разі завантаження системи обліку нижче мінімально допустимого рівня» до цього договору (п.2.3.2 договору); оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» та №5 Порядок розрахунків» до цього договору (п.2.3.4 договору).

Матеріали справи містять акти прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за грудень 2014р. від 22.12.2014р. та за лютий 2015р. від 12.02.2015р., що підписані сторонами та скріплений печатками підприємств. Згідно даних актів обсяг спожитої відповідачем електроенергії у грудні 2014р. складає: активна електроенергія 2728 кВт/год на суму 4118,84грн.; у лютому 2015р. - активна електроенергія 3657 кВт/год на суму 5797,51грн.

Відповідно до ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч.ч.6, 7 ст.276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

З огляду на приписи ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Згідно п.5.1. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 р. (далі - ПКЕЕ) договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Споживання електричної енергії без договору не допускається.

За умовами п.6.1. ПКЕЕ, розрахунки споживача за використану електричну енергію здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору. Розрахунковий період становить один місяць, за винятком випадку, передбаченого пунктом 6.8 цих Правил. Обсяги електричної енергії, які підлягають оплаті, мають визначатися відповідно до даних розрахункового обліку електричної енергії про її фактичне споживання за винятком випадків, передбачених цими Правилами.

Положеннями пп.2 п.10.2. ПКЕЕ встановлено, що споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Посилаючись на перевищення споживачем у грудні 2014р. та у лютому 2015р. обсягу договірної величини споживання електричної енергії, позивач просить стягнути 5304,33грн.

Відповідно до п.2.1 договору, під час виконання умов цього договору, а також вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією (далі ПКЕЕ).

До того ж, відповідно до п.3.2.1 договору визначено, що Споживач має право на зміну (коригування) договірних величин споживання електричної енергії у порядку, визначеному умовами розділу 5 цього правочину.

Згідно п.5.1 договору, для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік, споживач не пізніше 01 листопада поточного року надає Постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії за формою встановленою додатком №7 «Обсяги очікуваного споживання електричної енергії та потужності Споживачем» до цього договору.

Заявлені Споживачем згідно з п.5.1 цього договору обсяги споживання електричної енергії узгоджуються сторонами і оформлюються додатком №8 «Договірні величини споживання електричної енергії» до цього договору, як договірні величини споживання електричної енергії (п.5.2 договору).

Відповідно до додатку №8 «Договірні величини споживання електричної енергії» на 2014-2015р.р., узгодженими величинами споживання електричної енергії у грудні 2014р. є 3000кВт/год., у лютому 2015р. 1000кВт/год.

Пунктом 4.4 ПКЕЕ, передбачено, що Споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії.

За умовами п.5.9 договору Споживач, надавши обгрунтування, має право протягом поточного розрахункового періоду письмово звернутися до Постачальника електричної енергії за коригуванням договірної величини споживання електричної енергії. Коригування договірних величин споживання електричної енергії та потужності проводиться Постачальником електричної енергії відповідно до діючого законодавства України.

У разі коригування договірних величин споживання електричної енергії та потужності, скориговані договірні величини доводяться Споживачу Постачальником електричної енергії письмовим повідомленням, яке є невідємною частиною договору (п.5.10 договору).

14.11.2014р. відповідач звернувся до постачальника електричної енергії із заявою №б/н від 14.11.2014р. щодо зменшення ліміту у грудні 2014р. на 2000 кВт. та фактично залишити 1000 кВт.

Повідомленням про обєми скоригованих договірних величин споживання електричної енергії та договірних (граничних) величин споживання електричної потужності на розрахунковий період грудень 2014р. №4260/20141118 від 18.11.2014р. Постачальником електричної енергії скориговано договірну величину споживання електричної енергії до 1000 кВт/год.

З матеріалів справи та пояснень представника позивача вбачається, що відповідач звертався до позивача із заявою про коригування (зменшення) договірних величин споживання електричної енергії на грудень 2014р., та позивачем в свою чергу таке звернення розглянуто.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що договірна величина споживання електричної енергії, яка узгоджена сторонами в установленому порядку у відповідності до приписів чинного законодавства на грудень 2014р. становить 1000кВт/год., на лютий 2015р. - 1000кВт/год.

Відповідно до п.6.14 ПКЕЕ, перевищення договірної величини споживання електричної енергії визначається під час підбиття підсумків розрахункового періоду на основі підтверджених сторонами даних розрахункового обліку електричної енергії або акта прийняття-передавання електричної енергії.

Згідно з п.5.8 договору перевищення Споживачем договірних величин споживання електричної енергії визначається Постачальником як різниця фактично спожитої активної електричної енергії за розрахунковий період, згідно з «Актом прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії)» (додаток №10 до цього договору), та договірною величиною споживання електричної енергії, встановленою на цей розрахунковий період, згідно з умовами розділу 5 цього договору. Перевищення Споживачем договірних величин споживання електричної потужності визначається Постачальником як різниця між найбільшою величиною спожитої електричної потужності, що зафіксована у періоди контролю максимумів навантаження енергосистеми за розрахунковий період, згідно з «Актом з контролю електричної потужності» (додаток №9 до цього договору), та договірною величиною споживання електричної потужності, встановленою на цей розрахунковий період, згідно з умовами розділу 5 цього договору.

Як було означено вище, згідно двосторонніх актів прийняття-передавання товарної продукції, які підписано обома сторонами та скріплено їх печатками, за грудень 2014р. відповідач фактично спожив 2728 кВт/год., за лютий 2015р. 3657 кВт/год.

Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику», споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Відповідно до п.6.16. ПКЕЕ, обсяг перевищення договірних величин споживання електричної енергії та/або величини потужності протягом розрахункового періоду оплачується споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом відповідно до законодавства України та договору.

Пунктом 4.2.2 договору встановлено, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього договору, Споживач сплачує Постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин. При цьому плата за перевищення договірної величини потужності стягується із споживачів з приєднаною потужністю 150 кВт і більше та середньомісячним споживанням 50000 кВт/год і більше (за підсумками минулого року) згідно з діючим законодавством України. Вартість максимально спожитої понад договірну (граничну) величину потужності (кВт) у розрахунковому періоді сплачується за діючим тарифом згідно з діючим законодавством.

За умовами п.9 додатку №5 до договору, нарахування за понаддоговірне споживання електричної енергії та електричної потужності, за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії з ПДВ, сум пені, 3% річних, індексу інфляції відображуються в окремому рахунку, який споживач електроенергії повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РЕМ у термін до 3 робочих днів після закінчення розрахункового місяця. Термін сплати такого рахунку визначається вимогами п.7 цього Порядку.

Згідно п.7 додатку №5 до договору рахунок має бути оплачений Споживачем протягом 5 банківських днів з дня його отримання, якщо споживач здійснює оплату самостійно, та 10 банківських днів, якщо споживач здійснює оплату через свою головну структуру.

Отже, за таких обставин, на виконання умов договору постачальник виставив відповідачу рахунки:

- №11/4260.093816 від 22.12.2014р. по договору №4260 на оплату за перевищення договірної величини електроспоживання за грудень 2014р. у кількості 1728 кВт/год на суму 2174,17 грн., про що свідчить відповідна відмітки на цьому документі, а саме означений рахунок разом із повідомленням №4260 від 22.12.2014р. отримано представником відповідача (на підставі довіреності Товариства з обмеженою відповідальністю «Локон» №б/н від 01.09.2014р.);

- №11/4260.141500 від 12.02.2015р., по договору №4260 на оплату за перевищення договірної величини електроспоживання за лютий 2015р. у кількості 2657 кВт/год на суму 3510,16 грн., про що свідчить відповідна відмітки на цьому документі, а саме означений рахунок разом із повідомленням №4260 від 12.02.2015р. отримано представником відповідача 12.02.2015р. (на підставі довіреності Товариства з обмеженою відповідальністю «Локон» №б/н від 01.09.2014р.).

Проте, вказані рахунки на момент розгляду справи відповідачем у повному обсязі не оплачено, у зв'язку з чим за ними перед позивачем є наявним грошове зобов'язання зі сплати за перевищення договірних величин електроспоживання у грудні 2014р. та у лютому 2015р. у розмірі 5304,33грн., що також відображено у акті звірки заборгованості станом на 01.12.2015р., підписаного сторонами та скріпленого печатками підприємств.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлена до стягнення сума боргу за перевищення договірної величини електроспоживання у розмірі 5304,33грн. підтверджена матеріалами справи та підлягає стягненню у повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи зазначене та керуючись ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ Донецької області, до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Локон», м.Донецьк, про стягнення 5304,33 грн. суми боргу за перевищення договірної величини електроспоживання у грудні 2014р. та у лютому 2015р., задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Локон» (83017, м.Донецьк, Калінінський район, вул.Фабрична, буд.31, , банківські реквізити не зазначено) на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Островського, буд.8, адреса для листування: 87528, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Войніч, 2, , банківські реквізити не зазначено) 5304,33 грн. суми боргу за перевищення договірної величини електроспоживання у грудні 2014р. та у лютому 2015р., а також відшкодування сплаченого судового збору в сумі 1218,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В судовому засіданні 11.02.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

5. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

6. Повний текст рішення складено та підписано 12.02.2016р.

Суддя О.В. Кротінова