УХВАЛА

22 лютого 2016 року м.Харків Справа № 913/36/16

Провадження №14/913/36/16

За позовом Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз», м.Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 9912 грн. 05 коп.

Суддя господарського суду Луганської області Лісовицький Є.А.

Секретар судового засідання Дохняк І.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність №23 від 31.12.2015.

Суть спору: позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача заборгованості за договором про реструктуризацію заборгованості №14/12-175 від 28.05.2012 в загальному розмірі 9912 грн. 05 коп., з яких:

- 6885 грн. 00 коп. - основний борг;

- 1101 грн. 93 коп. пеня;

- 340 грн. 20 коп. штраф;

- 1430 грн. 46 коп. - інфляційні втрати;

- 154 грн. 46 коп. 3 % річних.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 08.02.2016 відкладено розгляд справи №913/36/16 на 22.02.2016.

У судове засідання 22.02.2016 прибув представник відповідача.

Представник відповідача надав письмові пояснення по справі від 19.02.2016 №01-02-54/294, в яких зазначив, що стягнення заборгованості з урахуванням суми на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів та 3% річних є відповідальністю за порушення грошових зобовязань, застосування якої передбачає врахування вини боржника.

Суд пояснення відповідача розглянув та долучив до матеріалів справи.

Від позивача на адресу суду надійшли заперечення на відзив на позовну заяву №31/13-511 від 10.02.2016. В запереченнях позивач зазначає, що основний борг, інфляційні втрати та 3 % річних, як складові основного боргу, є грошовим зобовязанням. У випадках порушення грошового зобов'язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

Таким чином, відповідач у будь-якому випадку, незалежно від наявності форс- мажорних обставин, не звільняється від відповідальності (сплати основного боргу, інфляційних втрат та 3 % річних) у звязку із неможливістю виконання ним простроченого грошового зобовязання у вигляді основного боргу у розмірі 6885 грн. 00 коп.

Як вбачається з даних ЄДРПОУ, відповідач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно Додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р, м. Сєвєродонецьк та м. Луганськ є населеними пунктами, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Таким чином, відповідач є підприємством, яке здійснює свою діяльність на території, де проводиться антитерористична операція.

Прострочена заборгованість виникла за період з липня 2014 по листопад 2015, тобто у період проведення антитерористичної операції, отже, враховуючи вищенаведене, положення вказаного Закону повністю розповсюджуються на правовідносини, що виникли у даній справі.

Згідно положень п. 2 ст. 14-1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного

ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув грунту, інші стихійні лиха тощо".

Але відповідно до умов п. 4.1 договору № 14/12-175 від 28.05.2012 у випадку виникнення обставин непереборної сили, що унеможливлюють виконання сторонами своїх зобовязань, сторони звільняються від виконання своїх зобовязань на час виконання зазначених обставин. Настання обставин непереборної сили, підтверджується, зокрема, Торгово-промисловою палатою України (п. 4.4 Договору).

Відповідно до положень ст. 10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" Протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобовязань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Згідно п. 6.2 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП України від 18 грудня 2014 року № 44(5), форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, податковим та/чи іншим зобовязанням/обовязком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Не вважаються форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) фінансова та економічна криза, дефолт, зростання офіційного та комерційного курсів іноземної валюти до національної валюти, недодержання/порушення своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобовязання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів тощо. (п. 3.2 зазначеного Регламенту).

Таким чином, єдиною підставою для звільнення від відповідальності за Договором у вигляді сплати неустойки, згідно положень чинного законодавства та враховуючи зміст правовідносин у даній справі, може бути виключно Сертифікат Торгово-промислової палати України, виданий з урахуванням вимог вказаного Регламенту та Закону України «Про торгово-промислові палати в України», яким засвідчено настання форс-мажорних обставин щодо зобовязань саме за договором № 14/12-175 від 28.05.2012.

Крім того, наявність відповідного Сертифікату Торгово-промислової палати України не звільняє особу від відповідальності за невиконання зобовязань, оскільки останнє можливе в сукупністю з наявністю також і умов звільнення від такої відповідальності, так як Сертифікат Торгово-промислової палати України є лише формою посвідчення підстав звільнення від відповідальності.

Враховуючи положення чинного законодавства, особа може бути звільнена від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобовязання (не грошового) за наявності обставин непереборної сили (форс-мажору) лише у випадку наявності одночасно як підстави (обставини непереборної сили підтвердженої документально), так і умов звільнення від такої відповідальності, а саме: наявності надзвичайного і невідворотного характеру обставини непереборної сили; неможливості попередити за даних умов завдання шкоди; причинного звязку між цими обставинами, понесеними збитками та абсолютною неможливістю виконання грошового зобовязання.

Відповідачем не подавався відповідний Сертифікат Торгово-промислової палати України, як документ, що за законодавством підтверджує настання форс-мажорних обставин та єдина законна підстава для звільнення від відповідальності підприємства за спірним Договором, що здійснює діяльність на території проведення АТО, у вигляді сплати неустойки у звязку з неналежним виконанням умов Договору. Таким чином, позивач вважає, що відсутні правові підстави застосовувати до спірних правовідносин положення ст. 617 ЦК України, 218 ГК України в площині правозастосування щодо звільнення від відповідальності боржника.

Позивач також вважає, що відсутні правові підстави для зменшення розміру неустойки, оскільки відповідачем не додано належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність виключних обставин, які можуть бути підставою та умовою для зменшення неустойки.

Суд заперечення позивача розглянув та долучив до матеріалів справи.

Представником відповідача у судовому засіданні подано клопотання б/н від 22.02.2016, яким відповідач просить суд відкласти розгляд справи для мирного врегулювання спору з позивачем.

Суд клопотання відповідача розглянув, задовольнив та долучив до матеріалів справи.

Враховуючи клопотання відповідача, та у звязку з необхідністю витребувати у сторін додаткові документи, розгляд справи слід відкласти.

Керуючись ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

1. Розгляд справи відкласти на 09.03.2016 об 11 год. 00 хв.

2. Судове засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Луганської області за адресою:м. Харків, проспект Науки, буд. 5, каб. 205. /суддя Лісовицький Є.А./.

3. Зобовязати позивача надати:

- оригінали документів, які додані до позову в копіях - для огляду в засіданні;

- докази погашення заборгованості відповідачем (якщо таке має місце).

4. Зобовязати відповідача надати:

- статут, свідоцтво про державну реєстрацію суб'єкта господарювання, довідку про включення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (оригінали до огляду у судовому засіданні, належним чином посвідчені копії до справи) ;

- докази погашення заборгованості (якщо таке має місце, оригінали відповідних платіжних документів - для огляду у судовому засіданні, належним чином засвідчені копії до матеріалів справи).

Звертаємо увагу учасників судового процесу, що всі копії документів, що додаються до матеріалів справи та довіреності представників сторін повинні бути належним чином засвідчені відповідно до вимог п. 2 ст. 36 ГПК України. Крім того, п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003) передбачено, що відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії; засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Явка у судове засідання повноважних та компетентних представників учасників процесу на їх розсуд.

Суддя Є.А. Лісовицький