ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.02.16 Справа № 904/10316/15

За позовом публічного акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО", м. Дніпропетровськ

до приватного підприємства "ДРРМЗ", м. Дніпропетровськ

про стягнення 2 620 370,14 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Гаркуша К.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №181/1001 від 12.05.2015

від відповідача: ОСОБА_2- директор, наказ №12К від 01.07.2015; ОСОБА_3,

довіреність №43 від 22.05.2015; ОСОБА_4, доручення №02 від 06.01.2016

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО (надалі Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до приватного підприємства «ДРРМЗ» (надалі Відповідач) про стягнення 2 620 370,14 грн. за договором про постачання електричної енергії №183 від 02.01.2003 в редакції додаткової угоди №1/676 від 05.02.2010.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2015 порушено провадження у справі, позовна заява прийнята до розгляду.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2016 строк розгляду спору був продовжений до 14.02.2016 на підставі клопотання Відповідача, відповідно до ч.3 ст.69 Господарського процесуального кодексу України.

В судових засіданнях 17.12.2015, 14.01.2016, 20.01.2016, 27.01.2016 оголошувалася перерва до 14.01.2016, 20.01.2016, 27.01.2016, 01.02.2016 відповідно, в судовому засіданні 01.02.2016 розгляд справи був відкладений на 15.02.2016, згідно зі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2016 суд викликав до судового засідання, призначеного на 15.02.2016, спеціаліста Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, для надання пояснень щодо спірних правовідносин і питань, що виникають при розгляді справи.

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на невиконання Відповідачем вимог діючого законодавства та умов згаданого договору, а саме порушення строків оплати за активну електроенергію за період з вересня по грудень 2013 року, січень, вересень, жовтень 2015 року, втрат за перетікання реактивної електроенергії за період з березня 2013 року по жовтень 2015 року, перевищення договірних величин споживання електричної енергії в січні та жовтні 2015 року. У підтвердження своїх позовних вимог Позивач надав суду договір про постачання електричної енергії №183 від 02.01.2003 в редакції додаткової угоди №1/676 від 05.02.2010, акти про використану електричну енергію за період березня 2013 року по жовтень 2015 року, рахунки на оплату за період з березня 2013 року по жовтень 2015 року, докази отримання рахунків Відповідачем.

Крім того, 13.01.2016, 18.01.2016, 01.02.2016 Позивач надав додаткові письмові пояснення щодо обставин судової справи.

Позивач керуючись п.2. додатку 3 до договору №183, п.4.2.1. договору №183 від 05.02.2010, нормами Господарського та Цивільного кодексів України просить стягнути Відповідача заборгованість за спожиту активну електроенергію в сумі 687 742,52 грн., заборгованість за реактивну електроенергію в сумі 816 669,26 грн., заборгованість за перевищення договірної величини споживання електроенергії в сумі 426 949,18, 3% річних в сумі 45 437,3 грн., інфляційні втрати в сумі 560 130,94 грн., пеню в сумі 83 441,01 грн.

Представник Позивача в судове засідання 15.02.2016 з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представники Відповідача в судове засідання 15.02.2016 з'явились, проти позовних вимог заперечили в повному обсязі. 17.12.2015 Відповідач надав відзив на позовну заяву, 13.01.2015 та 27.01.2016 Відповідач подав відзиви уточнені, та 15.02.2016 додаткове пояснення по суті справи. В обґрунтування своїх заперечень Відповідач посилається на неправомірність нарахування 94 910,62 грн. за спожиту активно електроенергію, неправомірне зарахування коштів в рахунок погашення суми 94 910,62 грн., неправомірність нарахування 816 669,26 грн. компенсації за перетоки реактивної електроенергії, неправомірність нарахування 426 949,18 грн. за перевищення договірних величин споживання електроенергії в січні та жовтні 2015 року.

Крім того, 13.01.2016 Відповідачем були заявлені клопотання про витребування доказів та клопотання про призначення судової експертизи.

В судове засідання, призначене на 15.02.2016, з'явився представник Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг ОСОБА_5, яка надала письмові та усні пояснення по суті поставлених запитань.

В судовому засіданні 15.02.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників Позивача та Відповідача, представника Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг ОСОБА_5, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

02.01.2003 відкрите акціонерне товариство Енергопостачальна компанія ДНІПРООБЛЕНЕРГО, найменування якого було змінено публічне акціонерне товариство ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО (Позивач, Постачальник) та приватне підприємство «ДРРМЗ» (Відповідач, Споживач) уклали договір про постачання електричної енергії №183 (надалі Договір).

05.02.2010 Позивач та Відповідач уклали додаткову угоду №1/676 відповідно до умов якої договір про постачання електроенергії №183 від 02.01.2003 був викладений в новій редакції.

Так, відповідно до п.1 Договору Постачальник зобовязався продавати електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 600 кВт (КВА), величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії, а Споживач зобовязався оплачувати Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Позивач протягом періоду з вересня 2013 року по грудень 2013 року, січня, вересня та жовтня 2015 року в повному обсязі виконував зобовязання за Договором з постачання та передачі електроенергії Відповідачу, вартість якої склала 817 244,49 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами про використану електричну енергію, рахунками на оплату за вказаний період.

Згідно з п.2. додатку 3 до Договору, Споживач здійснює повну оплату вартості обсягу використання електричної енергії заявленого на розрахунковий період за формою попередньої оплати. Попередня оплата здійснюється до 28 числа місяця, що передує розрахунковому місяцю у розмірі повної вартості договірної величини споживання електричної енергії згідно з Додатками до договору «Обсяги постачання електричної енергії Споживачу» або «Обсяги постачання електричної енергії Споживачу та Субспоживачам». Остаточний розрахунок за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата рахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної енергії, пеня, індекс інфляції та інші платежі, згідно з умовами цього Договору, здійснюється на підставі самостійно отриманого у Постачальника рахунка протягом 5 операційних днів з дня отримання рахунку.

ОСОБА_6 рахунки за період з вересня по грудень 2013 року, січень, вересень та жовтень 2015 року для оплати спожитої активної електричної енергії та отриманих послуг з компенсації перетоків реактивної електроенергії за період з березня 2013 року по жовтень 2015 року від імені Відповідача отримував технік ОСОБА_7, що підтверджується її підписом на корінцях виданих рахунків із зазначенням дати їх отримання. ОСОБА_8 була уповноважений Відповідачем на отримання рахунків, що підтверджується довіреністю №154 від 12.11.2014.

Проте Відповідач свої обовязки в частині оплати за електроенергію виконав частково та з порушенням строків, встановлених Договором, в звязку з чим заборгованість Відповідача за відпущену у вересні-грудні 2013 року, січні, вересні, жовтні 2015 року активну електричну енергію складає 687 742,52; заборгованість Відповідача по реактивній енергії за період березень 2013 року - жовтень 2015 року складає 861 669,26 грн., доказів сплати якої Відповідачем на надано.

Крім того, як вбачається з додатку 1 «Обсяги постачання електричної енергії Споживачу» до Договору, Відповідачу було узгоджено наступні обсяги постачання електроенергії (договірну величину електроспоживання), зокрема: в січні 2015 року 50 000 кВт*год., в жовтні 2015 року 50 000 кВт*год.

В той же час, фактичне споживання електроенергії склало: в січні 2015 року 240 962 кВт*год., в жовтні 2015 року 176 324 кВт*год., що підтверджується актами про використану електричну енергію за січень 2015 року та жовтень 2015 року, які підписані повноважним представником Відповідача.

Таким чином, Відповідач перевищив договірну величину споживання електроенергії: у січні 2015 року на 190 962 кВт*год, у жовтні 2015 року на 126 324 кВт*год.

Відповідно до п.5 Додатку 3 до Договору, у разі перевищення договірної величини споживання електричної енергії за розрахунковий період Споживачем, Споживач за обсягом перевищення сплачує на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника підвищену (згідно зі ст.26 Закону України «Про електроенергетику») вартість різниці між фактично спожитим та договірним обсягами електричної енергії за середньозваженим тарифом.

В звязку з перевищенням Відповідачем договірної величини споживання електричної енергії в січні та жовтні 2015 року, Позивач, окрім рахунків наданих на оплату спожитої в зазначені місяці активної електричної енергії, виставив рахунки №111/61-321/1/5 на суму 248 334,62 грн., та №111/61-321/10/5 на суму 187 666,93 грн. за перевищення договірної величини споживання електричної енергії.

Факт отримання Відповідачем рахунків рахунки №111/61-321/1/5 на суму 248 334,62 грн., та №111/61-321/10/5 на суму 187 666,93 за перевищення договірної величини споживання електричної енергії, також підтверджується підписом уповноваженої особи Відповідача на корінцях від рахунків та не заперечується останнім.

Проте Відповідач свої обовязки в частині оплати зазначених вище рахунків не здійснив, в звязку з чим заборгованість Відповідача за перевищення договірної величини споживання електричної енергії в січні та жовтні 2015 року складає 426 949,18 грн.

В силу ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору. Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобовязання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, є порушенням зобовязання.

Оскільки Позивачем доведено шляхом надання належних доказів, що Відповідачем порушені умови Договору в частині повної та своєчасної оплати спожитої активної електричної енергії та отриманих послуг з компенсації перетоків реактивної електроенергії, перевищення договірної величини споживання електроенергії, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за спожиту активну електричну енергію за період з вересня по грудень 2013 року, січень, вересень та жовтень 2015 року в сумі 687 742,52 грн., заборгованості за реактивну електричну енергію за період з березня 2013 року по жовтень 2015 року в сумі 816 669,26 грн., заборгованості за перевищення договірної величини споживання електроенергії в січні та жовтні 2015 року в сумі 426 949,18 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Позивач просить стягнути з Відповідача 3% річних 45 437,23 грн., з яких 11 096,47 грн. 3% річних за порушення строків оплати заборгованості за активну електроенергію (за загальний період прострочення з 12.10.2013 по 20.11.2015) та 34 340,76 грн. 3% річних за порушення строків оплати за реактивну електроенергію (за загальний період прострочення з 13.04.2013 по 20.11.2015); та інфляційні втрати у розмірі 560 130,94 грн., з яких 142 351,90 грн. інфляційні втрати за порушення строків оплати заборгованості за активну електроенергію (за загальний період прострочення з листопада 2011 року по вересень 2015 року, та 417 779,04 грн. інфляційні втрати за порушення строків оплати заборгованості за реактивну електроенергію (за загальний період прострочення з травня 2013 року по вересень 2015 року).

Враховуючи, що Позивачем доведено шляхом надання належних доказів, та не заперечується Відповідачем, що останнім допущено порушення строків розрахунків за відпущену активну електричну енергію, компенсації втрат з перетікання реактивної електроенергії, перевіривши здійснений Позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню, а саме: підлягають стягненню 3% річних в сумі 45 437,23 грн. та інфляційні втрати в сумі 560 130,94 грн.

Відповідно до п.4.2.1. Договору, за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3. 2.3.4 цього Договору, з порушенням термінів, визначених додатком «Порядок розрахунків», Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в той період, враховуючи день фактичної оплати.

За розрахунком Позивача розмір пені становить 83 441,01 грн., з яких 55 807,64 грн. пеня за порушення строків розрахунків за відпущену активну електроенергію (за загальний період прострочення з 14.02.2015 по 20.11.2015) та 27 633,37 грн. пеня за порушення строків розрахунків за реактивну електроенергію (за загальний період прострочення з 13.12.2014 по 20.11.2015).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п.6 ст.231 Господарського кодексу України).

Положеннями ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Здійснений Позивачем розрахунок пені відповідає обставинам справи та приписам діючого законодавства, а отже позовні вимоги в частині стягнення пені також є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 83 441,01 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Заперечення Відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, відзивах уточнених, та додаткових поясненнях по суті справи, спростовуються вищевикладеним, матеріалами справи, поясненнями представника Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг ОСОБА_5, а також наступним.

Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.1996 №1548 "Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)" органом, що регулює єдині тарифи на електричну енергію, що відпускається для кожного класу споживачів являється Національна комісія регулювання енергетики та комунальних послуг.

На кожен календарний місяць НКРЕ (НКРЕКП) своєю Постановою затверджує роздрібні тарифи на активну електроенергію для всіх енергопостачальних компаній України.

В свою чергу, величина плати за перетікання реактивної електроенергії на межі розділу електромереж визначається електропередавальною організацією відповідно до ОСОБА_5 обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 17.01.2002 №19, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.02.2002 за № 93/6381 (далі - ОСОБА_5), та зазначається у відповідному договорі між електропередавальною організацією та споживачем, електроустановки якого приєднані до електричних мереж електропередавальної організації (п. 6.33. Правил).

З аналізу зазначеної ОСОБА_5 вбачається, що тариф на реактивну електроенергію визначається розрахунковим шляхом і залежить від ряду показників, у тому числі прогнозована середня закупівельна ціна (далі - ПСЗЦ) на електроенергію на відповідний місяць (п. 1. Постанови НКРЕ від 29.05.2002 №566 «Про застосування розрахункової середньої закупівельної ціни на електроенергію для розрахунків за перетікання реактивної енергії»).

ПСЗЦ щомісяця розраховується Постачальником відповідно до постанови НКРЕ від 22.01.2001 №47 (із змінами і доповненнями), затверджується і оприлюднюється в порядку, передбаченому нормами законодавства в галузі електроенергетики.

Враховуючи, що єдиним органом, який регулює тарифи на електричну енергію є НКРЕКП, ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» щомісячно направляє для погодження до НКРЕКП розраховану ПСЗЦ, після чого оприлюднює в засобах масової інформації та на офіційному сайті постачальника.

Відповідно до Порядку розрахунку роздрібного тарифу на електричну енергію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869, роздрібний тариф, за яким споживач оплачує спожиту електричну енергію, складається із закупівельної ціни електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії та/або у безпосередніх виробників електричної енергії з урахуванням обсягу її нормативних технологічних витрат у місцевих (локальних) електричних мережах, тарифу на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами відповідного класу напруги ліцензіата з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, на території ліцензованої діяльності якого перебуває споживач, та складової, яка забезпечує покриття витрат з постачання електричної енергії.

Для визначення роздрібного тарифу на електричну енергію, обов'язковою складовою є прогнозована середня закупівельна ціна конкретного постачальника, яку він розраховує самостійно відповідно до постанови НКРЕ від 22.01.2001 № 47.

Таким чином, НКРЕКП щомісячно встановлюючи роздрібний тариф на електроенергію з урахуванням прогнозованої середньої закупівельної ціни постачальника, погоджується з правомірністю її розрахунку конкретним постачальником, а, у випадку неправильного розрахунку прогнозованої середньої закупівельної ціни, до ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» було б застосовано санкції за порушення умов ліцензованої діяльності (ст. 24 Закону України «Про електроенергетику»).

Згідно із положеннями частини одинадцятої статті 26 Закону України "Про електроенергетику", споживач (власник мереж, які використовуються для передачі електричної енергії іншим суб'єктам господарювання, населенню) зобов'язаний укласти з електропередавальною організацією, яка здійснює ліцензовану діяльність на закріпленій території, договір про спільне використання технологічних електричних мереж.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії) регулюються Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ від 31.07.1996 №28, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 02.08.96 за № 417/1442 (із змінами) (далі - Правила).

Відповідно до пункту 1.3 Правил постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Договір про постачання електричної енергії на основі типового договору (Додаток 3 до Правил) укладається постачальником електричної енергії за регульованим тарифом з усіма споживачами та субспоживачами (крім населення), які розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (абзац перший пункту 1.6 Правил).

Договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається (положення пункту 5.1 Правил).

Відповідно до положень пунктів 4.1, 4.2 та 4.4 Правил, постачання електричної енергії всім споживачам здійснюється відповідно до режимів, передбачених договорами, зокрема, рівень споживання електричної енергії.

Узгоджені сторонами обсяги очікуваного споживання електричної енергії та заявлені величини споживання електричної потужності оформлюються додатком до договору як договірні величини.

Договір про постачання електричної енергії містить такі умови, що є істотними та обов'язковими для цього виду домовленостей, зокрема, договірні вели чи і їй споживання електричної енергії (положення пункту 5.5 Правил)

Крім того, згідно з частиною шостою статті 26 Закону України "Про електроенергетику" споживачі (крім населення) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Таким чином, кожен споживач (субспоживач) зобов'язаний мати укладений договір про постачання електричної енергії, у якому визначена договірна величина споживання обсягу електричної енергії. Тому, у разі перевищення договірної величини споживання електричної енергії субспоживачем (за укладеним з ним договором про постачання електричної енергії) несе відповідальність субспоживач.

Крім цього, договір про спільне використання технологічних мереж не регулює режими споживання електричної енергії та його відсутність не впливає на дію частини шостої статті 26 Закону

Також, суд звертає увагу, що, у разі, якщо до технологічних електричних мереж основного споживача приєднані електроустановки інших суб'єктів господарювання, власників мереж тощо, розрахунковий облік має бути організований основним споживачем таким чином, щоб забезпечити складення балансу електричної енергії у власних технологічних електричних мережах для проведення комерційних розрахунків.

13.01.2016 Відповідачем було заявлено клопотання про витребування у Позивача доказів, а саме, договірні величини по усіх підключених субабонентів до підстанції п/ст. ДРРМЗ 35/6 відповідно до схеми підключення, яке судом залишено без задоволення, зважаючи на те, що всупереч положенням ст.38 Господарського процесуального кодексу України, в клопотанні не зазначено обставин, які можуть підтвердити ці докази.

13.01.2016 Відповідачем заявлено клопотання про призначення у справі судової експертизи.

Виходячи з положень ст.41 Господарського процесуального кодексу України, судова експертиза призначається судом для розяснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, обовязок доказування законодавчо покладено на сторони.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

З урахуванням наведеного, оскільки всупереч вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України Відповідачем не було надано до суду доказів на підтвердження обґрунтованості заявленого клопотання про призначення судової експертизи, необхідності в спеціальних знаннях, труднощів або складнощів у дослідженні та оцінці доказів, поданих сторонами, суд відмовив в задоволенні клопотання Відповідача.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що не надає правової оцінки наданому Позивачем договору про спільне використання технологічних електричних мереж №777 від 19.06.2013, оскільки зазначений договір не є ані предметом, ані підставою позовних вимог у даній справі, і не впливає будь-яким чином на правову оцінки інших доказів, що містяться в матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства «ДРРМЗ» (49051, м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, 3-Б, ) на користь публічного акціонерного товариства ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО (49107, м. Дніпропетровськ, шосе Запорізьке, 22, ) 687 742,52 грн. - заборгованості за активну електроенергію, 861 669,26 грн. - заборгованості за реактивну електроенергію, 426 949,18 грн. вартості перевищення договірної величини споживання електроенергії, 45 437,94 грн. 3% річних, 560 130,94 грн. інфляційних втрат, 83 441,01 грн. пені, 39 305,55 грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 22.02.2016.

Суддя ОСОБА_9