РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2016Справа №914/4411/15

За позовомНовояворівської міської ради
до Приватного акціонерного товариства "Комерційний банк" Стандарт"
простягнення 45 603,60грн.
Суддя Ярмак О.М.

За участю представників:

від позивачане з'явився
від відповідачане з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Новояворівська міська рада звернулася до Господарського суду Львівської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Комерційний банк" Стандарт" про стягнення з нього заборгованості за оренду комунального майна в розмірі 45 603,60 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.12.2015 матеріали справи № 914/4411/15 за вказаним позовом передано для розгляду за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою від 11.01.2016 суд прийняв справу № 914/411/15 до свого провадження, розгляд справи призначив на 16.02.2016.

15.02.2016 до суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог та клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

16.02.2016 в судовому засіданні оголошено перерву до 18.02.2016.

В судове засідання 18.02.2016 сторони уповноважених представників не направили, про місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

З огляду на клопотання позивача та наявність в матеріалах справи усіх необхідних документів, в тому числі і відзиву відповідача, суд вважає з можливе розглянути спір по суті в цьому судовому засіданні.

Стосовно заяви позивача про уточнення позовних вимог суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

В поданій заяві про уточнення позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 43 230,43 грн.

Згідно з п. 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18 передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

З огляду на наведене вище, оскільки заява позивача про уточнення позовних вимог є фактично заявою про їх зменшення та подана з дотриманням вимог ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, тому приймається судом до розгляду.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

19.08.2011 між Новояворівською міською радою (орендодавець) та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Стандарт" (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення (далі - договір), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно нежитлове приміщення на підставі рішення виконкому Новояворівської міської ради № 469 від 22.08.2011 "Про переукладення договору оренди на нежитлове приміщення по вулиці Січових Стрільців, 5 у місті Новояворівську площею 91,6 м2, розміщене за адресою: м. Новояворівськ, вул. Січових Стрільців, 5, на першому поверсі, що знаходиться у власності Новояворівської міської ради і перебуває на балансі Новояворівської міської ради, вартість якого визначена згідно із актом оцінки від 04 травня 2011 і становить за експертною оцінкою 260 700 грн без ПДВ, а з урахуванням індексу інфляції 260 406,87 грн. без ПДВ.

Згідно з п. 1.2 договору майно передається в оренду для розміщення відділення банку.

Відповідно до п. 3.3 договору орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря і перераховується на розрахунковий рахунок Новояворівської міської ради щомісячно, до 15 числа місяця, з одночасним повідомленням про кожний внесок орендної плати.

За приписами ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Рішенням Новояворівської міської ради від 18.06.2015 № 1615 затверджено розпорядження № 31 "Про припинення договору оренди нежитлового приміщення з ПАТ "Комерційний банк "Стандарт" по вул. С.Стрільців, 5 в м. Новояворівську від 30.04.2015", припинено достроково з моменту підписання акту прийому-передачі дію договору оренди нежитлового приміщення № 07/11 від 19.08.2011 у зв'язку з віднесенням даної фінансової установи до категорії неплатоспроможних та прийняттям рішення про припинення діяльності відділень банку.

За актом прийому-передачі від 30.04.2015 було здійснено передачу орендованого майна від орендаря до орендодавця.

Як стверджує позивач, за відповідачем утворилась заборгованість зі сплати орендної плати за період з 16.02.2015 по 30.04.2015 у розмірі 33 668,43 грн. внаслідок невиконання останнім своїх зобов'язань за договором.

Судом встановлено, що постановою Правління Національного банку України від 19.02.2015 № 116 було віднесено Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Стандарт" до категорії неплатоспроможних.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 2 ст. Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", неплатоспроможний банк - банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19.02.2015 № 38 було розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Стандарт" з ринку, запроваджено в ньому тимчасову адміністрацію на три місяці з 20.02.2015 по 19.05.2015.

Так, відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", встановлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Як передбачено ч. 1 та п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій та відмовлятися від виконання або розривати в порядку, встановленому законодавством України, будь-які договори (правочини) за участю банку, які є збитковими чи непотрібними для банку або виконання яких має негативний вплив на фінансовий стан банку.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.05.2015 № 101 продовжено строк здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Стандарт" до 18.06.2015 включно.

Надалі відповідно до постанови Правління Національного Банку України від 18.06.2015 № 385 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Стандарт" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.06.2015 № 130 «Про початок процедури ліквідації ПАТ "Комерційний банк "Стандарт" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», за яким вирішено розпочати процедуру ліквідації ПАТ КБ "Стандарт" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ КБ "Стандарт" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Грицака Ігоря Юліановича строком на 1 рік з 19.06.2015 до 18.06.2016 включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Відповідно до п. 5-4 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" кредитор - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов'язань.

З огляду на наведене вище, суд дійшов висновку, що між сторонами склалися зобов'язальні правовідносини на підставі договору оренди нежитлового приміщення від 19.08.2011 щодо виконання банком (відповідачем) зобов'язань зі сплати орендної плати на користь позивача, які мають майново-грошовий характер, а відтак, у цьому випадку позивач виступає кредитором за майновою вимогою з отримання належних йому коштів орендної плати.

Згідно з приписами ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи.

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

17.08.2015 виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення про затвердження Реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Стандарт" (Протокол № 211/15).

Згідно ч. 3 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Відповідач стверджує, що позивач не скористався своїм правом та не звернувся до відповідача із заявою про внесення його до реєстру вимог кредиторів, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі в процесі ліквідації банку є порушенням вимог чинного законодавства України, зокрема, порядку здійснення ліквідаційної процедури та черговості задоволення вимог кредиторів банку, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним і має пріоритет у регулюванні правовідносин між неплатоспроможним банком та його кредиторами, тому в задоволенні позовних вимог щодо стягнення основного боргу належить відмовити.

Поряд з викладеним, у суду також відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення 9 562,00 грн. пені, які є похідними від вимог про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що для захисту своїх прав як кредитора відповідача він може скористатися іншим способом захисту, передбаченим чинним законодавством.

З огляду на те, що суд відмовляє у задоволенні заявлених позовних вимог, судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.М. Ярмак

Повне рішення складено: 25.02.2016 р.