РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2016Справа №910/180/16

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «ДіПі Менеджмент»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Віпкар»

Про визнання права власності

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача: Гончарюк Т.В., довіреність № б/н від 16.11.2015

Франків Л.П., довіреність № б/н від 16.11.2015

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДіПі Менеджмент» (далі -позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віпкар» (далі - відповідач) про визнання права власності.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не виконуються умови договору купівлі-продажу № 050614/01 від 04.06.2014р.

Ухвалою суду від 11.01.2016р. порушено провадження у справі № 910/180/16 та призначено розгляд на 01.02.2016 р.

29.01.2016р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі.

01.02.2016р. відповідач подав через канцелярію суду заяву про визнання позову та додаткові документи по справі.

01.02.2016р. представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Представник відповідача у судовому засіданні надав пояснення по справі.

Суд відклав розгляд справи на 19.02.2016р., у зв'язку з необхідністю витребування додаткових документів.

19.02.2016р. представники позивача у судовому засіданні надали пояснення по справі, підтримали позовні вимоги у повному обсязі, надали оригінали платіжних доручень (копії яких долучені до матеріалів справи), повідомили суд про допущену описку у назві позивача.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду від 01.02.2016р., в частині надання доказів складання довідки-рахунку за спірний період та її передачі позивачу, не виконав, про причини свої відсутності суд не повідомив.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.06.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІПКАР» (відповідач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІПІ МЕНЕДЖМЕНТ» (позивач, покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 050614/01 від 04.06.2014р. (далі - договір), згідно якого продавець зобов'язався передати товар - автомобіль Ferrari 458 Italia у власність позивача, а позивач зобов'язавсяся оплатити та прийняти товар (далі автомобіль) на умовах договору, з урахуванням додатків №1 та №2.

Ціна автомобіля, згідно п. 2.1. договору склала еквівалент 244064 (двісті сорок чотири тисячі шістдесят чотири) євро, що станом на 04.06.2014 становило 4 044 140,48 грн. (чотири мільйони сорок чотири тисячі сто сорок гривень 48 копійок), в т.ч. 20% ПДВ 674 023,41 (шістсот сімдесят чотири тисячі двадцять три гривні 41 копійка).

Згідно п. 2.2. договору, розрахунки вартості автомобіля у гривнях ґрунтуються виключно на значенні комерційного курсу продажу євро, що встановлюється ПАТ ВТБ Банк. Вартість автомобіля у гривнях, вказана в п. 2.1 може бути змінена в зв'язку із зміною курсу Євро згідно котирувань ПАТ ВТБ Банк.

Згідно Додатку №3 до договору, графік платежів за договором складався з наступних платежів: червень 2014 року - 46 400,00; липень 2014 року - 17 322,67; серпень 2014 - 17 168,00; вересень 2014- 17 013,33; жовтень 2014- 16 858,67; листопад 2014 - 16 704,00; грудень 16 549,33; січень 2015 - 16 394,67; лютий 2015 - 16 240,00; березень 2015 - 16 085,33; квітень 2015 - 15 930,67; травень 2015 - 15 776,00; червень 2015 - 15 621,33, на загальну суму 244064,00. Вказана сума згідно Договору визначена еквівалентом в грошовій одиниці євро.

Згідно п. 5.1.1. договору позивач 05.06.2015 сплатив суму передоплати, яка складає еквівалент 46 400,00 євро, що відповідно до комерційного курсу продажу євро ПАТ ВТБ Банк, на 05.06.2015 становило 768 848,00 грн., в т.ч. 20% ПДВ 128 141,33 грн.

Згідно акту приймання-передачі від 05.06.2014, після сплати позивачем першого платежу, представник ТОВ «ДІПІ МЕНЕДЖМЕНТ» Мединський А.О. згідно довіреності №51 від 06.06.2015р. прийняв автомобіль в комплекті Ferrari 458 Italia (VIN ZFF67NHB000198520). Автомобіль пройшов передпродажну підготовку та відповідав комплектації. Бортова література укомплектована повністю. З автомобілем додатково передано підномерники.

У відповідності до умов п.3.7. договору, після виконання позивачем п. 5.1.1. Договору, до Позивача перейшло виключно право володіння та користування автомобілем. Всі інші складові права власності на автомобіль, згідно п. 3.7. Договору переходять до покупця після повної оплати автомобіля покупцем, відповідно до умов Договору та додатків до нього.

Згідно акту звірки взаємних розрахунків станом за період з червня 2014 по жовтень 2015 року між ТОВ «ДІПІ МЕНЕДЖМЕНТ» і ТОВ «ВІПКАР» за Договором №050614/01 від 04.06.2014, позивач на рахунок ТОВ «ВІПКАР» на протязі часу з 05.06.2014 по 13.08.2015 на платіжні реквізити ТОВ «ВІПКАР» в рахунок оплати вартості автомобіля Ferrari перерахував платежі у безготівковій формі згідно таких платіжних доручень: № 148 від 05.06.2014; №157 від 06.06.2014; №185 від 07.07.2014; №219 від 07.08.2014; №220 від 08.08.2014; №218 від 07.08.2014; №247 від 09.09.2014; №256 від 18.09.2014; №281 від 09.10.2014; №188 від 07.10.2014; № 286 від 14.10.2014; № 324 від 13.11.2014; №325 від 14.11.2014; №326 від 18.11.2014; №96 від 06.03.2015; №97 від 06.03.2015; №131 від 26.03.2015; №136 від 27.03.2015; №144 від 30.03.2015; №149 від 31.03.2015; №153 від 01.04.2015; №154 від 02.04.2015; №156 від 03.04.2015; №160 від 06.04.2015; №167 від 08.04.2015; №174 віл 09.04.2015; №176 від 10.04.2015; №179 від 10.04.2015; №181 від 14.04.2015; №182 від 15.04.2015; №184 від 16.04.2015; №185 від 17.04.2015; №193 від 20.04.2015; №198 від 21.04.2015; №201 від 22.04.2015; №210 від 23.04.2015; №211 від 24.04.2015; №219 від 28.04.2015; №224 від 29.04.2015; №229 від 29.04.2015; №231 від 30.04.2015; №232 від 06.05.2015; №269 від 02.06.2015; №270 від 02.06.2015; №277 від 05.06.2015; №278 від 08.06.2015; №307 від 08.07.2015) на загальну суму 5 511 504,99 грн. (п'ять мільйонів п'ятсот одинадцять тисяч п'ятсот чотири гривні 99 копійок).

Тобто, Позивачем здійснено оплату автомобіля за умовами та ціною, визначеними Договором, у повному обсязі.

Згідно акту надання послуг №4 від 29.04.2015, підписаного позивачем та відповідачем на підставі укладеного договору відбулася компенсація витрат на сплату транспортного збору (держбюджет) в розмірі 7500 грн.

Пунктом 3.8 договору передбачено, що після виконання поизвачем усіх своїх зобов'язань за цим Договором та додатками до нього відповідач був зобов'язаний передати позивачу усі необхідні документи для реєстрації права власності на позивача протягом п'яти робочих днів з моменту такого виконання.

Акт звірки взаємних розрахунків станом за період червень 2014 - жовтень 2015 року між ТОВ «ДІПІ МЕНЕДЖМЕНТ» і ТОВ «ВІПКАР» за Договором №050614/01 від 04.06.2014, позивачем та відповідачем було підписано 31.10.2015р., при цьому відповідач не заперечив факт надходження на його рахунки відповідних платежів у повному обсязі, з цим же представник відповідача погодився і у судовому засіданні 01.02.20126р, та надав письмове підтвердження таких обставин у тому числі і заяву про визнання позову.

Згідно поданого позову, позивач стверджує про те, що після отримання всіх коштів, визначених умовами договору купівлі продажу автомобіля, відповідач свого договірного зобов'язання не виконав та не надав позивач всіх необхідних документів, необхідних для реєстрації права власності на автомобіль за позивачем.

Суд, дослідивши документи наявні в матеріалах справи, оцінивши докази подані сторонами та долучені до справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 317 та 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до частини 1 статті 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Абзацем четвертим пункту 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014, передбачено, що відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини 1 статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі статтею 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач набув право власності на автомобіль, проте відповідач свої зобов'язання щодо передачі усіх необхідних документів для належної реєстрації права власності за позивачем не передав, крім того не виконав зобов'язань із здійснення передбачених законодавством дій у зв'язку із переходом права власності на автомобіль до Покупця.

Так, згідно Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 p. N 1388 (далі Порядок державної реєстрації автомобілів), для проведення перереєстрації транспортних засобів у разі їх відчуження до сервісних центрів МВС подаються засвідчені підписами сторін, що скріплені печатками, акти приймання-передачі транспортних засобів із зазначенням їх кольору, марки, моделі, року випуску, ідентифікаційних номерів складових частин (далі - реквізити), та документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби.

У зв'язку із не підтвердженням та не визнанням Відповідачем належного та в повному обсязі виконання Позивачем вимог щодо порядку розрахунків та умов сплати, передбачених розділом 5 Договору, не передачею Позивачеві усіх необхідних документів для реєстрації права власності транспортного засобу, автомобіль марки Ferrari 458 Italia, (двигун №212201, кузов № ZFF67NHB000198520, свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт) СХХ097845), з моменту його придбання позивачем не був зареєстрований (перереєстрований) у реєстраційно-екзаменаційному підрозділі Державтоінспекції.

відповідно до ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування автомобілі, автобуси, самохідні машини, сконструйовані на шасі автомобілів, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, причепи, напівпричепи та мотоколяски. Власники таких транспортних засобів зобов'язані зареєструвати їх протягом десяти діб після придбання, одержання або виникнення підстав, що потребують внесення змін у реєстраційні документи, в органах державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України. Реєстрація майна, на відміну від реєстрації договору, не має правовстановлюючого значення. З такою реєстрацією законодавець не пов'язує виникнення у особи права власності.

У відповідності до пункту 5 вказаної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328, 329 ЦК).

У пункті 23 вищезазначеної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 передбачено, що суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача.

Крім того, до державної реєстрації права власності за новим набувачем покупець за договором про відчуження майна, виконаним сторонами, не має права розпоряджатися цим майном, оскільки право власності на нього зберігається за продавцем, проте має право на захист свого володіння на підставі статті 396 ЦК. При цьому слід мати на увазі, що після оплати вартості проданого майна і передання його покупцеві, але до державної реєстрації переходу права власності, продавець також не має права ним розпоряджатися, оскільки це майно є предметом виконаного продавцем зобов'язання, яке виникло з договору про відчуження майна (пункт 1 частини першої статті 346 ЦК), а покупець є його законним володільцем.

Відповідно до ст. 662 ЦК України, продавець зобов'язаний передати Покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу, у тому числі повинен одночасно з товаром передати Покупцеві його приналежності та документи ( технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню відповідно до договору або актів цивільного законодавства .

Згідно ст. 663 ЦК України, у разі визначення в договорі купівлі-продажу конкретного строку виконання обов'язку передати товар, в т.ч. всі приналежності та документи, Продавець зобов'язаний виконати свій обов'язок в обумовлений строк, який визначається настанням певного моменту або закінчення періоду часу, коли зобов'язання повинно бути виконано (наприклад після оплати покупцем товару).

Момент виконання обов'язку продавця передати товар закріплений у ст. 664 ЦК України. Так, обов'язок Продавця передати товар Покупцеві вважається виконаним у момент:

- вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок Продавця доставити

товар;

- надання товару в розпорядження Покупця, якщо товар має бути переданий Покупцеві за місцезнаходженням товару.

У відповідності до ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

З моменту передачі майна власник набуває право на захист набутої власності передбаченими законом способами, отримує можливість здійснювати правомочності власника щодо володіння, користування та розпорядження майном, на нього переходить тягар власності і ризик випадкової загибелі або пошкодження майна.

Згідно ч.4 цієї статті, право власності на майно, що підлягає державній реєстрації, виникає у набувача з моменту державної реєстрації.

До державної реєстрації права власності за новим набувачем покупець за договором про відчуження майна, виконаним сторонами, не має права розпоряджатися цим майном, оскільки право власності на нього зберігається за продавцем, проте має право на захист свого володіння на підставі статті 396 ЦК. При цьому слід мати на увазі, що після оплати вартості проданого майна і передання його покупцеві, але до державної реєстрації переходу права власності, продавець також не має права ним розпоряджатися, оскільки це майно є предметом виконаного продавцем зобов'язання, яке виникло з договору про відчуження майна (пункт 1 частини першої статті 346 ЦК), а покупець є його законним володільцем.

Крім того, виходячи зі змісту частини другої статті 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що позивач фактично набув право власності на автомобіль, перерахувавши його повну вартість визначену умовами договору купівлі-продажу № 050614/01 від 04.06.2014 на рахунок відповідача, тим самим виконавши свої договірні зобов'язання, проте оскільки відповідач своїх зобов'язання із здійснення передбачених законодавством дій у зв'язку із переходом права власності на автомобіль до позивача не виконав, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача та вирішив задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача у повному обсязі, а тому судовий збір у розмірі 82 372,58 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду, підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 173, 193, ГК України, ст.ст. 22, 33, 49, 75, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІПІ МЕНЕДЖМЕНТ» (01034, м. Київ, вул. Кловський узвіз, будинок 7а, офіс 8-3, ) право власності на транспортний засіб - автомобіль марки Ferrari 458 Italia, (двигун №212201, кузов № ZFF67NHB000198520, свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт) СХХ097845).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Віпкар» (01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки 23-Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІПІ МЕНЕДЖМЕНТ» (01034, м. Київ, вул. Кловський узвіз, будинок 7а, офіс 8-3, ) судовий збір у розмірі 82 672 (вісімдесят дві тисячі шістсот сімдесят дві) грн. 58 коп.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення підписано 24.02.2016р.)

Суддя В.І.Мельник