ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

24 лютого 2016 року Справа № 910/17464/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого суддіШевчук С.Р. (доповідач)
суддівДемидової А.М., Попікової О.В.
перевіривши касаційну скаргуПрокуратури м. Києва
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 03.12.2015
у справі№ 910/17464/14 господарського суду міста Києва
за позовомДержавного підприємства "Адміністрація річкових портів"
доПублічного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Міністерство інфраструктури України
за участюПрокуратури м. Києва
проповернення майна із управління та стягнення 223 258,69 грн
В С Т А Н О В И В:

Прокуратура м. Києва звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою № 05/2/3-132-15 від 22.12.2015 на постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.12.2015 у справі № 910/17464/14 за позовом Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" до Публічного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Міністерство інфраструктури України, за участю Прокуратури м. Києва про повернення майна із управління та стягнення 223 258,69 грн.

Втім, подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до частини 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VІ від 08.07.2011 ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Згідно з Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 № 484-VIII, який набрав чинності 01.09.2015, внесено зміни до Закону України "Про судовий збір".

Підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що ставка судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги на рішення суду, становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Разом з тим, до касаційної скарги Прокуратура м. Києва не додано доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Водночас, у зв'язку з тим, що фінансування прокуратури здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, враховуючи, що Законом України "Про державний бюджет України на 2015 рік" видатки на сплату прокуратурою судового збору не передбачені і відповідне фінансування органів прокуратури з такою метою не здійснювалося, а також, зважаючи на те, що органи прокуратури позбавлені пільг на сплату судового збору лише з 01.09.2015, скаржником подано заяву про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Виходячи зі змісту поданого клопотання, судова колегія не вбачає підстав для його задоволення, оскільки скаржником не наведено достатніх доводів та не надано належних доказу на підтвердження того, що майновий стан скаржника перешкоджав сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Таким чином, скаржником не сплачено судовий збір у встановлених порядку та розмірі і тому касаційна скарга підлягає поверненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу з доданими до неї документами повернути скаржнику.

Головуючий суддя С.Р. Шевчук

С у д д я А.М. Демидова

С у д д я О.В. Попікова