ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.02.2016 Справа № 920/1697/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремпромкрівля», м. Суми

до відповідача: ОСОБА_1 підприємства Сумської міської ради «Електроавтотранс», м. Суми

про стягнення 21 966 грн. 26 коп.

Суддя Б.І. Лиховид

За участі представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

у судовому засіданні брала участь секретар с/з ОСОБА_2

Суть спору: позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 1 366 грн. 63 коп. та інфляційні втрати у розмірі 20 499 грн. 63 коп. у звязку з невиконанням умов укладеного між сторонами договору № 30/10/13 від 30.10.2013 та рішення господарського суду Сумської області від 24.02.2014 по справі № 920/68/14, а також витрати по оплаті судового збору.

На виконання вимог ухвали суду від 18.01.2016 представником позивача у дане судове засідання подано докази невиконання відповідачем рішення господарського суду Сумської області від 24.02.2014 по справі № 920/68/14.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 05.02.2016 строк розгляду справи було продовжено до 24.02.2016.

17.02.2016 до суду надійшло клопотання позивача, в якому просить долучити до матеріалів справи ухвалу господарського суду Сумської області від 17.02.2016 по справі № 920/68/14, згідно якої виправлено описку в рішенні господарського суду Сумської області від 24.02.2014 по справі № 920/68/14 щодо назви відповідача ОСОБА_1 підприємства Сумської міської ради «Електроавтотранс».

Представник позивача у дане судове засідання не прибув, додаткових письмових пояснень по справі не подав.

Представник відповідача у дане судове засідання не прибув, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення представнику відповідача, письмового відзиву на позовну заяву з правовим обґрунтуванням своєї позиції не подав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи наявність в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення спору між сторонами по суті та повідомлення відповідача належним чином, який не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, оцінивши надані докази, суд встановив:

Рішенням господарського суду Сумської області від 24.02.2014 по справі № 920/68/14, з урахуванням ухвали господарського суду Сумської області від 17.02.2016 про виправлення описки у вказаному рішенні щодо назви відповідача, вирішено стягнути з ОСОБА_1 підприємства Сумської міської ради «Електроавтотранс» (відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремпромкрівля» (позивач) 26 646 грн. 40 коп. боргу, 5 329 грн. 28 коп. штрафу та 324 грн. 57 коп. пені за неналежне виконання відповідачем умов укладеного 30.10.2013 між сторонами договору підряду № 30/10/13, у відповідальності до якого позивач зобовязувався провести капітальний ремонт мякої покрівлі тягової підстанції № 2 за адресою: м. Суми, вул. ОСОБА_3, 1/1, а відповідач зобовязувався прийняти та оплатити виконані роботи.

Вказане рішення суду, яке набрало законної сили 11.03.2014 і на виконання якого було видано відповідний наказ, на день розгляду справи № 920/1697/15 відповідачем на користь позивача не виконано, що підтверджується наявним в матеріалах справи листом № 9/24 від 21.01.2016 Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції.

У зв`язку з невиконання відповідачем рішення господарського суду Сумської області від 24.02.2014 у справі № 920/68/14 та, відповідно, несплатою на користь позивача заборгованості, встановленої вказаним рішенням за невиконання умов укладеного між сторонами договору підряду № 30/10/13 від 30.10.2013, позивач здійснює нарахування інфляційних втрат та 3% річних, які і просить стягнути з відповідача.

Відповідно до ст. 45 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарських судів є обов'язковими до виконання на усій території України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Рішення господарського суду Сумської області від 24.02.2014 у справі № 920/68/14 набрало законної сили 11.03.2014.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов'язання не виконується або ж виконалось з простроченням й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу.

Оскільки чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків, тому суд вважає, що у даному випадку є наявність правових підстав для застосування до спірних правовідносин положень статті 625 ЦК України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат у розмірі 20 499 грн. 63 коп. та 3% річних в сумі 1 366 грн. 63 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача, а тому позивачу за рахунок відповідача відшкодовуються витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 218 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85, Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства Сумської міської ради «Електроавтотранс» (40007, м. Суми, вул. Харківська, 113, код 03328540) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремпромкрівля» (40000, АДРЕСА_1, код 38602210) 1 366 грн. 63 коп. 3% річних, 20 499 грн. 63 коп. інфляційних втрат, 1 218 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 19.02.2016

СУДДЯ Б.І. ЛИХОВИД