ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2016р. Справа№ 922/158/16

За позовом: Акціонерної компанії «Харківобленерго», м. Харків

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго», м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «САНТАНДЕР ФІНАНС», м. Київ

про: визнання недійсним Договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ-2/20/08/2015 від 20.08.2015 року

Суддя Кидисюк Р.А.

Секретар Зусько І.С.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність №01-42юр/3218 від 30.04.2015 р.)

від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність №112-7889 від 22.12.2014 р.)

від третьої особи: не зявився

Представникам позивача та відповідача розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. У судовому засіданні 23.02.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом Акціонерної компанії «Харківобленерго» до Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «САНТАНДЕР ФІНАНС» визнання недійсним Договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ-2/20/08/2015 від 20.08.2015 року.

Ухвалою суду від 05.02.2016 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 23.02.2015 року, залучено ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «САНТАНДЕР ФІНАНС» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що спірний правочин суперечить вищезазначеній постанові Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №1135 від 28.07.2015 року та порушує вимоги ч. 1 ст. 203 ЦК України. Спірний договір від імені позивача укладався Повіреним торговцем цінними паперами, який не повідомив позивача про зазначені обставини, що й призвело до помилки з боку позивача.

Представник позивача в судове засідання зявився, вимоги ухвали суду від 05.02.2016 року виконав, подав через канцелярію суду пояснення вх.№7153/16 від 23.02.2016 р., в якому підтвердив, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору, а також зазначив, що підтвердженням необізнаності позивача відносно наявності постанови НК ЦПіФР на момент укладання оспорюваного правочину є факт укладання даного договору від імені АК «Харківобленерго» повіреним торговцем цінними паперами ТОВ «САНТАНДЕР ФІНАНС», який не повідомив про зазначені обставини, що й призвело до помилки з боку позивача.

Представник відповідача в судове засідання зявився, проти задоволення позову заперечив повністю з підстав, наведених у поданому 22.02.2016 року через канцелярію суду відзиві вх.№7092/16 на позовну заяву. Зокрема, зазначив, що можлива комерційна помилка щодо розрахунку одержання економічної користі від вчиненого правочину, втрата вартості цими акціями, неможливість відчуження даних акцій на фондових ринках є економічними ризиками позивача в ході здійснення своєї підприємницької діяльності, а не підставами для визнання спірного договору недійсним. На підставі спірного договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-2/20/08/2015 від 20.08.2015 р. позивач не придбавав цінні папери акції ПАТ «Торговий дім «ВІАН» на фондових біржах, а придбавав такі акції у відповідача поза фондовими біржами за участю ТзОВ «САНДЕРС ФІНАНС» - торгівця цінними паперами, що відповідає вимогам Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» та не порушує приписи рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №1135 від 28.07.2015 р.

Третя особа вимог ухвали суду від 05.02.2016 року не виконала.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, повно та обєктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

20.08.2015 року між Акціонерною компанією «Харківобленерго» (Покупець), в інтересах якого діяв Повірений Покупця ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сантандер Фінанс» на підставі Довіреності №9 від 12 січня 2015 року та Договору доручення на купівлю цінних паперів № БД-1/20/08/2015 від 20.08.2015 року, з одного боку, та Публічним акціонерним товариством «Львівобленерго» (Продавець), з іншого боку, укладено Договір купівлі-продажу цінних паперів № БВ-2/20/08/2015 (Договір), відповідно до умов якого у власність Покупця передано акції прості іменні емітента ПАТ «Торговий Дім Віан» (код 38864814) номінальною вартістю 1,00 грн. в кількості 549008 штук, а Покупець зобовязався здійснити оплату придбаних цінних паперів в сумі 9 887 636,70 грн.

Укладення Повіреним договору купівлі-продажу цінних паперів підтверджується звітом Повіреного від 20.08.2015 року та актом виконання Договору доручення від 10.09.2015 року.

Додатковою угодою №1 від 01.10.2015 року термін оплати отриманих цінних паперів продовжений до 30.12.2015 року.

Відповідно до ОСОБА_2 приймання-передачі цінних паперів та виконаних робіт від 10.09.2015 року вищезазначений пакет цінних паперів прийнятий Покупцем.

Кошти за придбані акції Покупцем не сплачені.

В якості обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на час вчинення правочину були наявними обставини, з приводу яких помилився позивач, а саме щодо зупинення торгівлі цінними паперами ПАТ «Торговий дім «ВІАН» на будь-якій фондовій біржі відповідно до постанови Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №1135 від 28.07.2015 року (Відомості Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, 2015, 07, №142).

Рішенням №1135 Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 28.07.2015 року щодо зупинення торгівлі цінними паперами ПАТ «ТОРГОВИЙ ДІМ ВІАН» на будь-якій фондовій біржі вирішено зупинити з 29.07.2015 року торгівлю цінними паперами ПАТ «ТОРГОВИЙ ДІМ ВІАН» (код за ) на будь-якій фондовій біржі на термін до 29.11.2015 року.

Відповідач проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши представлені суду докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовну з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Господарські зобовязання між сторонами виникли на підставі укладеного між Акціонерною компанією «Харківобленерго» (Покупець), в інтересах якого діяв Повірений Покупця ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сантандер Фінанс» на підставі Довіреності №9 від 12 січня 2015 року та Договору доручення на купівлю цінних паперів № БД-1/20/08/2015 від 20.08.2015 року, з одного боку, та Публічним акціонерним товариством «Львівобленерго» (Продавець), з іншого боку, Договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ-2/20/08/2015 від 20.08.2015 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 17 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» договір доручення, договір комісії або договір про управління цінними паперами укладається з торговцем цінними паперами в письмовій формі. Права та обов'язки торговця цінними паперами стосовно його клієнта, умови укладення договорів щодо цінних паперів, порядок звітності торговця перед його клієнтом, порядок і умови виплати торговцю винагороди визначаються у договорі, що укладається між ними. Торговець цінними паперами зобов'язаний виконувати доручення клієнтів за договорами доручення, договорами комісії та договорами про управління цінними паперами на найвигідніших для клієнта умовах. Доручення клієнтів виконуються торговцем цінними паперами у порядку їх надходження, якщо інше не передбачено договором або дорученням клієнтів. У разі укладення торговцем цінними паперами договорів за власний рахунок разом з укладенням ним договорів за рахунок клієнта виконання договорів для клієнта є пріоритетним.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що укладаючи спірний правочин повірений позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Сантандер Фінанс», не повідомив довірителя про зупинення торгівлі цінними паперами ПАТ «Торговий дім «ВІАН» на будь-якій фондовій біржі відповідно до рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №1135 від 28.07.2015 року, що призвело до помилки з боку позивача. Як зазначив позивач у позовній заяві, помилкою є неправильне сприйняття позивачем предмету договору в частині зниження цінності акцій та можливості використання їх за призначенням, в тому числі подальшого продажу, а наслідки такої помилки не можуть бути усунуті.

У своєму відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що посилаючись на таку обставину, як нібито неправильне сприйняття позивачем предмету спірного договору, позивач у своїй позовній заяві, водночас, не вказує, що він помилився у виді акцій, чи у номінальній вартості акцій, чи у кількості штук акцій, чи помилився в емітенті акцій, що власне є складає предмет цього договору. Можлива комерційна помилка щодо розрахунку одержання економічної користі від вчиненого правочину, втрата вартості цими акціями, неможливість відчуження даних акцій на фондових ринках є економічними ризиками позивача в ході здійснення своєї підприємницької діяльності, а не підставами для визнання спірного договору недійсним.

Погоджуючись із запереченнями відповідача на позовну заяву, суд зазначає, що відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» від 29.05.2013 р. (із змінами та доповненнями) не має правового значення помилка у мотивах правочину (тобто в обставинах, у зв'язку з якими особа вчиняє правочин) або незнання стороною правочину норм законодавства.

Окрім того, як вбачається зі змісту Рішенням №1135 Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 28.07.2015 року торгівлю цінними паперами ПАТ «ТОРГОВИЙ ДІМ ВІАН» (код за ) зупинено на будь-якій фондовій біржі на термін з 29.07.2015 року до 29.11.2015 року.

Разом з тим, вказаним рішенням не заборонялось здійснювати купівлю-продаж акцій цього підприємства поза біржею за участю торговця цінними паперами.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

На підставі спірного договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ-2/20/08/2015 від 20.08.2015 року позивач придбав акції ПАТ «Торговий Дім Віан» поза фондовими біржами за участю торгівця цінними паперами ТзОВ «Сандерс Фінанс», що не суперечить вимогам Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», а також Рішенню Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №1135 від 28.07.2015 року.

З огляду на викладене, в задоволенні позову Акціонерної компанії «Харківобленерго» про визнання недійсним Договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ-2/20/08/2015 від 20.08.2015 року слід відмовити.

Варто зазначити, що позивач не позбавлений права предявити позов до суду до третьої особи щодо стягнення можливих збитків за наявності відповідних обставин внаслідок протиправних дій його повіреного.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Оскільки спір виник з вини позивача, у відповідності до ст. 49 ГПК України судовий збір слід покласти на нього у повному обсязі.

З огляду на викладене, керуючись Конституцією України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Відмовити у задоволенні позову повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача у повному обсязі.

У відповідності до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 29.02.2016 р.

Суддя Кидисюк Р.А