ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

25.02.2016р. Справа №7/188

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В., розглянув матеріали за скаргою ОСОБА_1 підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Маріуполь Донецької області, №03/1131 від 26.03.2015р. на дії Державної виконавчої служби в процесі виконання рішення господарського суду Донецької області №7/188 від 23.12.2008р., у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Донецькобленерго», м.Горлівка Донецької області, в особі структурної одиниці Краматорських електричних мереж, м.Краматорськ Донецької області,

до відповідача, ОСОБА_1 підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Донецьк,

про стягнення заборгованості за активну електроенергію 13022149,13грн., пені 258347,18грн., 3% річних 32205,16 грн., 7% штрафу 525074,21грн.,

за участю представників:

від позивача (стягувача): не зявився,

від відповідача (скаржника): ОСОБА_2 за довіреністю,

від Державної виконавчої служби України: не зявився;

у судовому засіданні був присутнім представник Міністерства юстиції України: ОСОБА_3 за довіреністю, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 23.12.2008р. по справі №7/188 позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Донецькобленерго», м.Горлівка Донецької області, в особі структурної одиниці Краматорських електричних мереж, м.Краматорськ Донецької області, задоволені частково: стягнуто з ОСОБА_1 підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Донецьк, на користь позивача заборгованість у розмірі 13022149,13грн., 3% річних у сумі 32205,16грн., пеню у сумі 193760,39грн., державне мито у сумі 24532,40грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 113,52грн. У задоволенні вимог в залишковій частині відмовлено.

05.01.2009р. на виконання даного процесуального документу господарського суду Донецької області по справі №7/188 видано відповідний наказ на примусове виконання рішення суду.

06.04.2015р. до господарського суду Запорізької області надійшла скарга ОСОБА_1 підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Маріуполь Донецької області, №03/1131 від 26.03.2015р., у якій останній просить визнати неправомірними дії Державної виконавчої служби України щодо винесення постанови від 08.09.2014р. ВП №12616454 про стягнення з боржника виконавчого збору на суму 1327276,06 грн.; визнати недійсною постанову Державної виконавчої служби України від 08.09.2014р. ВП №12616454 про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 1327276,06 грн., як таку, що порушує його права та законні інтереси.

Разом зі скаргою відповідачем надано клопотання №03/1132 від 26.03.2015р. про визнання поважною причину пропуску ОСОБА_1 підприємством «Компанія «Вода Донбасу» встановленого 10-ти денного строку на оскарження дій та бездіяльності органів державної виконавчої служби та відновити пропущений строк на подання скарги на дії Державної виконавчої служби України в процесі виконання рішення господарського суду Донецької області №7/188 від 23.12.2008р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.05.2015р. по справі №7/188: відмовлено ОСОБА_1 підприємству «Компанія «Вода Донбасу» у задоволенні клопотання №03/1132 від 26.03.2015р. про поновлення пропущеного процесуального строку на подання скарги; скаргу ОСОБА_1 підприємства «Компанія «Вода Донбасу» №03/1131 від 26.03.2015р. на дії органу Державної виконавчої служби України залишено без розгляду; у задоволенні клопотання Міністерства юстиції України про заміну відповідача у справі №7/188 на підставі ст.ст.21, 25 Господарського процесуального кодексу України відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12.08.2015р. у справі №7/188 означений процесуальний документ скасовано частково в частині відмови ОСОБА_1 підприємству «Компанія «Вода Донбасу» у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання скарги та залишення скарги на дії органу державної виконавчої служби України без розгляду.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.01.2016р. у справі №7/188 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 12.08.2015р. та ухвалу господарського суду Запорізької області від 27.05.2015р. скасовано, справу №7/188 передано на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду означеної скарги у справі №7/188 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 01.02.2016р. відновлено пропущений строк на подання скарги на дії державної виконавчої служби України в процесі виконання рішення господарського суду Донецької області №7/188 від 23.12.2008р. в частині оскарження постанови про стягнення виконавчого збору від 08.09.2014р., винесену в рамках виконавчого провадження №12616454, дану скаргу прийнято до провадження та до розгляду, призначено судове засідання на 25.02.2016р..

Під час нового розгляду скарги представник скаржника у судовому засіданні 25.02.2016р. наполягав на задоволенні звернення у повному обсязі, просив визнати неправомірними дії державної виконавчої служби України щодо винесення постанови від 08.09.2014р. ВП №12616454 про стягнення з боржника виконавчого збору на суму 1327276,06 грн.; визнати недійсною постанову державної виконавчої служби України від 08.09.2014р. ВП №12616454 про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 1327276,06 грн., як таку, що порушує його права та законні інтереси; зауважив на тому, що Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» розрахувалось за основним спірним зобовязанням у повному обсязі добровільно у 2012р., коли на протязі перебування наказу по справі №7/188 у виконавчому провадженні з 2009р. по 2012р. виконавчим органом не вчинено жодної дії, направленої на його виконання; зазначив, що наказ за станом на теперішній час у повному обсязі не виконано, розрахунок в частині стягнених 3% річних, пені та судових витрат не проводився; 25.02.2016р. через канцелярію суду подано із супровідним листом №435 від 23.02.2016р. копії документів на підтвердження правового статусу підприємства.

Керуючись приписами ч.2 ст.121-2 господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розгляд скарги за наявними в справі матеріалами, у цьому судовому засіданні.

Дослідив матеріали поданої скарги та обставини на які, посилається заявник, судом встановлено таке.

Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» звернулось зі скаргою на дії Державної виконавчої служби України в процесі виконання рішення господарського суду Донецької області від 23.12.2008р. по справі №7/188, в якій просить суд визнати неправомірними дії Державної виконавчої служби України по винесенню постанови від 08.09.14 ВП № 12616454 про стягнення з боржника виконавчого збору на суму 1 327 276,06грн.; визнати недійсною постанову Державної виконавчої служби України від 08.09.14 ВП № 12616454 про стягнення виконавчого збору в сумі 1 327 276,06 грн. як таку, що порушує права та законні інтереси боржника.

Згідно із ст.4-5 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обовязкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Відповідно до ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

За приписом ст.115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

При цьому, відповідно до ст.116 Господарського процесуального кодексу України, виконання рішення господарського суду проводиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ видається стягувачеві або надсилається йому після набрання судовим рішенням законної сили.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження», як спеціальний нормативний акт, що регулює порядок здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ст.2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу.

Статтею 6 Закону, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

За приписами ст.5 Закону, вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено певний перелік обовязків та прав державних виконавців, до яких, зокрема, віднесено: обовязок неупередженого, своєчасного і у повному обсязі вчинення виконавчих дій, здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи, в тому числі накази господарських судів.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами (ст.ст. 42, ст.43 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, 05.05.2009р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №12616454 з виконання наказу господарського суду Донецької області від 05.01.2009р. по справі №7/188 про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості на загальну суму 13 272 760,60грн. Боржником за виконавчим документом в постанові зазначено Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу», стягувачем Відкрите акціонерне товариство «Донецькобленерго» (нині - ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго») в особі структурної одиниці Краматорських електричних мереж.

У пунктах 2, 3 зазначеної постанови державним виконавцем боржнику запропоновано добровільно виконати рішення в 7- денний строк з моменту отримання даної постанови та попереджено про примусове виконання рішення у випадку його невиконання в наданий для добровільного виконання строк зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

12.12.2013р. постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України на підставі ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» приєднано виконавче провадження ВП №12616454 з примусового виконання наказу від 05.01.2009р. №7/188 до зведеного виконавчого провадження №41211546, яке веде відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, м.Київ.

08.09.2014р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_5, у зв'язку із невиконанням боржником в 7-денний строк наказу №7/188, винесено постанову ВП №12616454 про стягнення з боржника ОСОБА_1 підприємства «Компанія «Вода Донбасу» на користь Держави виконавчого збору у розмірі 1 327 276,06 грн.

Вказана постанова направлена на адресу КП «Компанія «Вода Донбасу» 11.09.2014р. супровідним листом від 09.09.2014р. № 6081-0-33-09/2-501/4.

Статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на момент прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження) передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження в якій зазначає про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на момент прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження) передбачає, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на дату винесення постанови про стягнення виконавчого збору) у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч.2 ст.25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Згідно з ч.3 цієї статті постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю. При наступних пред'явленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута при попередньому виконанні.

Відповідно до ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на дату винесення постанови про стягнення виконавчого збору) витрати органів державної виконавчої служби на організацію та проведення виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3.7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012р., стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному ст.28 Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у ч.1 ст.28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону.

Зі змісту ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» випливає, що підставою для стягнення з боржника виконавчого збору є невиконання боржником рішення в добровільному порядку в обумовлений вказаною нормою строк, незалежно від причин такого невиконання.

Відповідно до ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на дату винесення постанови про стягнення виконавчого збору) заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Як вбачається з матеріалів справи боржником до винесення постанови було частково сплачено у добровільному порядку заборгованість за рішенням суду по справі 7/188, що підтверджується платіжними дорученнями №252 від 29.10.2009р. на суму 10000,00грн., №129 від 26.11.2009р. на суму 10000,00грн., №106 від 29.09.2010р. на суму 1620000,00грн., №878 від 28.03.2011р. на суму 150000,00грн., №819 від 28.03.2011р. на суму 200000,00грн., №877 від 25.03.2011р. на суму 100000,00грн., №713 від 14.03.2011р. на суму 109047,56грн., №796 від 25.03.2011р. на суму 900000,00грн., №716 від 15.03.2011р. на суму 1000000,00грн., №823 від 29.03.2011р. на суму 400000,00грн, №110 від 26.10.2011року на суму 7700000,00грн., всього на загальну суму 12199047,56грн.

Крім того згідно договору №517Є/32 від 27.06.2012р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.06.2012р. №517 Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» перерахувала на рахунок Енергопостачальної компанії ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» для погашення заборгованості за електричну енергію за договором №1026 від 01.11.2006р. за рішенням суду у справі №7/188 суму 823101,57грн..

Таким чином до винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 08.09.2011р. боржником було погашено заборгованість за рішенням суду по справі №7/188 на загальну суму 13022149,13грн. (12199047,56+823101,57).

У постанові про стягнення з боржника виконавчого збору від 08.09.2014р. зазначено про невиконання боржником наказу, з огляду на що стягненню підлягає виконавчий збір у сумі 1327276,06грн.

Проте, беручи до уваги встановлене вище, оскаржувана постанова містить недостовірні відомості про невиконання боржником наказу, оскільки основна сума боргу за рішенням суду була сплачена боржником у добровільному порядку. Несплаченою залишилась сума у розмірі 250611,47грн., що складається з 3% річних, пені, стягнутого державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відтак, встановлено факт часткового виконання рішення суду боржником за два роки до винесення постанови ВДВС про стягнення виконавчого збору та відсутність доказів вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду в цій частині.

Отже, не дотримано норм законодавства про виконавче провадження при винесенні постанови про стягнення з боржника виконавчого збору у зазначеному розмірі.

Разом з цим, слід зауважити на наступному.

Відповідно до ч.3 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

У постанові від 28.01.2015р. №3-217гс14 Верховний Суд України, зазначив, що сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Як свідчать фактичні обставини справи та підтверджено безпосередньо представником скаржника, наказ господарського суду Донецької області від 05.01.2009р. по справі №7/188 не виконано у повному обсязі, а саме в частині стягнення присуджених сум 3% річних, пені та судових витрат, за станом і на теперішній час.

Беручи до уваги наявні копії матеріалів виконавчого провадження №12616454, що приєднано до зведеного виконавчого провадження №41211546 (постанова у ВП№12616454 від 12.12.2013р.), у тому числі на дату винесення постанови у виконавчому провадженні №12616454 про стягнення з боржника виконавчого збору від 08.09.2014р. відділом державної виконавчої служби вчиняються заходи примусового виконання рішення.

З огляду на таке, відсутність добровільного виконання рішення суду в означеній частині, є наявними підстави для покладення і стягнення виконавчого збору та витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, а відтак, для винесення виконавчим органом певної постанови з цього питання.

Отже, твердження ОСОБА_1 підприємства «Компанія «Вода Донбасу» щодо наявності підстав для визнання в цілому неправомірними дії Державної виконавчої служби України по винесенню постанови від 08.09.2014р. ВП №12616454 про стягнення з ОСОБА_1 підприємства «Компанія «Вода Донбасу» виконавчого збору на суму 1327276,06 грн. та визнання недійсною постанови Державної виконавчої служби України від 08.09.2014р. ВП№12616454 про стягнення з ОСОБА_1 підприємства «Компанія «Вода Донбасу» виконавчого збору в сумі 1327276,06 грн. як таку, що порушує права та законні інтереси боржника, не відповідають дійсності.

Враховуючи встановлене та норми чинного законодавства, господарський суд дійшов висновку про неправомірність доводів ОСОБА_1 підприємства «Компанія «Вода Донбасу», з огляду на що відхиляє скаргу останнього.

Керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст.86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, приписами постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», суд,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги ОСОБА_1 підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Маріуполь Донецької області, №03/1131 від 26.03.2015р. на дії державної виконавчої служби України в процесі виконання рішення господарського суду Донецької області №7/188 від 23.12.2008р. про визнання неправомірними дій державної виконавчої служби України щодо винесення постанови від 08.09.2014р. ВП №12616454 про стягнення з боржника виконавчого збору на суму 1327276,06 грн.; визнання недійсною постанову державної виконавчої служби України від 08.09.2014р. ВП №12616454 про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 1327276,06 грн., як таку, що порушує його права та законні інтереси, відмовити.

2. Ухвала суду набирає законної сили в день її прийняття.

Суддя О.В. Кротінова