ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року Справа № 910/23366/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіБожок В.С.,
суддівКостенко Т.Ф, Сибіги О.М.
розглянувши матеріали касаційної скаргиПублічного акціонерного товариства "АТ "СВІТАНОК", м. Київ
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 22.12.2015 року
у справі господарського суду міста Києва
за позовомЗаступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, м. Київ
до1. Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), м. Київ; 2. Публічного акціонерного товариства "АТ "СВІТАНОК", м. Київ
провизнання договору недійсним

за участю представників

прокуратури: Суходольський С.М., посвідчення ГПУ № 041032 від 02.02.2016 року,

позивача: Власенко І.І.,

відповідача-1: Горбачевська О.О.,

відповідача-2: Гаращенко І.В.

В С Т А Н О В И В:

Заступник прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та публічного акціонерного товариства "АТ "СВІТАНОК" (далі за текстом - ПАТ "АТ "СВІТАНОК") про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилих приміщень (в літ. А) по вул. Б. Хмельницького, 3 у м. Києві загальною площею 1 231, 50 кв.м. з № 1 по № 5 (групи приміщень № 10), з № 1 по № 32 (групи приміщень № 11), з № 1 по № 29 (групи приміщень № 12) площею 1 019, 80 кв.м., місця спільного користування площею 211, 70 кв.м., укладений 15.07.2010 року між Головним управлінням комунальної власності м. Києва та ВАТ "СВІТАНОК".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.11.2015 року позов було залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу місцевого господарського суду мотивовано тим, що прокурором, позивачем та відповідачем-1 не було виконано вимог ухвал суду, не подано витребуваних судом документів та, крім того, прокурором не наведено обставини, на яких ґрунтується його вимога, а також не надано належних доказів в підтвердження своїх доводів.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2015 року ухвалу господарського суду міста Києва від 16.11.2015 року було скасовано, а справу передано на розгляд до місцевого господарського суду.

Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано відсутністю підстав для залишення позовної заяви без розгляду та можливістю розгляду справи за наявними у справі доказами з огляду на те, що відповідачем-1 у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях повідомлено місцевий господарський суд про відсутність оригіналів запитуваних документів та про причини неможливості їх надання.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, ПАТ "АТ "СВІТАНОК" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2015 року та залишити в силі ухвалу господарського суду міста Києва від 16.11.2015 року.

Прокуратурою та позивачем відзивів на касаційну скаргу подано не було.

В судовому засіданні представник відповідача-2 просив касаційну скаргу задовольнити, постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2015 року - скасувати та залишити в силі ухвалу господарського суду міста Києва від 16.11.2015 року, а прокурор та представники позивача і відповідача-1 проти доводів касаційної скарги заперечували та просили залишити її без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, приймаючи до уваги межі перегляду справи в суді касаційної інстанції, перевіривши правильність застосування судами норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду міста Києва від 03.09.2015 року порушено провадження у справі, прийнято позовну заяву до розгляду, призначено її розгляд на 07.10.2015 року і зобов'язано позивача надати, зокрема, оригінали доданих до позовної заяви документів (для огляду в судовому засіданні).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.10.2015 року розгляд справи відкладено на 19.10.2015 року і зобов'язано прокуратуру міста Києва, сторін та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу надати суду певні документи та попереджено позивача про правові наслідки, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

В судовому засіданні 19.10.2015 року господарським судом міста Києва було оголошено перерву до 02.11.2015 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.11.2015 року розгляд справи було відкладено на 09.11.2015 року та за клопотання представника позивача продовжено строк розгляду спору в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 69 ГПК України та зобов'язано прокуратуру та сторін подати оригінали доданих до позовної заяви документів та додаткові документи, необхідні для вирішення справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.11.2015 року розгляд справи було відкладено на 16.11.2015 року та, зокрема, зобов'язано прокурора надати письмові пояснення по суті спору, докази на підтвердження обставин справи та нормативно правове обгрунтування позовних вимог, а також ряд документів та відомостей, що необхідні для вирішення справи.

Відтак, матеріалами справи підтверджено, що з метою надання позивачу додаткової можливості для виконання ухвал суду розгляд справи неодноразово відкладався, проте доказів належного виконання усіх вимог, зазначених в ухвалах суду, в матеріалах справи не міститься.

При цьому, господарський судом міста Києва неодноразово попереджав ухвалами суду про наслідки, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

У зв'язку з невиконанням позивачем вимог ухвал суду та неподанням витребовуваних документів, необхідних для розгляду справи, місцевим господарським судом було винесено ухвалу про залишення позову без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Скасовуючи законну та обгрунтовану ухвалу суду першої інстанції, Київський апеляційний господарський суд зазначив про відсутність підстав для залишення позовної заяви без розгляду та можливість розгляду справи за наявними у справі доказами з огляду на те, що відповідачем-1 у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях повідомлено місцевий господарський суд про відсутність оригіналів запитуваних документів та про причини неможливості їх надання.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

В п. 4.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 вказано, що при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання; витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті; позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

При цьому, якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України (п. 2.3 зазначеної постанови Пленуму Вищого господарського суду України).

Однак, місцевим господарським судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що прокурором та позивачем не виконано вимог ухвал суду, не подано витребуваних судом оригіналів документів, зокрема, і спірного договору, та не наведено поважності причин такого неподання, а тому копії поданих документів не можуть бути оцінені як докази у справі, тобто, позивачем фактично подано позов без належних доказів, що унеможливило розгляд такого позову по суті без відповідних документів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність залишення позову без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України з огляду на те, що прокурором та позивачем не було виконано вимог ухвал суду, не подано витребуваних судом документів та, крім того, прокурором не наведено обставини, на яких ґрунтується його вимога, а також не надано належних доказів в підтвердження своїх вимог.

Таким чином, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вищенаведеного не врахував та не навів переконливих доводів щодо скасування ухвали місцевого господарського суду, що призвело до порушення судом норм процесуального права, зокрема, п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Відповідно до положень ст. 11110 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Приписами п. 6 ч. 1 ст. 1119 ГПК України передбачено, що касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити в силі одне із раніше прийнятих рішень або постанов.

За таких обставин, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що постанова Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2015 року підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а ухвалу господарського суду міста Києва від 16.11.2015 року необхідно залишити в силі.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу задовольнити.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2015 року у справі № 910/23366/15 - скасувати.

3. Ухвалу господарського суду міста Києва від 16.11.2015 року у справі № 910/23366/15 - залишити без змін.

Головуючий суддя В.С. Божок

СуддіТ.Ф. Костенко

О.М. Сибіга