ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року Справа № 915/33/16

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом ОСОБА_1 підприємства Житлово-експлуатаційне обєднання, вул. Паркова, 5, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001 ()

до відповідача ОСОБА_2 особи-підприємця ОСОБА_3, пр-т. Леніна, 4, кв. 44, м. Южноукраїнськ, Миколаївської область, 55001 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_4 міська рада Миколаївської області, вул. Дружби народів, 48, м. Южноукраїнськ, Миколаївської область, 55000

про стягнення заборгованості у сумі 10 174, 01 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_5, довіреність № 01 від 01.02.2016 року;

від відповідача: представник не з'явився.

від третьої особи: представник не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернулось Комунальне підприємство Житлово-експлуатаційне обєднання з позовними вимогами до відповідача ОСОБА_2 особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати та експлуатаційних витрат в розмірі 10 174, 01 грн.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 18.01.2016 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі. Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_4 міську раду Миколаївської області. Розгляд справи призначено в судовому засіданні на 02.02.2016 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 02.02.2016 року розгляд справи відкладено на 23.02.2016 року.

В судовому засіданні 23.02.2016 року судом відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

18.02.2016 року до господарського суду Миколаївської області від позивача ОСОБА_1 підприємства Житлово-експлуатаційне обєднання надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог (арк. 134), в якій позивач, керуючись ст. 22 ГПК України, просив суд збільшити позовні вимоги на суму 2 236, 39 грн. та стягнути з ОСОБА_3 на користь КП Житлово-експлуатаційне обєднання заборгованість по сплаті орендної плати та експлуатаційних витрат в розмірі 12 410, 40 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, заява про збільшення розміру позовних вимог прийнята судом до розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив наступне.

Між комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційне об'єднання» та ОСОБА_2 особою - підприємцем ОСОБА_3 було укладено договір № 437/13 від 01.01.2013 року оренди майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста. Згідно укладеного договору відповідач (ФОП ОСОБА_3С.) приймає від позивача (КП ЖЕО) в строкове платне користування майно, що належить до комунальної власності територіальної громади міста, розміщене за адресою: м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, бульвар Шевченка 10, п/п 4 « 0», загальною площею 32,00 кв. м, та повинен своєчасно проводити оплату за орендоване нерухоме майно, а також сплачувати експлуатаційні витрати.

Відповідач належним чином не виконував умови договору оренди № 437/13 від 01.01.2013 року, у звязку з чим утворилась заборгованість з орендної плати та експлуатаційних витрат у розмірі 12 410, 40 грн.

Із посиланням на вищевикладене та приписи ст. 15, 16, 509, 525, 526, 530, 762 ЦК України, ст. 193 ГК України, Закон України Про оренду державного та комунального майна та на умови договору представник позивача просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач не скористався наданим йому ст. 22 ГПК України правом та в судові засідання повноважного представника не направив, письмового відзиву по суті спору не подав.

Ухвали господарського суду від 18.01.2016 року та від 02.02.2016 року, направлені на адресу відповідача ОСОБА_2 особи-підприємця ОСОБА_3, пр-т. Леніна, 4, кв. 44, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001, повернуті до суду поштовою установою із відміткою причини повернення "за закінченням терміну зберігання" (арк. 113-115, 124-126).

Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцем проживання ОСОБА_2 особи-підприємця ОСОБА_3 є пр-т. Леніна, 4, кв. 44, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001.

За таких обставин ухвали направлялись на правильну адресу відповідача.

Явка повноважного представника відповідача не визнавалась судом обов'язковою.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року з останніми змінами № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Судом здійснено усі заходи щодо повідомлення належним чином відповідача про дату, час та місце судових засідань.

При цьому, судом також враховано, що відповідно до п. 3.9.2 вищевказаної Постанови у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності повноважного представника відповідача.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Представником третьої особи ОСОБА_4 міської ради 01.02.2016 року подано суду клопотання про розгляд справи за відсутності повноважного представника ОСОБА_4 міської ради, яке судом розглянуто та задоволено. Третьою особою також подано суду письмові пояснення по суті спору, в яких остання зазначила про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог (арк. 116-119, 127-129).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Між ОСОБА_1 підприємством «Житлово-експлуатаційне об'єднання» (КП «ЖЕО») та ОСОБА_2 особою - підприємцем ОСОБА_3 було укладено договір № 437/13 від 01.01.2013 року оренди майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста (арк. 8-20).

Відповідно до п. 11.1 Договору договір укладено строком до трьох років та діє з 1 січня 2013 до 31 грудня 2015 року включно.

В подальшому між сторонами було укладено додаткову угоду № 4 від 01.05.2015 року до договору, якою внесено зміни в додатки до договору (арк. 16).

Договір, додаткову угоду та додатки до договору підписано сторонами.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникли зобов'язальні відносини.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічного змісту норма закріплена в ст. 283 ГК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 ГК України об'єктом оренди може бути, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).

Відповідно до ч. 6 ст. 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1-2, ч. 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 19 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Умовами договору оренди сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1.1 Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування майно, що належить до комунальної власності територіальної громади міста (далі - майно), розміщене за адресою: м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, бульвар Шевченка 10, п/п 4 « 0», мета використання: протокол № 13 від 26.12.2012 року засідання конкурсної комісії по наданню в оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста ОСОБА_4 офіс, загальною площею 32,00 кв. м., вартістю за незалежною оцінкою, станом на 31.12.2012 року 30 973, 00 грн.

Відповідно до п. 2.1 Договору орендар користується майном, згідно акту від 01.11.2005 року до попереднього договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста ОСОБА_4 та пропорційно її розподілу, затвердженої рішенням ОСОБА_4 міської ради від 29 грудня 2011 № 414 (далі - Методика розрахунку), а саме за протоколом, і становить без ПДВ за базовий місяць, грудень 2012 р 464, 60 грн. (додаток 1, що є невідємною частиною договору).

Розмір орендної плати за перший місяць оренди січень 2013 визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяця до останнього числа першого місяця оренди.

Відповідно до п. 3.2 Договору нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

Відповідно до п. 3.3 Договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Відповідно до п. 3.5 Договору незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря, щомісячно не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним місяцем орендна плата 100 % (решта платежів) сплачується орендарем на розрахунковий рахунок орендодавця: р/р 0298 в ф МОУ ВАТ Ощадбанк ТВБВ 10014/0134, МФО 326461, , або р/р 26 НОМЕР_2 в ЮУ ЦМРУ Приватбанк МФО 326610, .

Відповідно до п. 3.8 Договору нарахування орендної плати за користування комунальним майном розпочинається з дня підписання акта приймання-передачі.

Відповідно до п. 3.9 Договору у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції.

Відповідно до п. 4.1 Договору орендар бере участь у витратах орендодавця, повязаних з експлуатацією, ремонтом і утриманням будинку та прибудинкової території сплачує експлуатаційні витрати пропорційно займаній ним площі (додатки 2, 2-А, 2-Б, 2-В які являються невідємною частиною договору).

Утримання орендованих приміщень виконується орендарем самостійно, за власний рахунок орендаря.

Додатком № 1 до додаткової угоди № 4 до договору № 437/13 сторони погодили вартість експлуатаційних витрат в місяць, що становить 90, 32 грн. (арк. 17).

Відповідно до п. 6.2 Договору орендар зобовязується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату та решту обовязкових платежів передбачених цим договором, до 25 числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до п. 6.8 Договору орендар зобовязується два рази на рік, станом на 25 червня і 25 грудня або за вимогою орендодавця проводити з орендодавцем звірку взаєморозрахунків по орендних платежах (та решти платежів) з оформленням актів звірки.

Відповідно до п. 6.14 Договору орендар зобовязується щомісячно до 12 числа отримувати у Орендодавця рахунки по оплаті орендної плати та експлуатаційних послуг.

Судом встановлено наступне.

На виконання умов договору оренди орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування майно, що належить до комунальної власності територіальної громади міста приміщення, розміщене за адресою: м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, бульвар Шевченка 10, п/п 4 « 0», що підтверджується Актом приймання-передачі від 01.11.2005 року, який підписано сторонами (арк. 15).

31.01.2016 року орендар ФОП ОСОБА_3 у зв'язку із закінченням строку дії договору оренди передав (повернув), а орендодавець КП "ЖЕО" прийняв з орендного користування майно, що належить до комунальної власності територіальної громади міста приміщення, розміщене за адресою: м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, бульвар Шевченка 10, п/п 4 « 0», що підтверджується Актом приймання-передачі від 31.01.2016 року, який підписано сторонами (арк. 138).

Судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_2 особою-підприємцем ОСОБА_3 неналежним чином виконувались взяті на себе за договором оренди зобов'язання щодо сплати орендних платежів та експлуатаційних витрат.

Так, початкове сальдо станом на 01.10.2013 року, підтверджене актом звірки взаємних розрахунків становило 1 251, 35 грн. За період користування майном з жовтня 2013 року по січень 2016 року відповідачу нараховано 23 404, 05 грн. - орендних платежів та експлуатаційних витрат. Відповідачем частково проведено оплату у сумі 12 245 грн., що підтверджується довідкою КП "ЖЕО" (арк. 131). Таким чином, відповідачем не проведено оплату орендної плати за період з жовтня 2013 року (частково) по січень 2016 року включно. Заборгованість відповідача перед позивачем за період з жовтня 2013 року (з урахуванням часткової оплати) по січень 2016 року включно становить 12 410, 40 грн. (1 251, 35 грн. + 23 404, 05 грн. - 12 245 грн. = 12 410, 40 грн.), що підтверджується детальним розрахунком суми заборгованості з орендної плати та експлуатаційних витрат по договору оренди, який міститься у матеріалах справи (арк. 64-71, 137).

На виконання умов договору оренди позивач КП Житлово-експлуатаційне обєднання виставляв відповідачу рахунки на оплату орендних платежів ФОП ОСОБА_3 за період з жовтня 2013 року по січень 2016 року, які орендар в силу п. 6.14 Договору зобов'язаний був самостійно отримувати у орендодавця (арк. 21-46, 135-136).

Крім того, позивачем неодноразово направлялись на адресу відповідача претензії з вимогами погасити заборгованість за договором оренди за вих. № 3632 від 02.11.2015 року, № 2116 від 17.08.2015 року, № 506 від 11.03.2015 року, № 336 від 10.02.2015 року, № 205 від 05.01.2015 року, № 3019 від 05.11.2014 року, № 487 від 12.02.2014 року, № 156 від 14.01.2014 року, № 2134 від 03.12.2013, № 2495 від 23.10.2013 року, № 3995 від 27.11.2015 року. Докази направлення претензій наявні в матеріалах справи (арк. 47-63, 104). Доказів направлення відповідей на вищевказані претензії суду не подано.

Як вказано вище, відповідно до п. 3.5 Договору незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря, щомісячно не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним місяцем орендна плата 100 % (решта платежів) сплачується орендарем на розрахунковий рахунок орендодавця, а за умовами п. 3.9 Договору у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Станом на день розгляду справи суду не подано доказів сплати вказаної заборгованості, строк оплати якої настав, як і не спростовано факту наявності вказаної заборгованості.

За таких обставин, позовна вимога про стягнення заборгованості з орендної плати та експлуатаційних витрат в сумі 12 410, 40 грн. є обґрунтованою, підставною та підлягає задоволенню.

Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України слід відшкодувати позивачу з відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 особи-підприємця ОСОБА_3, пр-т. Леніна, 4, кв. 44, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь позивача ОСОБА_1 підприємства Житлово-експлуатаційне обєднання, вул. Паркова, 5, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001 (код ОКПО 31537375):

- 12 410, 40 грн. (дванадцять тисяч чотириста десять грн. 40 коп.) - заборгованості по сплаті орендної плати та експлуатаційних витрат;

- 1 378, 00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 23.02.2016 року

Суддя Е.М. Олейняш