ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2016р. Справа№ 914/4418/15

За позовною заявою: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Декел», м. Львів

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю юридично-консалтингова фірма ДОКА ПЛЮС , м. Львів

про: стягнення 389 325,53 грн.

Суддя Ділай У.І.

При секретарі Климишин Ю.О.

За участі представників:

Від позивача: ОСОБА_2 представник (Довіреність б/н від 20.01.2016р.)

Від відповідача: не зявився

Права і обовязки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України розяснено. Клопотань в порядку ч. 6 ст. 811 ГПК України про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглядається справа за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Декел до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю юридично-консалтингова фірма ДОКА ПЛЮС про стягнення 389 325,53 грн.

Ухвалою суду від 25.12.2015р. за даним позовом порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 21.01.2016р.

В судовому засіданні 21.01.2016р. представник позивача подав заяву про долучення письмових доказів до матеріалів справи, а саме: довіреність на представництво ОСОБА_2 інтересів ТзОВ «Декел», лист ТзОВ «Декел» від 21.01.2016р., засвідчена копія платіжного доручення № 548 від 27.10.15р., засвідчена копія платіжного доручення № 546 від 23.10.15р., засвідчена копія платіжного доручення № 477 від 07.09.2015р., засвідчена копія платіжного № 556 від 06.11.2015р. та підтримав позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання 21.01.2016р. явку повноважного представника не забезпечив, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 25.12.2015р. (вручено 12.01.2016р.).

В судовому засіданні 21.01.2016р. розгляд справи відкладався на 04.02.2016р.

01.02.2016р. в канцелярію господарського суду за вх. № 3893/16 поступило клопотання від відповідача про відкладення розгляду справи. Згідно поданого клопотання відповідач зазначає, що не відмовляється від виконання зобовязання за договором № 02/04 про надання юридичних послуг від 02.04.2012р. щодо оплати вартості наданих позивачу послуг, описаних та погоджених у відповідному Акті передачі-приймання виконаних робіт за договором, однак через фінансові труднощі фірми не має можливості негайно погасити заборгованість в повному обсязі.

04.02.2016р. за вх. № 4523/16 позивачем подано до суду додаткові пояснення. В яких зазначає, що в акті від 21.11.2014року передачі-приймання виконаних робіт за договором № 02/04 про надання юридичної допомоги від 02.04.2012р. юристом ТОВ Декел допущено технічну помилку, а саме зазначено, що: Замовник перерахував на розрахунковий рахунок виконавця суму в розмірі 1 054 200 грн. (без ПДВ). Однак, по факту жодної оплати ТОВ ЮКФ ДОКА ПЛЮС на рахунок ТОВ Декел за договором № 02/04 про надання юридичних послуг від 02.04.2012р. не здійснювало в період з 21.11.2014р. по 06.09.2015р. Лише після спливу тривалого часу та з очевидним порушенням договірних зобовязань, зокрема п.5.3. Договору № 02/04 відповідач почав здійснювати часткову оплату заборгованості, що підтверджується платіжним дорученням № 548 від 27.10.2015р., № 546 від 23.10.2015р., № 477 від 07.09.2015р., № 556 від 06.11.2015р. Інша частина заборгованості за договором не погашена та з урахуванням штрафних санкцій станом на 04.02.2016р. становить 389 325,53грн.

В судове засідання 04.02.2016р. позивач явку повноважного представника забезпечив, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не зявився, вимог ухвали суду від 25.12.15р., 21.01.16р. не виконав.

В судовому засіданні 04.02.16р. розгляд справи відкладався на 23.02.2016р.

Представник позивача в судовому засіданні 23.02.2016р. підтримав позовні вимоги, просить суд позов задоволити.

Представник відповідача явку повноважного представника в судове засідання 23.02.2016р. не забезпечив, вимог ухвал суду не виконав.

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

02.04.2012р. між позивачем та відповідачем укладено Договір про надання юридичної допомоги №02/04, за умовами п. 1.1. якого замовник доручає, а виконавець зобовязується надавати замовнику правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

За змістом п. 2.1. Договору виконавець приймає на себе зобовязання здійснювати усі обєктивно необхідні (з субєктивної точки зору виконавця) та передбачені чинним в Україні законодавством дії спрямовані на захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» у спірних правовідносинах, що існують на момент звернення замовника за правовою допомогою до виконавця та виникають у правовідносинах з наступними юридичними особами: ТзОВ «Автомотів Україна» (позичальник 1), з приводу неналежного виконання позичальником-1 умов кредитного договору № 77 від 30.10.2007р., та кредитного договору № 012/13 від 19.12.2007р., а також з ТзОВ «Українська-польська інвестиційна компанія «Укрполінвест» (позичальник-2) з приводу неналежного виконання позичальником-2 умов кредитного договору № 16 від 06.08.2008р., вчиняти інші правові дії в порядку та умовах визначених цим договором в межах наданих виконавцю повноважень, на письмову вимогу замовника.

Відповідно до п. 4.1. Договору, приймання-передача наданих послуг здійснюється сторонами шляхом складання та підписання відповідного акту приймання-передачі наданих послуг за результатами виконання предмету цього договору чи його частини.

На виконання зобовязань за спірним договором позивачем були надані, а відповідачем прийняті юридичні послуги на суму 1 054 200,00 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі наданих послуг за договором № 02/04 від 21.11.2014р. про надання юридичної допомоги від 02.04.2012р. Як свідчить вказаний акт, претензій щодо виконання взаємних зобовязань сторони не мають. Акт підписаний повноважними представниками сторін договору та скріплений їх печатками.

В пункті 5.3. договору сторони погодили, що сума вартості послуг виконавця сплачується замовником не пізніше ніж протягом 3 банківських днів з дати складення та підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг, шляхом перерахування встановленої в акті приймання-передачі наданих послуг суми вартості послуг виконавця на поточний рахунок виконавця в установі банку, згідно реквізитів визначених в п. 9 цього договору.

У звязку з тим, що у встановлений в договорі строк надані послуги оплачені відповідачем не були, позивач в порядку досудового врегулювання спору звернувся до відповідача з претензією вих. №10/11 від 10.11.2015р., якою вимагав в пятиденний строк з моменту отримання претензії сплатити борг.

Листом від 25.11.2015р. №25/11-01 відповідач повідомив позивача, що у звязку із скрутним фінансовим становищем провести розрахунок за надані послуги немає можливості, однак, відразу після надходження необхідних коштів заборгованість буде погашена. Зазначив, що на виконання умов договору № 02/04 про надання юридичних послуг від 02.04.2012р. ТзОВ ЮКФ «ДОКА ПЛЮС» частково, а саме в сумі 691 000 грн. погасило заборгованість за даним договором, що підтверджується платіжними дорученнями (№ 548 від 27.10.2015р., № 546 від 23.10.2015р., № 477 від 07.09.2015р., № 556 від 06.11.2015р.).

Відтак, заборгованість, що встановлена в акті передачі-приймання виконаних робіт від 21.11.2014р. за договором № 02/04 станом на 07.11.2015р. становить 363 200,00грн.

В судовому засіданні представник позивача підтвердив, що станом на 23.02.2016р., жодних грошових коштів від відповідача в якості оплати не надходило, розмір заборгованості відповідача не змінився.

Станом на день розгляду справи судом, докази сплати заборгованості відповідачем в матеріалах справи відсутні.

Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушенням вимог п. 5.3 договору не оплатив позивачу за наданні юридичні послуги. Відтак, ТзОВ Декел звернулося до господарського суду Львівської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 363200,00 грн. основного боргу.

Крім того, позивач нарахував відповідачу, керуючись п. 7.1 договору, 16 637,55 грн. пені, а також відповідно до положень ст. 625 ЦК України 1 134,38 грн. 3% річних та 8 353,60 грн. інфляційних втрат.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст.11 ЦК України).

Як встановлено судом спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі договору № 02/04 про надання юридичних послуг від 02.04.2012р.

За договором про надання послуг, відповідно до вимог ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Факт належного надання послуг позивачем та прийняття їх без зауважень відповідачем на суму 363 200,00 грн., що засвідчується відповідним актом приймання-передачі наданих послуг до договору від 21.11.2014р.

Згідно із матеріалами справи, жодних зауважень зі сторони відповідача до позивача до обсягів та нарахованої вартості з надання юридичних послуг відповідач суду не надав. В ході судового розгляду відповідач підтвердив наявність заборгованості перед позивачем, однак, через фінансові труднощі фірми не має можливості негайно погасити заборгованість в повному обсязі. Доказів оплати заборгованості відповідачем також не надано.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Відповідач як юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Відповідач як юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями та відсутність коштів не виправдовує бездіяльність відповідача і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобовязань за Договором не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобовязань за договором № 02/04 про надання юридичних послуг від 02.04.2012 р.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок, підстави та правильність нарахування суми 3% річних, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, судом встановлено, що позивач правомірно просить стягнути з відповідача 1 134,38 грн. 3% річних.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача 8 353,60 грн. інфляційних втрат, перевіривши поданий позивачем розрахунок, підстави та правильність нарахування, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, судом встановлено, що сукупний індекс інфляції за період з 07.11.2015р. по 14.12.2015р. позивачем зазначено у розмірі 1,023, натомість за розрахунком суду індекс інфляції за вказаний період становить 1,02. Відтак, судом самостійно здійснено перерахунок суми інфляційних втрат за період з 07.11.2015р. по 14.12.2015р., відповідно до якого до стягнення з відповідача підлягає 7264,00грн. В решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 16 637,55 грн. пені за період 07.11.2015р. по 14.12.2015р. суд зазначає наступне.

У п. 7.1 договору сторони узгодили у разі несвоєчасної оплати винна сторона сплачує на користь другої сторони пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Позивач провів нарахування пені за період 07.11.2015р. по 14.12.2015р., що є порушенням вимог ч. 6 ст. 232 ГК України. Оскільки сторонами підписаний акт виконаних робіт 21.11.2014р., відтак, нарахування слід було проводити з 27.11.2014р. та припинити 27.05.2015р. За вказаних обставин в задоволенні вимоги про стягнення пені слід відмовити повністю.

Судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.ст. 11, 509, 525, 526, 599, 617, 625, 901 ЦК України, ст. ст. 174, 193 ГК України, ст.ст. 28, 33, 34, 44, 48, 49, 82-84, 116 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю юридично-консалтингової фірми «Дока Плюс» (79002, м. Львів, вул. Величковського, 32/15; ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Декел» (79039, м. Львів, вул. Генерала М. Юнаківа, 9-Б; ) 363 200,00 грн. боргу, 7264,00грн. інфляційних втрат, 1134,38 грн. 3% річних та 5573,98 грн. судового збору.

3.В решті позовних вимог відмовити.

4.Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 26.02.2016р.

Суддя Ділай У.І.