КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2016 р. Справа№ 5028/9/30/2011

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Лобаня О.І.

Гаврилюка О.М.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 17.02.2016

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» на ухвалу господарського суду Чернігівської області від 14.12.2015

у справі №5028/9/30/2011 (суддя Івченко С.М.)

за позовом дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

до товариства з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі»

про розгляд заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 14.12.2015 у справі №5028/9/30/2011 заяву ТОВ «НіжинТеплоМережі» про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу господарського суду Чернігівської області у даній справі від 10.02.2012 задоволено частково. Визнано наказ господарського суду Чернігівської області у справі №5028/9/30/2011 таким, що не підлягає виконанню на суму 6 129 715,02 грн.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ТОВ «НіжинТеплоМережі» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Чернігівської області від 14.12.2015 у справі №5028/9/30/2011 та прийняти нове рішення суду, яким заяву ТОВ «НіжинТеплоМережі» про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню задовольнити повністю.

В своїх доводах скаржник посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи і має місце порушення норм матеріального права.

Ухвалою від 04.02.2016 Київським апеляційним господарським судом вказану вище апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено розгляд справи №5028/9/30/2011 за участю уповноважених представників сторін.

Представник позивача брав участь в судовому засіданні, заперечував щодо доводів апеляційної скарги, надавав пояснення та просив апеляційну скаргу ТОВ «НіжинТеплоМережі» залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Чернігівської області від 14.12.2015 у справі №5028/9/30/2011 - без змін.

Представники відповідача у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання про розгляд апеляційної скарги, а також приймаючи до уваги те, що ухвалою про призначення справи до розгляду учасників судового процесу було попереджено, що неявка їх представників без поважних причин у судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представників відповідача.

Відповідно до ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду, зокрема, про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з нормами ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи та перевіривши матеріали апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила наступне.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 24.01.2012 у справі №5028/9/30/2011 позов ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «НіжинТеплоМережі» на користь ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» 6 129 715,02 грн. основного боргу, 44 563,08 грн. пені, 91 504,42 грн. інфляційних втрат, 118 842,09 грн. 3% річних та 56 460,00 грн. судового збору.

10.02.2012 господарським судом Чернігівської області на виконання вказаного рішення суду видано наказ.

03.04.2012 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУ юстиції у Чернігівській області відкрито виконавче провадження ВП №31988138 з виконання наказу господарського суду Чернігівської області.

11.04.2012 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУ юстиції у Чернігівській області виконавче провадження ВП №31988138 зупинено до закінчення терміну дії процедури погашення заборгованості у зв'язку з тим, що ТОВ «НіжинТеплоМережі» внесено до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

12.10.2015 відповідач (боржник) листом №01-07/1441 надіслав позивачу (стягувачу) протокол №1 засідання комісії з питань списання заборгованості за спожитий природний газ від 07.09.2015 з пропозицією надати письмову відповідь стосовно списання 254 909,59 грн., у тому числі стосовно договору №06/10-2176-ТЕ-39 від 20.12.2010, з яких - 44 563,08 грн. пені, 91 504,42 грн. інфляційних та 118 842,09 грн. 3% річних.

Листом №31/13-4176 від 05.11.2015 ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» звернулась до ТОВ «НіжинТеплоМережі» та вказала на те, що положення ст. 18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» (в редакції ЗУ №423-VIII від 14.05.2015) не розповсюджуються на компанію, а тому суми пені, інфляційних втрат та 3% річних, що підлягають стягненню за рішенням господарського суду Чернігівської області, не можуть бути списані.

У листопаді 2015 року ТОВ «НіжинТеплоМережі» звернулось до господарського суду Чернігівської області із заявою про визнання наказу господарського суду Чернігівської області від 10.02.2012 у справі №5028/9/30/2011 таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування поданої заяви боржник зазначає, що відповідно до ст. 18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» (в редакції ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» №423 від 14.05.2015) 07.09.2015 комісією з питань списання заборгованості за спожитий природний газ ТОВ «НіжинТеплоМережі» прийнято рішення про списання 254 909,59 грн. у тому числі стосовно договору №06/10-2176-ТЕ-39 від 20.12.2010 - 44 563,08 грн. пені, 91 504,42 грн. інфляційних втрат та 118 842,09 грн. 3% річних.

При прийнятті оскаржуваної ухвали, місцевий господарський суд дійшов висновку, що наказ господарського суду Чернігівської області від 10.02.2012 підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню частково, а саме на суму 6 129 715,02 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що за умовами ст. 18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» штрафи, пеня та інші штрафні санкції підлягають списанню та вказана норма Закону не містить обмежень щодо розповсюдження її виключно на НАК «Нафтогаз України».

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками місцевого господарського суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 117 ГПК України господарський суд, який видав наказ, може за заявою боржника визнати наказ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з п. 3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» №9 від 17.10.2012 частина четверта статті 117 ГПК України містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: якщо його видано помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Судом встановлено, що у ТОВ «НіжинТеплоМережі» існує заборгованість перед ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» у розмірі 311 369,59 грн. з яких: 44 563,08 грн. пені, 91 504,42 грн. інфляційних втрат, 118 842,09 грн. 3% річних та 56 460,00 грн. судового збору, які стягнуто рішенням суду у даній справі.

Відповідно до ч. 13 ст. 18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» ( в редакції ЗУ №423-VIII від 14.05.2015) заборгованість теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року до 31 грудня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), не погашена на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», підлягає реструктуризації шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості.

Ця реструктуризація здійснюється за умови погашення в трьохмісячний строк з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» теплогенеруючими та/або теплопостачальними організаціями заборгованості за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), що залишилася непогашеною на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України».

Зазначені пені, штрафні та фінансові санкції підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу за умови виконання вимог цієї частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про засади функціонування ринку природного газу» розрахунки за поставлений природний газ здійснюються споживачами відповідно до умов договорів, укладених з гарантованими постачальниками природного газу.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону гарантований постачальник - визначене у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, газопостачальне підприємство, яке немає права відмови споживачу в укладенні договору на постачання природного газу, крім випадків, визначених ч. 7 ст. 12 цього Закону.

Відповідно до п. 1 постанови КМУ «Про визначення гарантованих постачальників природного газу» №705 від 25.07.2012 гарантованими постачальниками природного газу є суб'єкти господарювання, що в установленому порядку отримали ліцензію на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом та провадять діяльність на затвердженій Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, території з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом для споживачів України (крім промислових споживачів, річний обсяг споживання природного газу яких перевищує 3 млн. куб. метрів, та підприємств, що здійснюють виробництво теплової енергії); гарантованим постачальником природного газу для промислових споживачів, річний обсяг споживання природного газу яких перевищує 3 млн. куб. метрів, та підприємств, що здійснюють виробництво теплової енергії, є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», що в установленому порядку отримала ліцензію на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом.

Пунктом 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» передбачено, що до визначення у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку гарантованого постачальника функції такого постачальника здійснюють суб'єкти господарювання, що мають ліцензію на постачання природного газу за регульованим тарифом.

Судом першої інстанції встановлено, що ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» на час укладення та виконання договору №06/10-2176-ТЕ-39 від 20.12.2010 мала ліцензію серії АВ №331913 на постачання природного газу за нерегульованим тарифом, видана НКРЕ України від 17.05.2007 (строк дії з 18.05.2007 по 17.05.2012), а також ліцензію серії АВ №527316, видана на підставі постанови НКРЕ України від 30.11.2010 №1585 для постачання природного газу за регульованим тарифом на території Чернівецької області (строк дії з 01.12.2010 по 30.11.2015).

Отже, враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що ТОВ «НіжинТеплоМережі» не надано доказів того, що ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» у даній справі є гарантованим постачальником природного газу, а тому посилання скаржника на п. 13 ст. 18 вказаного Закону є безпідставним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 10.02.2016 у справі №910/17116/13.

Таким чином, наказ господарського суду Чернігівської області у справі №5028/9/30/2011 не може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення сум пені, інфляційних втрат, 3% річних та судового збору.

Однак, враховуючи те, що за даними обліку ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» не значиться сума основного боргу у розмірі 6 129 715,02 грн., суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що наказ господарського суду Чернігівської області від 10.02.2012 у справі №5028/9/30/2011 підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню частково на суму 6 129 715,02 грн.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Нормами ст. 43 ГПК України визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що ухвалу господарського суду Чернігівської області від 14.12.2015 у справі №5028/9/30/2011 прийнято після повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, та відповідністю висновків, викладених в рішенні суду обставинам справи, а також у зв'язку із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, і є такою що відповідає нормам закону.

Зважаючи на те, що доводи скаржника законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, ухвалу господарського суду Чернігівської області від 14.12.2015 у справі №5028/9/30/2011 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «НіжинТеплоМережі» - без задоволення.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» на рішення господарського суду Чернігівської області від 14.12.2015 у справі №5028/9/30/2011 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Чернігівської області від 14.12.2015 у справі №5028/9/30/2011 залишити без змін.

3. Матеріали справи №5028/9/30/2011 повернути до господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.І. Лобань

О.М. Гаврилюк