ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року Справа № 910/14594/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. - головуючого (доповідач)

Алєєвої І.В.,

Рогач Л.І.

за участю представників:
позивачаГрабова І.А. - довіреність від 16.12.2015 р.
відповідачаНовіцького А.О. - довіреність від 25.12.2015 р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуТовариства з додатковою відповідальністю «Альянс Україна»
на постановувід 01.12.2015 р. Київського апеляційного господарського суду
у справі№ 910/14594/15 господарського суду міста Києва
за позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»
доТовариства з додатковою відповідальністю «Альянс Україна»
провідшкодування 4 923,92 грн.

В С Т А Н О В И В:

ПрАТ «СК «АХА Страхування» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до ТДВ «Альянс Україна» про відшкодування шкоди 4 923,92 грн., яка виникла в результаті виплати страховиком ПрАТ «СК «АХА Страхування» страхувальнику ОСОБА_6 страхового відшкодування за договором страхування наземного транспорту № 3618917 від 26.07.2012 р. внаслідок настання 16.11.2012 р. страхової події - ДТП, вчиненого страхувальником ТДВ «Альянс Україна» ОСОБА_7 згідно полісу ОСЦПВ № АВ/3037850, посилаючись на приписи статті 993 Цивільного кодексу України.

Відповідач у запереченні на позовну заяву просив у позові відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що річний строк для звернення до страховика ТДВ «Альянс Україна» в порядку регресу сплинув 16.11.2013 р., а позивач звернувся з претензією про відшкодування лише 03.03.2015 р., тобто після закінчення річного строку на таке звернення, посилаючись на підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Рішенням господарського суду міста Києва від 10.08.2015 р. (суддя Грєхова О.А.) позов задоволено повністю, стягнуто з ТДВ «Альянс Україна» на користь ПрАТ «СК «АХА Страхування» 4 923,92 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 1 827 грн.

Судове рішення мотивоване тим, що приписи підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки наведена норма визначає можливість відмови страховика у виплаті страхового відшкодування страхувальнику в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж встановлених строків, і не містить підстав для відмови у задоволенні вимоги страховика, який виплатив страхове відшкодування згідно з договором майнового страхування, до особи, відповідальної за завдані збитки, про відшкодування виплачених ним фактичних сум у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності.

За апеляційною скаргою ТДВ «Альянс Україна» Київський апеляційний господарський суд (судді: Мартюк А.І., Зубець Л.П., Тищенко А.І.), переглянувши рішення господарського суду міста Києва від 10.08.2015 р. в апеляційному порядку, постановою від 01.12.2015 року, залишив його без змін з тих же підстав.

ТДВ «Альянс Україна» подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 10.08.2015 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2015 р. у справі скасувати, постановити нове рішення, яким відмовити ПрАТ «СК «АХА Страхування» у задоволенні позову у повному обсязі, з посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій приписів підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо дати закінчення строку на звернення страховиком з регресною вимогою до особи, відповідальної за відшкодування збитків.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 26.07.2012 р. між ПрАТ «СК «АХА Страхування», як страховиком (далі -позивач), та ОСОБА_6, як страхувальником, укладено договір страхування наземного транспорту № 3618917, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки "DAEWOO", реєстраційний номер НОМЕР_1.

16.11.2012 р. о 08 год. 50 хв. в м. Києві по пл. Севастопольській, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки "DAEWOO", реєстраційний номер НОМЕР_1, та автомобіля марки "MERCEDES", реєстраційний номер НОМЕР_2 , а саме: водій ОСОБА_7, керуючи автомобілем марки "MERCEDES", не впевнився в безпеці, не пропустив автомобіль "DAEWOO", що рухався в попутному напрямку, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення. Обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 04.12.2012 р. у справі № 2609/27769/12 встановлено порушення ОСОБА_7 вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху України та його визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

20.10.2012 р. між ТДВ «Альянс Україна» як страховиком (далі - відповідач), та ОСОБА_7, як страхувальником, укладено договір страхування наземного транспорту № НОМЕР_2, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки "MERCEDES", реєстраційний номер НОМЕР_2, згідно полісу ОСЦПВ № АВ/3037850.

23.11.2012 р. ОСОБА_6 повідомила ПрАТ «СК «АХА Страхування» про настання вищевказаної події ДТП та у своїй заяві просила виплатити страхове відшкодування згідно умов страхування на СТО - ТОВ «Омега-Автосервіс» для здійснення ремонту.

Згідно з рахунком № 04352 від 26.11.2012 р., складеного СТО - ТОВ «Омега-Автосервіс», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "DAEWOO", реєстраційний номер НОМЕР_1, складає 5763,92 грн. з ПДВ.

04.01.2013 р. позивачем було складено страховий акт № 1.002.12.05889/VESKO377, згідно з яким пошкодження транспортного засобу автомобіля марки "DAEWOO", реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 4 923,92 грн.

На підставі складеного страхового акта №1.002.12.05889/VESKO377 від 04.01.2013 р. ПрАТ «СК «АХА Страхування» за погодженням вигодонабувача АТ "Укрсиббанк" сплатило суму страхового відшкодування в розмірі 4 923,92 грн на рахунок СТО - ТОВ "Омега-Автосервіс", що підтверджується платіжним дорученням № 1319 від 09.01.2013р.

20.02.2015 р. ПрАТ «СК «АХА Страхування» звертався до ТДВ «Альянс Україна» з претензією № ЛВ6564, в якій просив компенсувати витрати у розмірі 4 923,92 грн, втім відповідач відповіді на претензію не надав та виплату не здійснив.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є відшкодування 4 923,92 грн. витрат, понесених у зв'язку з виплатою коштів за договором добровільного майнового страхування, на підставі приписів статті 993 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судами під час розгляду справи, саме положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» регулюються правовідносини між сторонами у справі, які розглядаються: позивач - ПрАТ «СК «АХА Страхування», виплативши страхове відшкодування потерпілому ОСОБА_6 за договором майнового страхування, отримало від останнього права кредитора до ТДВ «Альянс Україна», яке застрахувало цивільно - правову відповідальність власника автомобіля марки "MERCEDES", реєстраційний номер НОМЕР_2, перед третіми особами за шкоду, завдану внаслідок експлуатації цього транспортного засобу.

ПрАТ «СК «АХА Страхування» реалізувало своє право кредитора шляхом пред'явлення вимоги до ТДВ «Альянс Україна», оскільки за договором страхування відповідальності (Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») останнє надало згоду на прийняття обов'язку сторони боржника у деліктному зобов'язанні, якщо воно виникне.

За таких обставин у спірному зобов'язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, що свідчить про перехід до страховика на підставі приписів статтей 512, 993 Цивільного кодексу України права вимоги, а не набуття ним такого права.

Доводи скаржника ТДВ «Альянс Україна» щодо помилкового незастосування до спірних правовідносин приписів підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» судова колегія вважає непереконливими та такими, що спростовуюсться встановленими обставинами справи, виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо - транспортної пригоди.

Тобто наведена норма визначає можливість відмови страховика у виплаті страхового відшкодування страхувальнику в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж встановлених строків, і не містить підстав для відмови у задоволенні вимоги страховика, який виплатив страхове відшкодування згідно з договором майнового страхування, до особи, відповідальної за завдані збитки, про відшкодування виплачених ним фактичних сум у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, преглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази. У касаційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Пунктом 1 частини 1 статті 1119 Господарського процесуального кодексу України визначено, що касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене, судова колегія вважає обґрунтованими рішення господарського суду міста Києва від 10.08.2015 р. та постанову апеляційного суду міста Києва від 01.12.2015 р. щодо стягнення з ТДВ «Альянс Україна» на користь ПрАТ «СК «АХА Страхування» страхового відшкодування в сумі 4 923,92 грн, у зв'язку з чим підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

З викладених вище мотивів постанова суду апеляційної інстанції та рішення місцевого господарського суду мають бути залишеними без змін.

Керуючись статтями 43, 1115, пунктом 6 статті 1119, статтями 1115, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2015 р. у справі № 910/14594/15 та рішення господарського суду міста Києва від 10.08.2015 р. залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Головуючий суддя Т. Дроботова
Судді:І. Алєєва Л. Рогач