ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.02.16р. Справа № 904/10984/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецбудконтакт", м. Запоріжжя

до ОСОБА_1 автомобільних доріг у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

про стягнення 29 002 270,63 грн.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № б/н від 05.10.2015 року, представник;

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність № 1-19/24 від 11.01.2016 року, представник.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецбудконтакт" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 автомобільних доріг у Дніпропетровської області про стягнення 29 002 270,63 грн., з яких: 1893948,79 грн. - 3% річних, 27 108 321,84 грн. - інфляційні втрати. Судовий збір у сумі 182 700,00 грн. позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує несплатою відповідачем заборгованості у сумі 58 189 503,93 грн., яка виникла за невиконання договорів підряду, укладених останнім із ПАТ "Трест Дніпродорбуд", право вимоги за якими у позивача виникло на підставі договору відступлення права вимоги № б/н від 18.11.2014 року і яка підтверджена рішенням господарського суду від 26.12.2014 року, у зв'язку з чим позивач нарахував 3% річних у сумі 1 893 948,79 грн. за період з 18.11.2014 року по 18.12.2015 року та інфляційні втрати у сумі 27 108 321,84 грн. за період з грудня 2014 року по листопад 2015 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову з наведених у ньому підстав.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що 08.12.2015 року ним у рахунок часткового погашення заборгованості було сплачено 19 996 797,05 грн.

Разом з тим відповідач зазначає і про те, що позивачеві необхідно було звернутися до відповідача в порядку статті 6 Господарського процесуального кодексу України із письмовою претензією в порядку досудового врегулювання спору. Крім того, відповідач стверджує, що він є бюджетною установою і за відсутності бюджетного фінансування у нього відсутня можливість здійснити оплату (а.с. 23 - 25 том 2).

У судовому засіданні представник відповідача підтримав відзив на позов з наведених у ньому підстав.

Розгляд справи призначався на 14.01.2016 року, 09.02.2016 року, 22.02.2016 року.

У судовому засіданні 22.02.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Дніпропетровським закритим акціонерним товариством "Трест Дніпродорбуд", яке відповідно до вимог Закону України Про акціонерні товариства було перейменоване на Публічне акціонерне товариство Трест Дніпродорбуд (далі - Підрядник) та ОСОБА_1 автомобільних доріг у Дніпропетровській області (далі - Відповідач) були укладені наступні договори підряду, а саме:

№ 29-Кд-14 від 25.12.2008 року на виконання робіт по капітальному ремонту а/д Харків Сімферополь Алушта Ялта. Обхід м. Новомосковськ, км 1 + 500 км 3 + 600;

№ 29-Кд-15 від 25.12.2008 року на виконання робіт по капітальному ремонту а/д Харків Сімферополь Алушта Ялта. Обхід м. Новомосковськ, км 3 + 600 км 5 + 800;

№ 29-Кд-16 від 25.12.2008 року на виконання робіт по капітальному ремонту а/д Харків Сімферополь Алушта Ялта. Обхід м. Новомосковськ, км 5 + 800 км 7 + 600;

№ 29-Кд-17 від 25.12.2008 року на виконання робіт по капітальному ремонту а/д Харків Сімферополь Алушта Ялта. Обхід м. Новомосковськ, км 7 + 600 км 9 + 600;

№ 29-Кд-18 від 25.12.2008 року на виконання робіт по капітальному ремонту а/д Харків Сімферополь Алушта Ялта. Обхід м. Новомосковськ, км 9 + 600 км 11 + 800;

№ 29-Кд-19 від 25.12.2008 року на виконання робіт по капітальному ремонту а/д Харків Сімферополь Алушта Ялта. Обхід м. Новомосковськ, км 11 + 800 км 13 + 600 державного значення за рахунок коштів державного бюджету;

№ 29-Кд-21 від 25.12.2008 року на виконання робіт по капітальному ремонту а/д Харків Сімферополь Алушта Ялта. Обхід м. Новомосковськ, км 15 + 500 км 17 + 500 державного значення за рахунок коштів державного бюджету;

№ 29-Кд-23 від 25.12.2008 року на виконання робіт по капітальному ремонту а/д Харків Сімферополь Алушта Ялта. Обхід м. Новомосковськ, км 19 + 500 км 21 + 500 державного значення за рахунок коштів державного бюджету;

№ 29-66-КБд реконструкції автомобільної дороги км 362+546-365+204 від 08.09.2010 року;

№ 29-63-КБд реконструкції автомобільної дороги км 293+732-297+232 від 08.09.2010 року;

№ 29-65-КБд реконструкції автомобільної дороги км 360+046-362+546 від 08.09.2010 року;

№ 29-77-КБд будівництва автомобільної дороги 3+700-4+200 км від 25.05.2012 року;

№ 29-90-КБд будівництва автомобільної дороги від 29.04.2013 року.

Відповідно до пункту 1.1 зазначених договорів підряду замовник доручає, а підрядник забезпечує згідно затвердженого проектно-кошторисною документацією та умовами договорів виконання робіт з капітального ремонту та реконструкції автодоріг.

На виконання пункту 2.6 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 309 від 02.03.2012 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.03.2012 р. за №419/20732), бюджетне фінансове зобовязання відповідача за цим договором взято на облік органом Державної казначейської служби України, що підтверджується відповідною відміткою на самих договорах.

На підставі договорів між сторонами були узгоджені договірні ціни, плани фінансування та календарні графіки виконання робіт у межах обсягів фінансування.

18.11.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Трест Дніпродорбуд" (далі - Первісний кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецбудконтакт" (далі - Новий кредитор) та ОСОБА_1 автомобільних доріг у Дніпропетровській області (далі - Боржник) укладено договір відступлення права вимоги № б/н (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1 договору первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право грошової вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором ОСОБА_1 автомобільних доріг у Дніпропетровській області, ідентифікаційний код 25843931 (далі - Боржник) в господарських зобов'язаннях, строк виконання яких настав на дату укладення цього договору, щодо сплати боржником на користь первісного кредитора грошових коштів на загальну суму 58 189 503,93 грн.

Відповідно до частини другої статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пунктом 3 договору сторони узгодили, що за цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання грошового зобов'язання за договорами, визначеними в додатку 1 до даного договору.

Відповідно до рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2014 року у справі № 904/9256/14 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.03.2015 року, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецбудконтакт" задоволено у повному обсязі. Стягнуто на його користь з відповідача заборгованість за договорами підряду у сумі 58 189 503,93 грн.

На примусове виконання судового рішення господарським судом Дніпропетровської області 13.01.2015 року видано наказ.

Під час розгляду справи № 904/9256/14 господарським судом було встановлено, що оплата за виконані підрядні роботи мала бути здійснена не пізніше 17.11.2014 року.

Згідно з частиною другою статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідач зазначену заборгованість не сплатив, у зв'язку з чим позивач нарахував до стягнення з відповідача 3% річних у сумі 1 893 948,79 грн. за період з 18.11.2014 року по 18.12.2015 року та інфляційні втрати у сумі 27 108 321,84 грн. за період з грудня 2014 року по листопад 2015 року, що і є причиною виникнення спору.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до вказаної норми закону 3% річних та інфляційні втрати за своєю правовою природою є відповідальністю за порушення грошового зобов'язання.

Перевіркою розрахунку 3% річних у сумі 1 893 948,79 грн. встановлено, що їх розмір визначено позивачем невірно, без урахування часткової оплати, здійсненої відповідачем 08.12.2015 року у сумі 19 996 797,05 грн. (а.с. 26 том 2).

За результатом перерахунку заявлені до стягнення 3% річних підлягають зменшенню і будуть складати 1 875 869,49 грн., з яких:

- 1 841 339,10 грн. за період з 18.11.2014 року по 07.12.2015 року із заборгованості у сумі 58 189 503,93 грн.;

- 34 530,39 грн. за період з 08.12.2015 року по 18.12.2015 року із заборгованості у сумі 38192706,88 грн. (з урахуванням часткової оплати 08.12.2015 року у сумі 19 996 797,05 грн.).

Заявлені позивачем до стягнення інфляційні втрати розраховані у загальній сумі 27 108 321,84 грн. за загальний період з грудня 2014 року по листопад 2015 року з урахуванням сукупного індексу інфляції 146,586%.

Перевіркою розрахунку інфляційних втрат встановлено, що позивачем при розрахунку допущено арифметичну помилку при визначені сукупного індексу інфляції.

Таким чином, правильними будуть інфляційні втрати у сумі 27 116 308,83 грн. за період з грудня 2014 року по листопад 2015 року з урахуванням сукупного індексу інфляції 146,6%. Однак, приймаючи до уваги межі позовних вимог згідно зі статтею 83 Господарського процесуального кодексу України, до стягнення підлягають інфляційні втрати у сумі 27 108 321,84 грн., заявлені позивачем до стягнення.

Заперечення відповідача проти позову з посиланням на відсутність грошових коштів для розрахунку з позивачем є безпідставними.

За змістом пункту 1.10 постанови пленуму Вищого господарського суду від 17 грудня 2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів, тому у випадках порушення грошового зобов'язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів або на відсутність вини.

За статтею 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Не є прийнятними також і доводи відповідача щодо необхідності дотримання позивачем претензійного (досудового) врегулювання спору.

Так, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 року у справі № 15рп/2002 року (справа про досудове врегулювання спорів) можливість судового захисту не може бути поставлена законом у залежність від використання субєктами інших засобів прав захисту.

Зокрема, відповідно до вказаного рішення Конституційний Суд України вирішив, що положення частини другої статті 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням субєктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню частково у загальній сумі 28 984 191,33 грн., з яких: 1 875 869,49 грн. - 3% річних, 27 108 321,84 грн. - інфляційні втрати.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у сумі 182 586,11 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 78, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 автомобільних доріг у Дніпропетровській області (49600, м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 24, ідентифікаційний код 25843931) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецбудконтакт" (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, 3, офіс 68, ідентифікаційний код 34830210) 3% річних у сумі 1875869,49 грн., інфляційні втрати у сумі 27 108 321,84 грн., судовий збір у сумі 182586,11 грн.

У решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.02.2016 року.

Суддя ОСОБА_4