УХВАЛА

24.02.2016Справа № 910/1421/16

За позовом Національного антикорупційного бюро України

до 1) Приватного акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОМЕРЕЖА"

2) Відкритого акціонерного товариства "ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО"

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРІЗЬКИЙ ТИТАНО-МАГНІЄВИЙ КОМБІНАТ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державне підприємство "Енергоринок"

про визнання правочину недійсним

суддя Пукшин Л.Г.

від позивача: Семенчук М.А. - представник за довіреністю № 2 від 12.02.16

від позивача: Ярчак І.С. - представник за довіреністю № 1 від 16.11.15

від відповідача-1: Гонтарь О.М. - представник за довіреністю від 14.12.15

від відповідача-1: Надьожина Г.В. - представник за довіреністю № 1313 від 23.02.16

від відповідача-2: Піх А.Б. - представник за довіреністю № 52 від 31.12.15

від відповідача-2: Овчинніков М.Б. - представник за довіреністю № 33 від 31.12.15

від відповідача-3: Криворучко О.К. - представник за довіреністю № 4 від 18.01.16

від третьої особи: Савченко А.В. - представник за довіреністю № 01/44-876Д від 23.02.16

від третьої особи: Гаркуша В.В. - представник за довіреністю № 01/44-875Д від 16.02.16

від третьої особи: Андишула А.М. - представник за довіреністю № 01/44-848Д від 18.12.15

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Національного антикорупційного бюро України до Приватного акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОМЕРЕЖА", Відкритого акціонерного товариства "ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРІЗЬКИЙ ТИТАНО-МАГНІЄВИЙ КОМБІНАТ" про стягнення 137 961,91 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Договір про відступлення права вимоги № 24 від 12.02.2015 укладений між Відкритим акціонерним товариством "ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО", Приватним акціонерним товариством "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОМЕРЕЖА" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРІЗЬКИЙ ТИТАНО-МАГНІЄВИЙ КОМБІНАТ" суперечить положенням ч. 1 ст. 514 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 15-1 Закону України «Про електроенергетику» та п. 6.3 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996, у зв'язку з чим Національне антикорупційне бюро України просить визнати його недійсним.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.02.2016 порушено провадження у справі № 910/1421/16 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні 24.02.2016.

Даною ухвалою, на підставі ст. 27 ГПК України, суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державне підприємство "Енергоринок".

У судове засідання, призначене на 24.02.2016, з'явились представники сторін та третьої особи, які на виконання вимог ухвали суду надали через канцелярію суду документи, що долучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні представник позивача підтримав подану через канцелярію суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, відповідно до якої просив накласти арешт на грошові кошти відповідача-1 у сумі 38 823 520,49 грн., що знаходяться на банківських рахунках Приватного акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОМЕРЕЖА", у тому числі на розрахунковому рахунку № 2812, відкритому у Головному управлінні по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк". В обгрунтування заяви позивач зазначає, що у випадку визнання судом недійсним договору про відступлення права вимоги № 24 від 12.02.2015, у Приватного акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОМЕРЕЖА", в силу положень абз. 2 ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України та на підставі рішення суду виникне обов'язок з повернення грошових коштів у сумі 38 823 520,49 грн., які в подальшому мають бути зараховані на поточний рахунок ВАТ "ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО" із спеціальним режимом використання як оплата за поставлену електричну енергію за договором про постачання електричної енергії від 01.12.2012 № 76.

Представники відповідачів проти поданої заяви заперечували, представник третьої особи заяву про вжиття заходів забезпечення позову підтримав та просив задовольнити.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Як зазначено в постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Між тим, як вбачається із заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, остання не містить обґрунтованих доводів чи припущень щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, припущення позивача про неможливість виконання прийнятого в подальшому судового рішення, в разі його задоволення, не підтверджується жодними належними та допустимими доказами, а тому заява Національного антикорупційного бюро України про вжиття заходів забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

У судовому засіданні представник третьої особи заявив усне клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, оскільки саме даний орган здійснює перевірку щодо дотримання умов та правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії та порядку проведення розрахунків.

Представники позивача надали пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, щодо клопотання про залучення третьої особи не заперечували.

Представники відповідачів проти позову заперечували в повному обсязі, вважають позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. За доводами відповідачів, договір про відступлення права вимоги № 24 від 12.02.2015 був укладений у відповідності до законодавства, що було чинним на момент виникнення спірних правовідносин та за відсутності будь-яких порушень.

Щодо клопотання Державного підприємства "Енергоринок" представники відповідачів заперечували, оскільки вважають, що рішення у справі № 910/1421/16 жодним чином не може вплинути на права та обов'язки Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Представники третьої особи позовні вимоги підтримали в повному обсязі, вважають спірний договір таким, що суперечить не тільки нормам чинного законодавства, а й інтересам держави в цілому. Також, просять задовольнити усне клопотання про залучення третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або ініціативи господарського суду.

Згідно Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду або під час розгляду справи, але до прийняття господарським судом рішення, з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд вважає за доцільне задовольнити усне клопотання третьої особи та залучити до участі у справі Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг в якості третьої особи-2, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, зокрема, у разі нез'явлення в судове засідання представників сторін, неподання витребуваних доказів, необхідності витребування нових доказів.

У зв'язку із залученням до участі у справі третьої особи, спір не може бути розглянутий у даному судовому засіданні, а тому розгляд справи підлягає відкладенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 27, 67, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Національному антикорупційному бюро України в задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

2. Залучити до участі у справі Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача (далі - Третя особа-2).

3. Відкласти розгляд справи на 09.02.16 о 10:30 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва у залі судових засідань № 22, корпус Б.

4. Викликати для участі у засіданні повноважних представників сторін. Явку повноважних представників визнати обов'язковою.

5. Зобов'язати Позивача направити на адресу Третьої особи-2 копію позовної заяви з додатками до неї, докази чого надати суду.

6. Зобов'язати Третю особу-2 надати суду письмові пояснення по суті спору.

7. За відсутності витребуваних доказів надати суду обґрунтовані письмові пояснення з приводу неможливості їх надання.

Попередити сторони про передбачену п. 5 ст. 83 ГПК України відповідальність за невиконання вимог ухвали суду, а позивача - про передбачені п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України правові наслідки.

Витребувані даною ухвалою суду документи подати до суду завчасно у строк до 08.03.2015 з супровідним листом через канцелярію суду або надіслати поштою.

Суддя Л.Г. Пукшин