ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2016 р. Справа № 911/5220/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Орфей" (03115, м. Київ, вулиця Серпова, будинок 11, офіс 134)

до Макарівської центральної районної лікарні (08000, Київська обл., Макарівський район, селище міського типу Макарів, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 56)

про стягнення 99982,03 грн.

суддя Шевчук Н.Г.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (дов. б/н від 12.12.2014);

від відповідача ОСОБА_2 (головний лікар).

суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Орфей» (позивач) до Макарівської центральної районної лікарні (відповідач) про стягнення 181521,38 грн. заборгованості за договором підряду №12 від 22.07.2013, яка складається з: 99982,03 грн. основного боргу, 6105,75 грн. 3% річних та 75433,60 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобовязань в частині оплати отриманих від позивача послуг.

Позивач 22.02.2016 в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач подав заяву, якою зменшив розмір позовних вимог і просить стягнути з відповідача лише 99982,03 грн. основного боргу.

Відповідно до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 55 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошей - стягуваною сумою або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) поряду.

Враховуючи те, що у відповідності до вищезазначених норм законодавства ціну позову вказує позивач, суд зазначає, що в даному випадку має місце нова ціна позову 99982,03 грн., виходячи з якої й вирішується спір.

Відповідач у відзиві на позовну заяву підтвердив існування заборгованості перед позивачем у розмірі 99982,03 грн. та зазначив, що вона не була сплачена через відсутність відповідного бюджетного фінансування.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представників сторін суд,-

встановив:

22.07.2013 між Макарівською центральною районною лікарнею (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Орфей» (учасник) було укладено договір підряду на виконання робіт №12, відповідно до пункту 1.1 якого учасник зобовязується протягом 2013 року виконати роботи з перепланування з добудовою хірургічного корпусу Макарівської центральної лікарні за адресою смт. Макарів, вул. Б.Хмельницького, 56 у Макарівському районі Київської області, а замовник зобовязується прийняти та оплатити роботи на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до пункту 3.1. цього договору ціни на роботи встановлюються в національній валюті України. Ціна договору визначається згідно дефектного акту, норм, стандартів, розцінок, ДБН. Остаточна ціна даного договору визначається позитивним висновком Спеціалізованої державної організації «Київоблдержекспертиза» проектно-кошторисної документації по обєкту підряду. В ціну договору включені прямі витрати, накладні витрати, прибуток, який виконавець планує одержати при виконанні робіт за договором та усі податки і збори, що сплачуються або мають бути сплачені підрядником стосовно виконання робіт.

Згідно з пунктом 3.2 Договору орієнтована вартість робіт становить 11 987 564 грн. з ПДВ, яка визначається згідно зведеного кошторисного розрахунку вартості робіт.

Відповідно до пункту 4.1. цього ж договору розрахунки здійснюються в безготівковій формі за рахунок бюджетних коштів. Платіжні зобовязання у сторін виникають за умови наявності відповідного бюджетного призначення. Замовник проводить розрахунки з учасником у відповідності до вимог пункту 1 ст. 49 Бюджетного кодексу України через управління Державної казначейської служби України у Київській області. Оплата робіт здійснюється поетапно за фактично виконані роботи на підставі оформлених, затверджених та підписаних сторонами актів форми №КБ-2 і довідок №КБ-3 згідно календарного плану. У випадку затримки оплати робіт замовником, як бюджетною установою (через відсутність коштів на реєстраційному рахунку), замовник зобовязується провести оплату робіт протягом 14-ти банківських днів з дня надходження коштів на свій рахунок.

Згідно з пунктом 6.1.1 за результатами виконаних робіт замовник зобовязаний прийняти та оплатити роботи на умовах, визначених цим договором.

На виконання умов Договору позивач здійснив роботи з перепланування з добудовою хірургічного корпусу Макарівської центральної лікарні на суму 99982,03 грн., що підтверджується підписаним та скріпленим печатками сторін актом здачі-прийняття робіт №1 від 11.11.2013.

31.03.2015, підписавши акт звірки взаємних розрахунків, сторони погодили, що за відповідачем рахується заборгованість за договором №12 від 22.07.2013 у розмірі 99982,03 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензією №3 від 30.09.2015, в якій просив оплатити вищевказану заборгованість, проте дана претензія залишена без відповіді та належного реагування, у звязку з чим позивач звернувся до суду.

Докази оплати відповідачем зазначеної заборгованості відсутні.

Відповідач в своєму відзиві підтверджує вищевказані обставини та зазначає, що станом на момент розгляду справи має перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Орфей" заборгованість за договором підряду №12 від 22.07.2013 у розмірі 99982,03 грн. Дана заборгованість зареєстрована в органах Державної казначейської служби в 2013 році, проте через особливості бюджетного процесу не була оплачена, і у звязку з відсутність кошторисних призначень цю заборгованість не було перереєстровано, що унеможливлює на даний час здійснити її погашення. Відзив підписаний головним лікарем ОСОБА_2 та скріплений печаткою Макарівської центральної районної лікарні.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Приписами частини першої статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно частини першої статті 854 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що на підрядника покладений обовязок щодо виконання певного кола робіт, встановленого та обумовленого умовами договору. В свою чергу, на замовника покладений обовязок щодо прийняття даних робіт та здійснення оплати.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що акт виконаних робіт підписаний уповноваженими представниками сторін, скріплений печатками підприємств без будь-яких претензій, що б свідчило про неповноту чи неякісне виконання позивачем своїх зобовязань згідно договору, а тому роботи вважаються прийнятими без зауважень в повному обсязі.

Викладені у відзиві твердження відповідача про неможливість сплати заборгованості за договором підряду №12 від 22.07.2013 з підстав, що відповідач є бюджетною організацією і заборгованість виникла через недофінансування бюджетних коштів не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

Відсутність бюджетного фінансування не звільняє відповідача від виконання зобов'язань щодо оплати наданих послуг, оскільки така обставина не визначена законодавчо як така, що звільняє від виконання зобов'язання.

Так, частина 2 статті 218 Господарського кодексу України прямо передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

При цьому, Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України (від 18.10.2005) та у справі Бакалов проти України (від 30.11.2004) вказано, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є виправданням бездіяльності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду №11/446 від 27.10.2011.

Про помилковість позиції, що відсутність бюджетного асигнування є підставою для звільнення від виконання грошового зобов'язання, вказано також у постанові Верховного Суду України від 13.10.2009 Судової палати в адміністративних справах.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи, що станом на день розгляду справи докази виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором по оплаті в повному обсязі наданих позивачем послуг відсутні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 99 982,03 грн. заборгованості за договором підряду №12 від 22.07.2013 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судом покладається на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статями 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Макарівської центральної районної лікарні (08000, Київська обл., Макарівський район, селище міського типу Макарів, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 56, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Орфей» (03115, м. Київ, вулиця Серпова, будинок 11, офіс 134, ) 99982 (девяносто девять тисяч девятсот вісімдесят дві) грн. 03 коп. основного боргу та 1499 (одна тисяча чотириста девяносто девять) грн. 73 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Н.Г. Шевчук

Дата підписання повного рішення: 26.02.2016