РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2016Справа №910/1265/16
За позовом Публічного акціонерного товариства «Аграрний Фонд»

до Державного підприємства «Агрофонд»

про стягнення 444169,80 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Деруга Н.О. (представник за довіреністю);

від відповідача - Осипенко Ю.А. (директор).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення суми заборгованості та санкцій у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань розрахуватися за поставлений йому товар по Біржовому контракту № 162 від 17.12.2014.

Відповідач наявність суми основної заборгованості не заперечив та пояснив, що не міг розрахуватися з Позивачем у зв'язку з введенням у банку, у якому відкрито рахунок Відповідача, тимчасової адміністрації, а на даний час - запровадження ліквідаційної процедури, у зв'язку з чим кошти на рахунку Відповідача заблоковано і підприємство позбавлено можливості здійснювати свою господарську діяльність вже понад 6 місяців.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного 17.12.2014 між Позивачем, як постачальником, та Відповідачем, як покупцем, Біржового контракту № 162 від 17.12.2014, Позивачем було поставлено Відповідачу, а Відповідачем прийнято товар на суму 2405400 грн., що підтверджується залученою до справи видатковою накладною № 5911 від 18.12.2014, яка містить підписи представників сторін та скріплена їх печатками.

Зауваження у накладній відсутні і докази наявності у Відповідача претензій щодо якості та/або комплектності поставленого Позивачем за Договором товару у матеріалах справи також не містяться.

Правомірність Біржового контракту № 162 від 17.12.2014, як правочину, судом станом на час розгляду даного спору призюмується відповідно до ст. 204 ЦК України.

Проте у встановлені Договором строки та всупереч ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України Відповідач повністю за товар не розрахувався.

Та обставина, що рух коштів на розрахунковому рахунку Відповідача було обмежено у зв'язку з введенням у банку, у якому відкрито рахунок, тимчасової адміністрації, а на даний час - запровадження ліквідаційної процедури, жодним чином не звільняє Відповідача від встановленого Договором та ст. 526 ЦК України обов'язку виконати взяті на себе зобов'язання належним чином, у тому числі сплатити з іншого рахунку тощо.

Матеріалами справи підтверджено, що станом на момент звернення Позивача до суду у Відповідача існувала заборгованість в сумі 221400 грн., яка не погашена на даний час.

Вимога про її погашення (копія вимоги з доказами направлення залучена до справи) Відповідачем залишена без задоволення.

Розрахунок заборгованості судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним; розмір заборгованості є доведеним залученими Позивачем до справи доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 221400 грн. заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених Договором та/або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення втрат від інфляції та 3% річних за ст. 625 ЦК України.

Розрахунки втрат від інфляції та 3% річних, додані до позову, судом також перевірені та визнані обґрунтованими і арифметично правильними (зокрема, оскільки розраховані Позивачем санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом), а їх розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

При цьому судом враховані положення ст. 617 ЦК України, відповідно до якої не вважається випадком, при якому особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 208727,58 грн. інфляційних втрат та 14042,22 грн. 3% річних визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Отже, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судовий збір за ст. 49 ГПК України за звернення Позивача до суду з даним позовом покладається на Відповідача. Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Агрофонд» (м. Київ, вул. Б. Грінченка, 1; ідентифікаційний код 38322010) на користь Публічного акціонерного товариства «Аграрний Фонд» (м. Київ, вул. Б. Грінченка, 1; ідентифікаційний код 38926880) 221400 (двісті двадцять одну тисячу чотириста) грн. заборгованості, 208727 (двісті вісім тисяч сімсот двадцять сім) грн. 58 коп. інфляційних втрат, 14042 (чотирнадцять тисяч сорок дві) грн. 22 коп. 3% річних, а також 6662 (шість тисяч шістсот шістдесят дві) грн. 55 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.02.2016

Суддя Сташків Р.Б.