РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2016Справа №910/114/16

За позовом Приватного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз»

До Державного підприємства «Управління відомчої воєнізованої охорони»

Третя особа Державна фінансова інспекція у місті Києві

Про стягнення 6750,00 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача: Кізим Т.М., довіреність № б/н від 28.12.2015

від відповідача Савченко А.О., довіреність № б/н від 02.12.2015

від третьої особи Марініч А.А., довіреність № б/н від 16.02.2016

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» (далі -позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Державного підприємства «Управління відомчої воєнізованої охорони» (далі - відповідач) про стягнення 6750,00 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що за висновком третьої особи встановлено, що відповідачем завищено розмірі вартості наданих послуг за договором про надання послуг № від 20.11.2013р.

Ухвалою суду від 11.01.2016р. порушено провадження у справі № 910/114/16 та призначено розгляд на 01.02.2016 р.

26.01.2016р відповідач подав через канцелярію суду відзив на позовну заяву.

01.02.2016р. представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі та заявив клопотання про залучення до участі у справі Державної фінансової інспекції у Львівській області та Державної фінансової інспекції у місті Києві у якості третіх осіб.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти заявлених позовних вимог та надав суду документи по справі.

Суд заслухавши пояснення сторін, частково задовольнив клопотання позивача та залучив до участі у справі Державну фінансову інспекцію у м. Києві у якості третьої особи без самостійних вимог на боці позивача, у зв'язку з чим відклав судовий розгляд справи на 19.02.2016р.

01.02.2016р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі.

19.02.2016р. представник позивача у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, надав додаткові пояснення по справі.

Представник третьої особи надав пояснення, щодо проведеної перевірки.

Суд вирішив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників присутніх сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2013 року за результатами проведення процедури відкритих торгів між Публічним акціонерним товариством «УКРТРАНСГАЗ» в особі Філії «Управління магістральних газопроводів «ЛЬВІВТРАНСГАЗ» (далі - Позивач) та переможцем торгів ДП «Управління відомчої воєнізованої охорони» (далі - Відповідач) укладено договір № про надання послуг з охорони ПСГ ДКС «Дашава» (далі - Договір). Послуги надавалися в період з 20.11.13р. по 19.11.14р. включно.

19 листопада 2014року, керуючись п.6 ст.40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» від 10.04.2014р. №1197-УІ, сторони уклали додаткову угоду №1 до Договору.

Позивач згідно позову стверджує про те, що проведеною перевіркою, під час моніторингу господарської операції щодо закупівлі послуг пов'язаних з особливою безпекою (охороною об'єктів та особливо важливих об'єктів УМГ «Львівтрансгаз») відповідно до Довідки №8 від 24.02.2015р. Головним державним аудитором відділу оперативного аудиту в Позивача встановлено факти, що призвели до втрати фінансових і матеріальних ресурсів. Так, аналізом цінової пропозиції Відповідача встановлено, що розрахунок вартості послуг охорони за один місяць за один цілодобовий пост по охороні стаціонарних об'єктів становить 20,2 тис. грн.. з ПДВ, в т.ч. включаючи витрати на відрядження в сумі 450 гривень.

Представники позивача та третьої особи стверджували, що цінова пропозиція відповідача акцептована позивачем на надання послуг з охорони об'єктів та особливо важливих об'єктів Позивача, включаючи витрати на відрядження.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що вартість охорони об'єкті в позивача на кожний окремий місяць розраховується на підставі дислокації та розрахунків відповідно до фактичної кількості годин надання послуг в кожному окремому місяці, та їх вартості.

Зустрічною перевіркою, проведеною Держфінінспекцією у м.Києві, встановлено, що згідно наданих документів відповідача за період з грудня 2013 року по грудень 2014року витрати на відрядження не здійснювалися.

Отже враховуючи вищевикладене, позивач в підтвердження своїх позовних вимог стверджує, що відповідачем взято до сплати зобов'язання в сумі 6750,00 грн. за витрати на відрядження відповідача, які фактично не підтверджені, тому довідкою наданою в результаті провденої перевірки, пропонується провести відповідні коригування вартості наданих послуг.

На виконання вимог вказаної довідки, позивач подав на розгляд суду позов, в якому просив стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 6750,00 грн., які як стверджує позивач були сплачені відповідачу безпідставно та складаються з вартості відшкодування відряджень.

Суд оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

20.11.2013р. між ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» в особі Філії Управління магістральних газопроводів «ЛЬВІВТРАНСГАЗ» (замовник, позивач) та ДП «Управління відомчої воєнізованої охорони» (виконавець, відповідач) було укладено договір про закупівлю послуг, пов'язаних з особистою безпекою (послуг з охорони особливо важливих об'єктів ПАТ «УКРТРАНСГАЗ», які знаходяться на балансі УМГ «ЛЬВІВТРАНСГАЗ») № (далі - Договір).

Укладенням цього договору, сторони взяли на себе зобов'язання щодо належного виконання обовязків, передбачених договором, а саме відповідач зобовязався надати послуги, повязані з особистою безпекою (послуги з охорони особливо важливого об'єкту - ПСГ ДКС «Дашава», Дашавського ВУПЗГ, УМГ «Львівтрансгаз», на чітких умовах та за узгодженою сторонами ціною, а позивач зобов'язався прийняти послуги та оплатити їх вартість на погоджених умовах, в т.ч. за встановленою договором ціною (п. 1.1. Договору).

Ціна договору була затверджена сторонами і є суттєвою умовою договору та може змінюватися лише за підстав, вказаних у договорі, так зокрема, відповідно до п.3.1 договору, його ціна складає 242 668, 56 грн.

Додатковою угодою№1 від 19.11.2014р. ціна договору була змінена на 291 203, 27 грн.

Згідно норм чинного законодавства України, ціна договору є його істотною умовою, і не може змінюватися в односторонньому порядку.

Відповідно до ст. 180 ГК України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь- якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.

Згідно частини 2 статті 189 ГК України, ціна у господарських зобов'язаннях є істотною умовою господарського договору.

Свої зобов'язання згідно умов договору позивач виконав належним чином, претензій від Замовника щодо якості послуг не надходило, в підтвердженням чого в матеріалах справи наявні належні копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг).

З якістю наданих послуг та відсутністю претензій щодо цих робіт, у судовому засіданні також погодився уповноважений представник позивача, та не зміг заперечити цього представник третьої особи.

На момент розгляду даного спору договір, укладений між позивачем та відповідачем за № від 20.11.2013р. укладений належним чином, підписаний та завірений мокрими печатками обох сторін та не визнаний у судовому порядку недійсним або нікчемним.

Згідно ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГПК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В підтвердження правомірності своїх позовних вимог, позивача посилається лише на довідку № 8 від 24.02.2015р., видану в результаті перевірки головним державним аудитором Гупалом М.В., проте такий документ не може вказувати або встановлювати певне порушення, виходячи з такого.

Пунктом 86.1 Податкового кодексу України, та пунктом 7 Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджений Постановою КМУ від 27.12.20Юр №1232 та п. 4.6 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених Наказом ДПА України від 22.04.2011р. №236, вбачається, що у разі виявлення в процесі зустрічної звірки (або перевірки) підприємства порушень, складається Акт, в разі відсутності - Довідка.

В результаті проведення перевірки відносин між ДП Управління ВОХОР» та Філією Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» ПАТ «Укратрансгаз» була складена Довідка №8 від 24.02.2015р.

Пропозиції, викладені в довідці на яку посилається позивач, носять рекомендаційний характер, і не можуть бути підставою для перегляду вартості вже наданих та оплачених послуг.

Крім того, після проведення аудиту Філії УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укратрансгаз», 29.01.2015р. Державною фінансовою інспекцією в м. Києві була проведена зустрічна звірка позивача, щодо господарських відносин між підприємствами позивача та відповідача за період з 20.11.2013р. по 16.01.2015р.

За результатами зустрічної перевірки складена Довідка №18-31/57 від 29.01.2015р., яка підтверджує факт того, що порушень при веденні вказаних вище господарських відносин між підприємствами позивача та відповідача не виявлено, а отже господарський суд міста Києва дійшов висновку про те, що сторонами не було допущено порушень чинного законодавства України при укладенні та виконання договору № від 20.11.2013р.

Крім того, позивач згідно поданого позову посилався на те, що його підприємством було понесено збитки, в результаті вказаних вище обставин.

Суд з такими твердженнями позивача також не погоджується, оскільки відповідно до статті 224 Господарського кодексу України, збитками є витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Обов'язок відшкодування збитків покладається на учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, - лише тоді він повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

При цьому, представник позивача не зміг довести суду про понесення таких витрат.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ст.36 ГПК України зазначає, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вирішив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст.49 ГПК України, при відмові в задоволенні позовних вимог покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено 25.02.2016р. )

Суддя В.І.Мельник