РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2016Справа № 910/31342/15

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рада 1"

до Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

про визнання зобов'язання припиненими

за участю представників:

від позивача:Коршун О.А. - представник за довіреністю № б/н від 06.01.15
від відповідача:Цуперяк ІВ. - представник довіреністю № 91/2015/10/12-4 від 12.10.15

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Рада 1" (далі - ТОВ "Рада 1") з позовом до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (далі - ПАТ "Київенерго") про визнання зобов'язань припиненими за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 530336 від 30.09.2005 р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на внесені зміни до ст. 29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до яких договір на постачання теплової енергії у гарячій воді укладається безпосередньо між відповідачем, як виконавцем цих послуг, та власниками квартир, як споживачами, внаслідок чого зобов'язання позивача за договором № 530336 від 30.09.2005 р. повинні бути припиненими з моменту внесених змін до закону, тобто з 26.04.2014 р.

У позові, посилаючись на ст. 607 ЦК України, ТОВ "Рада 1", просить суд визнати припиненими зобов'язання за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 530336 від 30.09.2005 р., укладеним між між ТОВ "Рада 1" та ПАТ "Київенерго", з 26.04.2014 р.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, зазначив, що ст. 607 ЦК України, на яку посилається позивач, в даному випадку не застосовується, а відносини між сторонами і так припинились на підставі внесених змін до ст. 29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", а також рішення господарського суду міста Києва від 18.03.2015 р. у справі № 910/22821/14 про розірвання вказаного договору. Просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

30.09.2005 р. між Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго" в особі Структурного відокремленого підрозділу "Енергозбут Київенерго", правонаступником якої є Публічне акціонерне товариство "Київенерго" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рада 1" (споживач) був укладений договір № 530336 на постачання теплової енергії у гарячій воді (далі - договір), відповідно якого постачальник зобов'язується виробити та поставити споживачу теплову енергію для потреб опалення та гарячого водопостачання, а споживач зобов'язується отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених в цьому договорі (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 2.2.1 договору постачальник зобов'язався безперебійно постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на межу балансової належності із споживачем (додатки № 3 та № 4) для потреб опалення - в період опалювального сезону; для гарячого водопостачання - протягом року згідно із заявленими споживачем величинами приєднаного теплового навантаження, зазначеними в додатку № 1.

Розділами 2 - 5 договору сторони погодили зобов'язання та права сторін, їх відповідальність, термін дії договору та інші умови.

Обсяги постачання теплової енергії, тарифи на теплову енергію, порядок розрахунків за теплову енергію, умови припинення подачі теплової енергії були визначені сторонами в додатках до договору (п.п. 2.2.1, 2.3.1 l договору).

Згідно з п.п. 4.1, 4.3 даний договір набуває чинності з дня його підписання сторонами та діє до 01.08.2006 р. з подальшою його пролонгацією.

Договір припиняє свою дію у випадках: взаємної згоди сторін про його припинення; прийняття рішення арбітражним судом; ліквідації однієї зі сторін. Припинення договору не звільняє споживача (користувача послуг) від обов'язку повної сплати спожитої теплової енергії (п.п. 4.9, 4.10 договору).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов'язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору. Споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Згідно з частиною 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У судовому засіданні встановлено, що 26.04.2014 р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії".

Указаним Законом були внесені зміни до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", зокрема, статтю 19 було доповнено частиною 4, відповідно до якої виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Так само, було доповнено статтю 29 частиною 3, згідно з якою договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцями цих послуг.

Позивач зазначив, що у зв'язку із внесенням змін до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» для ТОВ "Рада 1" стало неможливим виконання прийнятих на себе зобов'язань за договором № 530336 від 30.09.2005 р., оскільки з 26.04.2014 р. позивач перестав бути споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а отже, у нього не має правових підстав здійснювати нарахування безпосереднім споживачам за надані відповідачем послуги та виконувати інші зобов'язання за договором.

Перевіряючи такі доводи позивача, суд встановив, що ПАТ "Київенерго" врахувавши вказані зміни до законодавства уклало 15.04.2015 р. з ТОВ "Рада 1" договір доручення, відповідно до якого довіритель (ПАТ "Київенерго") доручає, а повірений (ТОВ "Рада 1") приймає на себе зобов'язання вчиняти юридичні дії від імені та за рахунок довірителя, зокрема, обслуговування особових рахунків споживачів послуг з центалізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, здійснення щомісячного нарахування плати споживачам за вказані послуги, а також інші зобов'язання передбачені пунктами 1.1.1 - 1.1.14 договору доручення.

Юридичні дії визначені п. 1.1 договору, вчиняються відповідно до узгодженої сторонами дислокації об'єктів (додаток № 1 до договору).

Згідно з п. 1.5 договору доручення довіритель зобов'язується сплатити повіреному винагороду за вчинені юридичні дії відповідно до умов договору.

Для вчинення повіреним юридичних дій, передбачених даним договором, довіритель видає повіреному належно оформлену довіреність (п. 1.6 договору доручення).

Договір доручення діє з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх печатками, та до 31.12.2015 р. (п. 8.1 договору доручення).

Отже, з аналізу умов цього договору суд робить висновок, що уклавши договір доручення, сторони припинили свої зобов'язання за договором № 530336 від 30.09.2005 р. про надання послуг.

Про вказане свідчить також наявна у матеріалах справи оборотно-сальдова відомость за період з травня 2014 року по березень 2015 року, з якої вбачається, що відповідач провів відповідні коригування в частині зобов'язань позивача перед відповідачем за договором № 530336 від 30.09.2005 р. та визначив відсутність заборгованості.

У той же час, суд відхиляє доводи позивача про застосування ст. 607 ЦК України як підстави припинення зобов'язань між сторонами за договором № 530336 від 30.09.2005 р.

Згідно зі ст. 607 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Обставини, які викликають неможливість виконання, можуть бути як юридичними (заборона певної діяльності), так і фактичними (загибель індивідуально визначеної речі, яка мала б бути об'єктом виконання). Головна умова полягає в тому, що за такі обставини не буде відповідати жодна із сторін зобов'язання.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 33, 34 ГПК України, які б підтверджували неможливість виконання ТОВ "Рада 1" своїх зобов'язань за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 530336 від 30.09.2005 р.

При цьому статтею 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Отже, оскільки, в силу внесених змін до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ТОВ «Рада 1» перестало бути споживачем послуг з теплопостачання з 26.04.2014 р., то його зобов'язання за договором № 530336 від 30.09.2005 р., як сторони договору, припинилось у силу зазначеного закону, а, отже, і підстав для повторного припинення зобов'язань за вказаним договором немає.

Крім того, судом встановлено, що рішенням господарського суду міста Києва від 18.03.2015 у справі 910/22821/14, яке набрало законної сили 12.05.2015 р., договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 530336 від 30.09.2005 р., укладений між ТОВ «Рада 1» та ПАТ «Київенерго» був розірваний з моменту набрання рішенням законної сили.

Згідно зі статтею 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44. 49, 32 - 35, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Рада 1" до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про визнання зобов'язання припиненим відмовити.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні в присутності представників сторін 15 лютого 2016 року.

Повний текст рішення підписаний 22 лютого 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.