КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2016 р. Справа№ 910/21639/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Синиці О.Ф.

суддів: Ткаченка Б.О.

Зеленіна В.О.

при секретарі: Вінницькій О.В.

За участю представників:

від позивача -Кондрасій О.А.,

від відповідача - Яценко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк" №1059/07 від 12.10.2015

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2015

у справі № 910/21639/15

за позовом публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Керч Ойл"

про стягнення 22658340грн.57коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 01.10.2015 (суддя Ващенко Т.М.) відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Фортуна-Банк» до ТОВ «Керч Ойл» про стягнення 22 658 340,57 грн., а саме: 22 004 526,85 грн. - заборгованості за договором відкличної відновлювальної кредитної лінії №04кл/111/1842/юр від 18.09.2013, 151 921,66 грн. - заборгованості зі сплати процентів за вказаним договором, 470 233,72 грн. - пені нарахованої на суму боргу по кредиту, 2 996,81 грн. - пені нарахованої на суму боргу по процентам, 23 661,53 грн. - 3% річних та 5 000,00 грн. - штрафу. Суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено належними засобами доказування порушення з боку відповідача його законних та охоронюваних інтересів.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач звернувся до апеляційного господарського суду з скаргою, в якій просив його скасувати, позовні вимоги задовольнити. Зокрема апелянт зазначив про необґрунтованість рішення суду першої інстанції та подання всіх необхідних доказів в підтвердження позовних вимог.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача повністю підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а рішення господарського суду скасувати.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

18.09.13. між позивачем (банк) та відповідачем (позичальник) було укладено Договір про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №04кл/111/1842/юр, відповідно до умов якого (п. 1.1) Кредитор, за умови наявності кредитних ресурсів, зобов'язався надати грошові кошти (Кредит) Позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти та виконати інші зобов'язання, передбачені Договором. Надання Кредиту здійснюється в гривнях окремими частинами (траншами), зі сплатою 18% річних, в межах максимального ліміту заборгованості 60 000 000,00 грн.

Додатковою угодою № 30 від 15.06.15. до Договору сторони домовились, що кінцевим терміном повернення Кредиту є 15.07.15., а нараховані та несплачені проценти за січень-червень 2015 року сплачуються Позичальником по 30.06.15. включно.

Крім того, сторонами було укладено низку додаткових угод, якими сторони встановлювали строки оплати нарахованих та несплачених процентів та змінили процентну розмір нарахування річних з 18 % до 21%.

ПАТ "Фортуна-банк" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача 22 658 340,57 грн., а саме: 22 004526,85грн. - заборгованості за кредитом, 151 921,66 грн. - заборгованості зі сплати процентів, 470 233,72 грн. - пені нарахованої на суму боргу по кредиту, 2 996,81грн. - пені нарахованої на суму боргу по процентам, 23 661,53 грн. - 3% річних та 5 000,00 грн. - штрафу.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на невиконання відповідачем умов вищезазначеного Договору про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії в частині повернення суми кредиту та відповідних відсотків.

Як зазначалось вище господарський суд першої інстанції відмовив в задоволенні позовних вимог вказавши, що позивачем не подано жодних належних та допустимих доказів для встановлення того, чи мали місце обставини, на які він посилається, та не подано доказів на їх підтвердження.

Проте, апеляційний господарський суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтями 1048, 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Так, відповідач порушив умови Кредитного договору в частині своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів. Сам відповідач не заперечує проти позовних вимог та в судовому засідання апеляційної інстанції зазначив про необхідність їх задоволення.

При цьому розрахунок заборгованості складено позивачем на основі стандартів систематизації обліку заборгованості клієнта та положень кредитного договору, підготовлений відповідальною особою та скріплений підписами уповноважених осіб, печаткою позивача (а.с. 9-10). Крім того, позивачем в підтвердження позовних вимог надана виписка руху коштів по рахунку з обслуговування кредитного договору укладеного з відповідачем.

Враховуючи вище наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність боргу у відповідача перед позивачем в сумі 22004526грн.85коп. по кредиту та 151 921,66 грн. - заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, який документально позивачем підтверджений і відповідачем не спростований, а відтак, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості по кредиту є обґрунтованими.

Статтею 5 кредитного договору визначено, що у випадку прострочення позичальником строків сплати відсотків та/або інших платежів, визначених договором та тарифами, а також прострочення строків повернення кредитних коштів, порушення інших умов кредитного договору, банк має право вимагати, а позичальник зобов'язується сплатити нараховану неустойку (пені та штрафи згідно умов договору), пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення.

Так, в зв'язку з неналежним виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, позивачем нараховано відповідачу 470 233,72грн. пені нарахованої на суму боргу по кредиту, 2 996,81 грн. - пені нарахованої на суму боргу по процентам, 23 661,53 грн. - 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України та 5 000,00 грн. - штрафу на підставі п. 5.5 кредитного договору (згідно розрахунку заборгованості станом на 13.08.2015 а.а. 9-10).

Дії відповідача є порушенням вимог договору, тому є підстави для застосування відповідальності за умовами договору, Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та ст. 625 Цивільного кодексу України, отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача вищезазначених сум пені, 3 % річних та штрафу є обґрунтованими.

Відповідач не надав суду жодних заперечень щодо наявної заборгованості за договором кредиту. Проти отримання позичальником кредитних коштів в сумі заявленій до стягнення позивачем не заперечив.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2016 у справі №910/21639/15 підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Керуючись ст. ст. 49, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2015 у справі №910/21639/15 скасувати.

2. Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Керч Ойл" (03680, м. Київ, вул. Полковника Шутова, 16, ) на користь публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк" (04070, м. Київ, вул. Боричів Тік, 35-В, ) 22 004 526 (двадцять два мільйони чотири тисячі п'ятсот двадцять шість)грн. 85коп. заборгованості за кредитом, 151 921 (сто п'ятдесят одна тисяча дев'ятсот двадцять одна)грн. 66коп. заборгованості по сплаті процентів, 470 233 (чотириста сімдесят тисяч двісті тридцять три) грн.72 коп. пені за несвоєчасну сплату кредиту, 2996 (дві тисячі дев'ятсот дев'яносто шість)грн.81коп. пені за несвоєчасну сплату процентів, 23661 (двадцять три тисячі шістсот шістдесят одна)грн.53коп. - 3% річних, 5000 (п'ять тисяч)грн. 00коп. штрафу та73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00коп. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Керч Ойл" (03680, м. Київ, вул. Полковника Шутова, 16, ) на користь публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк" (04070, м. Київ, вул. Боричів Тік, 35-В, ) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 80338 (вісімдесят тисяч триста тридцять вісім) грн. 00 коп.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

6. Матеріали справи № 910/21639/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.Ф. Синиця

Судді Б.О. Ткаченко

В.О. Зеленін