ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2016 р.Справа № 916/2694/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Будішевської Л.О.,

суддів Мишкіної М.А., Поліщук Л.В.

при секретарі судового засідання Шитря О.М.

за участю представників сторін:

від позивача не зявився;

від відповідача-1- ОСОБА_1, за довіреністю;

від відповідача-2- не зявився;

від відповідача-3- ОСОБА_2, за довіреністю;

від відповідача-4- ОСОБА_3, за довіреністю;

від відповідача-5- ОСОБА_4, за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства Одеська залізниця

на рішення господарського суду Одеської області від 24 листопада 2015 року

у справі №916/2694/15

за позовом Публічного акціонерного товариства Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна

до відповідачів:

1. Державного підприємства Одеська залізниця;

2. Приватного підприємства Ексімтрансервіс-Південь;

3. Державного підприємства Одеський морський торговельний порт;

4. Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Одеської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України;

5. Товариства з обмеженою відповідальністю Українська національна стивідорна компанія

про стягнення 163812,36 грн.

В судовому засіданні 18.02.2016 року згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна (далі позивач, ПАТ Дніпроспецсталь) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства „Одеська залізниця (далі відповідач-1, залізниця, ДП „Одеська залізниця), Приватного підприємства Ексімтрансервіс-Південь (далі відповідач-2, ПП Ексімтрансервіс-Південь) та Державного підприємства Одеський морський торговельний порт (далі відповідач-3, ДП ОМТП) про стягнення (з врахуванням уточнень до позовної заяви № 1-51/15 від 07.07.2015 року) пропорційно ступінню вини кожного з відповідачів 163812,36 грн. вартості нестачі вантажу.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 217, 224 ГК України, ст. ст. 934, 611 ЦК України, ст. ст. 12, 23, 52, 53, 110, 113, 114, 115, 129, 130, 131, 134, 133 Статуту залізниць України, ст. ст. 12, 22 Закону України „Про залізничний транспорт п.п. 2, 4, 16 Правил складання актів, ст. 14 Закону України „Про транспортно-експедиційну діяльність та мотивовані тим, що вантажовідправником - ПАТ Дніпроспецсталь зі станції відправлення Запоріжжя ОСОБА_5 залізниці на адресу „Адміністрація Одеського морського порту за дорученням ПП Ексімтрансервіс-Південь, станція призначення ОСОБА_3 порт Одеської залізниці, у вагоні № 67386326 за накладною № 46764635 від 06.03.2015 року було відправлено 33 пачки прокату чорних металів не поіменованих в алфавіті, загальною масою 65428 кг, яка визначена за трафаретом.

09.03.2015 року на станції призначення (ОСОБА_3 - порт Одеської залізниці) вантаж у вагоні № 67386326 за відправкою № 46764635 від 06.03.2015 року вантажоотримувачем - „Адміністрація Одеського морського порту за дорученням ПП Ексімтрансервіс-Південь було прийнято. Водночас було виявлено нестачу вантажу у вказаному вище вагоні, що підтверджується приймальним актом № 151042, Рапортом на складання комерційного акта та Тельманською розпискою від 09.03.2015 року. За викладених обставин, ДП Одеський морський торговельний порт та ПП Ексімтрансервіс-Південь були зобовязані звернутися до залізниці з вимогою про складання комерційного акта, проте таких дій вчинено не було, що призвело до відсутності у позивача доказів, передбачених Статутом залізниць України. Після отримання вантажоодержувачем вантажу, стало відомо про складання 08.03.2015 року попутною станцією Тимкове Одеської залізниці акта загальної форми № 302, що відбулось внаслідок нестачі вантажу у вагоні № 67386326 за відправкою № 46764635 від 06.03.2015 року, який перевізником на станції призначення вантажоодержувачу надано не було і, в порушення вимог чинного законодавства вантаж видано вантажоодержувачу без перевірки маси вантажу, кількості місць та без складання відповідного комерційного акта. Внаслідок викладених обставин позивач, в порядку ст. 133 Статуту залізниць України звернувся до господарського суду першої інстанції з позовом про стягнення пропорційно вини кожного з відповідачів вартості нестачі вантажу в розмірі 163812,36 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.09.2015 року залучено до участі у справі № 916/2694/15 Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Одеської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України в якості іншого відповідача.

Ухвалою місцевого господарського суду від 10.11.2015 року залучено до участі у справі № 916/2694/15 Товариство з обмеженою відповідальністю Українська національна стивідорна компанія в якості іншого відповідача.

Рішенням господарського суду Одеської області від 24.11.2015 року по справі № 916/2694/15 (суддя Власова С.Г.) з врахуванням ухвали господарського суду Одеської області від 02.12.2015 року по справі № 916/2694/15 позов задоволено. Стягнуто з Державного підприємства „Одеська залізниця на користь Публічного акціонерного товариства Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна 163812,36 грн. вартості нестачі вантажу та 3276,25 грн. судового збору. В частині позовних вимог до Приватного підприємства Ексімтрансервіс-Південь, Державного підприємства Одеський морський торговельний порт, Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Одеської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України, Товариства з обмеженою відповідальністю Українська національна стивідорна компанія відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано положеннями ст. 909, 924 ЦК України, ст. 307 ГК України, ст. ст. 32, 110, 113, 114, 115, 129 Статуту залізниць України, п.п. 2, 3, 4 Правил складання актів та мотивовано доведеністю документальними доказами обставини завантаження вантажовідправником у вагон № 67386326 за відправкою № 46764635 вантажу у кількості 33 пачок масою 65428 кг, що підтверджується актом приймання продукції ZA1520-0262.2. Тоді як актом загальної форми № 302 від 08.03.2015 року, приймальним актом № 151042 від 09.03.2015 року, Рапортом на складання комерційного акта від 09.02.2015 року, Тальманською розпискою від 09.03.2015 року засвідчено обставину нестачі вантажу у вагоні № 67386326 за відправкою № 46764635 у кількості 31 пачки масою 5828 кг. Викладене безумовно свідчить про те, що нестача вантажу виникла саме з вини перевізника і тому матеріальна відповідальність за нестачу вантажу в розмірі 163812,36 підлягає покладенню на ДП „Одеська залізниця, що зумовлює задоволення позову в цій частині. Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про відсутність законних підстав для покладення матеріальної відповідальності внаслідок нестачі вантажу на ПП Ексімтрансервіс-Південь, ДП Одеський морський торговельний порт, ДП Адміністрація морських портів України в особі Одеської філії ДП Адміністрація морських портів України, ТОВ Українська національна стивідорна компанія, що стало підставою для відмови в позові в цій частині.

Не погодившись з рішенням суду від 24.11.2015 року, ДП „Одеська залізниця звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник наголошує на наступному: - судом не звернуто уваги на те, що накладна № 46764635 від 06.03.2015 року засвідчує обставину перебування вантажу у вагоні № 67386326 впродовж доби без охорони, оскільки завантаження вагону № 67386326 відбулось 05.03.2015 року, а перевізником вантаж прийнято до перевезення 06.03.2015 року; - судом безпідставно надано правову оцінку акту приймання продукції № ZA 1520-0262.2, оскільки він містить в собі відомості про здійснення перевірки вантажу 04-05 березня 2015 року у місці Запоріжжя на центральному складі готової продукції ПАТ „Дніпроспецсталь; - судом не враховано, що памятками № 3918, № 5585 підтверджується отримання вантажоодержувачем вантажу без зауважень з врахуванням відсутності будь яких вимог до залізниці, в порядку ст. 52 Статуту залізниць України; - судом також безпідставно надано правову оцінку акту загальної форми № 302 від 08.03.2015 року.

У відзивах на апеляційну скаргу ТОВ Українська національна стивідорна компанія та ПАТ Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна зазначили, що вони вважають оскаржуване рішення від 24.11.2015 року таким, що прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги вважають необґрунтованими і безпідставними, внаслідок чого просять суд апеляційної інстанції залишити рішення суду від 24.11.2015 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представники позивача та ПП Ексімтрансервіс-Південь, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, в засідання суду апеляційної інстанції, що відбулось 18.02.2016 року, не зявились, тим самим не скористались своїм процесуальним правом участі в судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, надавши оцінку всім обставинам справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів дійшла до висновків про наявність законних підстав для часткового задоволення вимог апеляційної скарги з огляду на наступне.

Місцевим господарським судом встановлено та підтверджено в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, що 06.03.2015 року вантажовідправником - ПАТ Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна, на підставі залізничної накладної № 46764635 на станції відправлення Запоріжжя ОСОБА_5 залізниці здійснено відправлення вагону № 67386326 прокату чорних металів не поіменованих в алфавіті у кількості 33 пачок масою 65428 кг на адресу одержувача - „Адміністрація Одеського морського порту за дорученням ПП Ексімтрансервіс-Південь (станція призначення ОСОБА_3 порт Одеської залізниці).

Залізнична накладна містить відомості, що вантаж у кількості 33 пачок промаркований фарбою жовтого кольору відповідно до інструкції № 2023 від 28.02.2013 року, маса одиниці вантажу більше 100 кг. Маса вантажу визначена за трафаретом. Вантаж прокату чорних металів не поіменованих в алфавіті масою 65428 кг завантажений у вагон № 67386326 засобами вантажовідправника, вантаж розміщено та закріплено відповідно до п. 2, 4, 3 гл. 3 Прил. 14 до СМГС. Вантаж експорт для вивозу водним транспортом до Туреччини.

Матеріали справи свідчать, що в процесі перевезення вантажу, 08.03.2015 року на проміжній станції Тимкове Одеської залізниці здійснено контрольне зважування вагону № 67386326, що прибув за накладною № 46848073 від 06.03.2015 року, на тензодінамічних вагах та встановлено, що брутто за документом становить 86328 кг, брутто за протоколом зважування становить 80500 кг. Під час огляду з оглядового моста виявлено, що вантаж у вагон завантажено у два штабеля, вантаж марковано жовтою фарбою. Маркування вантажу виявилось без порушень та відповідає документу. Окантовочні стрічки не порушені. Вага вантажу визначена вантажовідправником за трафаретом. Вантаж прибув на станцію без охорони, вагон слідує за місцем призначення, у звязку з чим 08.03.2015 року станцією Тимкове Одеської залізниці складені акти загальної форми № 302, № 355.

Наявна в матеріалах справи накладна № 46764635 від 06.03.2015 року містить в собі відмітку, що на станцію призначення ОСОБА_3 порт Одеської залізниці вантаж у вагоні № 67386326 прибув 09.03.2015 року.

Матеріали справи також свідчать, що після приймання вантажоодержувачем вантажу від перевізника, 09.03.2015 року ТОВ Українська національна стивідорна компанія було складено Приймальний акт № 151042 згідно з яким, під час відвантаження вантажу з вагону № 67386326, що прибув за відправкою № 46764635 від 06.03.2015 року виявилась нестача вантажу у кількості 2 пачок, вага 31 пачки складає 59468 кг, датою приймання до складу № 14 зазначено 09.03.2015 року (Т.1, а/с 54).

Матеріали справи також містять в собі копію Рапорту на складання комерційного акта від 09.02.2015 року з якого вбачається, що у вагоні № 67386326 за накладною № 46764635 виявлено нестачу вантажу з прокату чорного металу у кількості 2 пачок. Також Рапорт містить в собі відомості, що під час відвантаження вантажу та перевірки піввагону № 67386326, що прибув за накладною № 46764635 значиться 33 пачки вагою 65428 кг. Фактично відвантажено 31 пачка: за специфікацією зазначено 6314 кг (22 пачки); 6297 кг (2 пачки); 6313 кг (7 пачок), що не відповідає ТСД № 293379, де зазначено: 1 пачка ф.65,0 вагою брутто 3160 (26 шт.) та 1 пачка ф. 65,0 вагою 2800 (23 шт.), які фактично у піввагоні були відсутні. Під час відвантаження вантажу був присутній експедитор ПП Ексімтрансервіс-Південь (Т.1, а/с 52, 53).

Разом з цим, матеріали справи містять в собі копію Тальманської розписки від 09.03.2015 року, в якій зазначено, що у вагоні № 67386326 знаходиться 31 пачка. (Т.1, а/с 54)

10.03.2015 року ПАТ „Дніпроспецсталь у місці Запоріжжя складено акт, яким засвідчено про те, що спеціалістом 1 категорії УЕБ ОСОБА_6 разом із спеціалістом 1 категорії УЕБ ОСОБА_7 у присутності в.о. начальника ЦСГП ОСОБА_8 у приміщенні складу експортної продукції ЦСГП склали акт про те, що з 11:30 до 12:30 здійснено огляд готової продукції, що знаходиться на складі внутрішнього ринку ЦСГП з метою виявлення можливої наявності 2 пачок сталі 30Х2Н2М, плавка №В36604 ф.65 мм, вагою нетто 3,150 т. (26 шт) та вагою нетто 2,790 т. (23 шт.). Під час огляду та здійснення звірки у ЦСГП зазначених пачок не виявлено. Звіряння проводилось за бирками та гарячому клейму на металі.

Як зазначалось раніше, місцевий господарський суд задовольнив позов в частині стягнення з ДП „Одеська залізниця на користь ПАТ Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна 163812,36 грн. вартості нестачі вантажу з мотивів доведеності позивачем відповідними документальними доказами обставини завантаження вантажовідправником у вагон № 67386326 вантажу з прокату чорних металів саме у кількості 33 пачки масою в 65428 кг, а інші документальні докази свідчать, що нестача вантажу у кількості 2 пачок масою в 5828 кг відбулась саме з вини перевізника, з висновком якого колегія суддів апеляційної інстанції погодитись не може з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Частиною 2 ст. 908 ЦК України, що кореспондується з вимогами ч. 5 ст. 307 ГК України, передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Згідно ст. 2 Статуту залізниць України статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 6 Статуту залізниць України встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення.

Із змісту вищенаведених положень законодавства випливає, що наявна в матеріалах справи накладна № 46764635 свідчить про укладення 06.03.2015 року між ПАТ Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна (вантажовідправник) та ДП „Одеська залізниця (перевізник) договору перевезення вантажу на користь „Адміністрація Одеського морського порту (вантажоодержувач) за дорученням ПП Ексімтрансервіс-Південь.

Відповідно до ст. 23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції.

Згідно ст. 24 Статуту залізниці України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Залізнична накладна № 46764635 від 06.03.2015 року містить в собі відомості, що вагон № 67386326 завантажено засобами вантажовідправника вантажем із прокатом чорних металів не поіменованого в алфавіті у кількості 33 пачки, загальною масою у 65428 кг, яку визначено за трафаретом. Вантаж маркований фарбою жовтого кольору, маса одиниці вантажу більше 100 кг.

На підтвердження того, що вантажовідправником в накладну № 46764635 від 06.03.2015 року внесені правильні відомості і визначено правильну масу вантажу, позивач послався на акт приймання продукції № ZA 1520-0262.2, який місцевим господарським судом взято до уваги. Вказаний акт містить відомості про те, що місцем проведення перевірки вантажу являється центральний склад готової продукції ПАТ „Дніпроспецсталь у місці Запоріжжя і перевірка здійснюється 04-05 березня 2015 року. Також в акті зазначено, зокрема, що перевірка 33 одиниці вантажу здійснена представниками компанії СЖС , маса нетто якого складає 65098 кг, що відповідає даним на бирках і інформації, зазначеній у формі 56 системи R/З та вантаж допущено до завантаження у вагон № 67386326.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позивачем доведено документальними доказами обставину правильного визначення ним маси вантажу із внесенням відповідних відомостей у накладну № 46764635 від 06.03.2015 року, оскільки актом приймання продукції № ZA 1520-0262.2 зазначено, що нетто вантажу - 33 пачки становить 65098 кг, тоді як накладна № 46764635 від 06.03.2015 року містить в собі відомості про завантаження у вагон № 67386326 вантаж у кількості 33 пачок масою в 65428 кг. (Т.1, а/с 22-23) Крім цього, акт приймання продукції № ZA 1520-0262.2 засвідчує, що спірний вантаж допущено до завантаження у вагон № 67386326, а відтак, викладене спростовує висновок місцевого господарського суду, що зазначений акт засвідчує про завантаження вантажем вагону № 67386326 у присутності інспектора організації СЖС Україна, яке є атестованим сюрвеєром.

Колегія суддів апеляційної інстанції також звертає увагу ну ту обставину, що відповідно до відмітки в накладній № 46764635 від 06.03.2015 року завантаження вантажем вагону № 67386326 призначено на 05.03.2015 року, а перевізником до перевезення його прийнято 06.03.2015 року, і матеріали справи не містять в собі доказів на підтвердження знаходження вагону № 67386326 з вантажем на протязі доби під охороною.

Разом з цим, наявні в матеріалах справи копії актів загальної форми № 302, № 355 від 08.03.2015 року містять в собі відомості про те, що на проміжній станції Тимкове Одеської залізниці здійснено контрольне зважування вагону № 67386326, що прибув за накладною № 46848073 від 06.03.2015 року, на тензодінамічних вагах та встановлено, що брутто за документом становить 86328 кг, брутто за протоколом зважування становить 80500 кг. Під час огляду з оглядового моста виявлено, що вантаж у вагон завантажено у два штабеля, вантаж марковано жовтою фарбою. Маркування вантажу виявилось без порушень та відповідає документу. Окантовочні стрічки не порушені. Вага вантажу визначена вантажовідправником за трафаретом. Вантаж прибув на станцію без охорони, вагон слідує за місцем призначення.

Згідно ст. 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Статтею 111 Статуту залізниць України встановлено, що залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли, зокрема, вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Згідно ст. 114 Статут залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Статтею 129 Статуту залізниць України встановлено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Пунктом 2 Правил складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 р. N 334, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 8 липня 2002 р. за N 567/6855 (далі - Правила) встановлено, що комерційні акти складаються для засвідчення таких обставин, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах.

З викладеного випливає, що перевізник зобовязаний скласти саме комерційний акт у разі виявлення ним, під час перевезення вантажу, невідповідність відомостям, зокрема, кількості місць, маси вантажу, зазначених в перевізному документі з фактично встановленою кількістю місць та масою вантажу.

Колегія суддів апеляційної інстанції відмічає, що місцевий господарський суд в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду правильно зазначив, що станцією Тимкове Одеської залізниці, з порушенням вимог чинного законодавства складено акт загальної форми № 302 від 08.03.2015 року, оскільки мав бути складений комерційний акт. Проте, місцевий господарський суд взявши до уваги відомості акта загальної форми № 302 від 08.03.2015 року, приймальний акт № 151042 від 09.03.2015 року, Рапорт на складання комерційного акта від 09.02.2015 року, Тальманську розписку від 09.03.2015 року дійшов до висновку про доведеність тієї обставини, що нестача вантажу у вагоні № 67386326 за накладною № 46764635 відбулась у кількості 5828 кг.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що акт загальної форми № 302 від 08.03.2015 року складений станцією Тимкове Одеської залізниці щодо нестачі вантажу у вагоні № 67386326, що прибув за накладною № 46848073, тоді як спір по даній справі стосується нестачі вантажу у вагоні № 67386326, що прибув до вказаної станції за накладною № 4676463, тобто відомості цього акта не можуть слугувати доказом на підтвердження кількості та маси недостаючого вантажу, що прибув у вагоні за відправкою № 46764635.

Окрім цього, місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку, що приймальний акт № 151042 від 09.03.2015 року, Рапорт на складання комерційного акта від 09.02.2015 року, Тальманська розписка від 09.03.2015 року являються достатніми доказами в розумінні ст. 43 ГПК України, що підтверджують нестачу вантажу у вагоні 67386326 у кількості 5828 кг, з огляду на наступне.

Пунктом 15 Правил видачі вантажів (ст.35, 42, 46, 47, 48, 52, 53 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 р. N 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 р. за N 862/5083 передбачено, що видача на станціях призначення імпортних вантажів, що перевозяться не в прямому міжнародному сполученні через порти й прикордонні станції, а також експортних вантажів у портах, на прикордонних станціях, якщо вантажі прибули в справних вагонах, контейнерах з непошкодженими пломбами (ЗПП) відправників, портів, експедиторських організацій, митних органів, провадиться без участі залізниці, за винятком випадків, передбачених статтею 52 Статуту.

Відповідно до ст. 52 Статуту залізниць України на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі, зокрема, прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами.

Пунктом 2 Правил складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 р. N 334, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 8 липня 2002 р. за N 567/6855 (далі - Правила) встановлено, що комерційні акти складаються для засвідчення таких обставин, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах.

Відповідно до пункту 16 Правил складання актів, у разі відмови начальника станції від складання комерційного акта (акта загальної форми) або оформлення акта з порушенням цих Правил одержувач має право до вивезення вантажу зі станції, а при вивантаженні на місцях незагального користування - протягом 24 годин з моменту прийняття від залізниці вагона (контейнера) з вантажем подати про це письмову скаргу начальнику Дирекції залізничних перевезень (далі - Дирекція) безпосередньо або через начальника станції. При поданні скарги через начальника станції або безпосередньо начальнику Дирекції одержувачу видається розписка про прийняття скарги.

Як вказувалось раніше, на станції призначення ОСОБА_3 порт Одеської залізниці вантажоодержувачем під час прийняття вантажу у вагоні № 67386326 за накладною № 46764635 від 06.03.2015 року виявлено нестачу вантажу у кількості 2 пачок, внаслідок чого були складені приймальний акт № 151042 від 09.03.2015 року, Рапорт на складання комерційного акта від 09.02.2015 року, Тальманська розписка від 09.03.2015 року. Проте, матеріали справи не містять в собі доказів на підтвердження того, що вантажоодержувач скористався правом, передбаченим ст. 52 Статуту залізниць України з врахуванням того, що Рапорт на складання комерційного акта від 09.02.2015 року складений без участі представників залізниці, так само як і приймальний акт № 151042 від 09.03.2015 року, Тальманська розписка від 09.03.2015 року. Також, матеріали справи не містять в собі відповідних доказів звернення вантажоодержувача до начальника станції або Дирекції залізничних перевезень в строк, передбачений пунктом 16 Правил складання актів, що безумовно свідчить про відсутність законних підстав вважати приймальний акт № 151042 від 09.03.2015 року, Рапорт на складання комерційного акта від 09.02.2015 року, Тальманську розписку від 09.03.2015 року належними доказами, в розумінні ст. 43 ГПК України з врахуванням положень ст. ст. 129, 130 Статуту залізниць України, що підтверджують нестачу вантажу у вагоні № 67386326 за накладною № 46764635 від 06.03.2015 року у кількості 2 пачок масою 5828 кг.

Виходячи з викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду від 24.11.2015 року в частині стягнення з ДП „Одеська залізниця на користь позивача 163812,36 грн. вартості нестачі вантажу підлягає скасуванню як таке, що прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Разом з цим, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність законних підстав для задоволення вимог позову до ПП Ексімтрансервіс-Південь, ДП Одеський морський торговельний порт, ДП Адміністрація морських портів України в особі Одеської філії ДП Адміністрація морських портів України, Товариства з обмеженою відповідальністю Українська національна стивідорна компанія, виходячи з приписів ст. ст. 130, 133 Статуту залізниць України, що зумовлює залишення оскаржуваного рішення суду від 24.11.2015 року в цій частині без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги підлягають відшкодуванню з позивача на користь скаржника.

Керуючись ст. ст. 99, 101 105 ГПК України,

апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського суду Одеської області від 24 листопада 2015 року по справі № 916/2694/15 скасувати в частині задоволення позову до Державного підприємства „Одеська залізниця та прийняти в цій частині рішення про відмову в задоволенні позову.

В іншій частині рішення господарського суду Одеської області від 24 листопада 2015 року залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна на користь Державного підприємства „Одеська залізниця 3603,88 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Одеської області видати відповідний наказ із зазначенням необхідних реквізитів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст складено та підписано 23.02.2016 року.

Головуючий суддя Будішевська Л.О.

Судді

ОСОБА_9

ОСОБА_10