ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2016 р. Справа № 911/348/16

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграманта», смт.Рокитне

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПП ОСОБА_1», смт.Рокитне

про стягнення 1455000,00 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

За участю представників:

Позивача ОСОБА_2

Відповідача ОСОБА_1

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла пзовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграманта» до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПП ОСОБА_1» про стягнення 1455000,00 грн.

Провадження у справі № 911/348/16 порушено ухвалою від 04.02.2016 року та призначено справу до розгляду на 18.02.2016 року.

В судовому засіданні 18.02.2016 року позивач позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні 18.02.2016 року надав письмовий відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРАМАНТА» (позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «СПП-АГРО» (відповідач) заборгованості за Договором купівлі-продажу товарів №СПП 04/08-1С від 04.08.2014 року (далі - Договір).

Згідно з п.1.1 Договору продавець (відповідач) зобовязався передати у власність покупця (позивача) товар, а саме - сою, а покупець зобовязався прийняти товар та оплатити його в строки та на умовах визначених Договором.

На виконання умов п.1.3 Договору позивач здійснив попередню оплату товару на суму 1 940 000,00 грн.

Продавець, у свою чергу, не поставив товар до 31.12.2014 року, порушивши п.2.1 Договору, у звязку з чим частково повернув оплату за товар в сумі 485 000,00 грн., про що свідчить виписка з особового рахунку №001 за 13.10.2015 року.

Таким чином, відповідачем не повернено позивачу 1455000грн. передплачених коштів, на які товар не було поставлено, що також підтверджується ОСОБА_1 звіряння взаємних розрахунків за 2014-2015 року, підписаним сторонами.

В ході розгляду спору відповідач надав письмовий відзив на позов, в якому підтвердив викладені в позові обставин та визнав позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно з ч. 2, ч.3. ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується заборгованість відповідача в сумі 1 455 000,00 грн., що відповідачем визнано.

Згідно зі ст. 78 Господарського процесуального кодексу України визнання позову відповідачем викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, підписаній відповідачем, яка долучається до справи.

У разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Враховуючи, що в ході розгляду спору судом встановлено зобовязання відповідача сплатити на користь позивача 1 455 000,00 грн. заборгованості, що відповідачем визнано, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем визнані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СПП-Агро» (09600, Київська область, смт. Рокитне, вул. Ентузіастів, 6, код 91) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРАМАНТА» (09600, Київська обл., Рокитнянський район, смт. Рокитне, вул. Вокзальна, буд.222, код 08) 1 455 000,00 грн. заборгованості з повернення передплачених коштів та 21825 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик