РІШЕННЯ

16 лютого 2016 року Справа № 913/1249/15

Провадження №30/913/1249/15

За позовом Фонду комунального майна Сєвєродонецької міської ради, м. Сєвєродонецьк Луганської області

до відповідача ОСОБА_1 підприємства Промінь-Дон, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 59351 грн. 47 коп., примусове звільнення та повернення приміщення

Суддя господарського суду Луганської області Голенко І.П.

Секретар судового засідання-помічник судді Гуленко К.С.

У засіданні брали участь:

від позивача представник не прибув;

від відповідача - представник не прибув.

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимоги:

- стягнути з відповідача у справі заборгованість за договором на оренду нежилого приміщення від 20.06.2008 № 110 з орендної плати за 2-4 квартал 2014 року та 1-3 квартал 2015 року в сумі 49963 грн. 58 коп.;

- стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне внесення орендної плати за період з 11.07.2014 по 09.12.2015 в сумі 9387 грн. 89 коп.;

- примусово звільнити нежиле приміщення загальною площею 200,46 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Сєвєродонецьк, ш. Будівельників, 21, у пятиденний термін з набрання рішенням суду законної сили та повернути вищевказане приміщення позивачу у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом невиконання відповідачем своїх грошових зобовязань зі сплати орендної плати, що є порушенням умов договору та Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Позивач правом на участь свого представника в судовому засіданні не скористався. Разом з тим, від позивача у справі до канцелярії суду надійшли пояснення від 28.01.2016 № 05-09/23, в якому він підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу без участі його повноважного представника.

Вказане клопотання судом задовольняється.

Відповідач витребувані судом документи не представив, правом на участь свого представника у судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Явка учасників процесу в судове засідання не визнавалася обовязковою.

При цьому, відповідач не заявив клопотання про відкладення розгляду справи з наведенням відповідного обґрунтування необхідності такого відкладення та доданням доказів поважності неприбуття у дане судове засідання.

Відповідно до абз. 2 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 2.1 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції (зі змінами) в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і повернуто підприємством зв'язку за закінченням терміну зберігання, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Пунктом 3.9.2 вказаної постанови Пленуму передбачено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, суд розглядає справу за наявними матеріалами, враховуючи наступне: сторони належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду цієї справи; будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи від позивача та відповідача не надходило; явка сторін не була визначена судом обовязковою; незявлення відповідача у засідання не перешкоджає вирішенню цього спору.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, суд встановив наступне.

Між Фондом комунального майна Сєвєродонецької міської ради, як орендодавцем, та приватним підприємством «Промінь-Дон», як орендарем, 20.06.2008 укладено договір на оренду нежилого приміщення № 110.

Обєкт оренди за даним договором нежиле приміщення площею 200,46кв.м, інвентарний номер 10300481, розташоване за адресою: м. Сєвєродонецьк Луганської області, ш. Будівельників, 21, передано орендодавцем орендарю за актом прийому-передачі від 20.06.2008.

Розділом 5 договору оренди визначено розмір орендної плати, яка підлягає сплаті з урахуванням її коригування на щомісячний індекс інфляції та порядок її перерахування.

Згідно із п.5.4 договору оренди орендна плата вноситься щоквартально не пізніше 10-го числа наступного за кварталом місяця.

Відповідно до п. 10.1. договору він діє з моменту підписання до 30.05.2009.

Пунктом 10.4 договору передбачено, що договір припиняється по закінченню строку, на який він був укладений. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Строк дії договору продовжувався сторонами, про що складено додаткову угоду від 01.06.2009 № 1, якою строк дії договору продовжено до 31.12.2009, а додатковою угодою від 06.04.2010 по 30.11.2012.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Аналогічні положення закріплено і у ст. 764 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та п. 10.4 договору оренди.

Договір припинив свою дію за закінченням строку, на який його було укладено, враховуючи направлені поштою відповідачу листи орендодавця (позивача у справі) від 13.11.2012 № 05-09/867 та від 27.05.2014 № 05-09/383, в якому вказано про те, що строк дії договору закінчився.

У звязку з наявністю боргу та неповерненням приміщення після закінченням строку дії договору позивач звернувся з цим позовом до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за 2-4 квартал 2014 року та 1-3 квартал 2015 року в сумі 49963 грн. 58 коп. та пеню за несвоєчасне внесення орендної плати за період з 11.07.2014 по 09.12.2015 в сумі 9387 грн. 89 коп.. а також примусово звільнити нежиле приміщення загальною площею 200,46 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Сєвєродонецьк, ш. Будівельників, 21, у пятиденний термін з набрання рішенням суду законної сили та повернути вищевказане приміщення позивачу у справі.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку щодо часткової обґрунтованості позовних вимог з наступних підстав.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно п.2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч. 5 даної ж статті плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.ст. 43, 33 Господарського процесуального кодексу України сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач заявлені вимоги не оспорив, доказів перерахування орендної плати не надав. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази повернення відповідачем орендованого приміщення у зв"язку зі спливом строку дії договору на оренду нежилого приміщення від 20.06.2008 № 110.

Укладений між сторонами договір є належною підставою для виникнення права орендодавця на отримання орендних платежів, що закріплено в ч.1 ст.283 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України та ст.18 Закону України Про оренду державного та комунального майна, що підлягають застосуванню до правовідносин в межах цієї справи.

Проте, стаття 7 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції скасовує орендну плату за користування державним та комунальним майном на вказаний період проведення антитерористичної операції для субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

За приписами ст. 1 наведеного Закону періодом проведення антитерористичної операції визначено час між датою набрання чинності Указом Президента України Про введення в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Так, період проведення антитерористичної операції частково охоплює визначений судом період формування стягуваної заборгованості з орендної плати (а саме в частини з 14.04.2014 по другий квартал 2015 року (включно), а територію проведення антитерористичної операції визначається населеними пунктами, визначеними у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку.

Спеціальність цих приписів законодавства по відношенню до вказаних вище норм щодо обовязку сплати орендної плати за користування комунальним майном зумовлена п.3 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції.

Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" відповідно до п. 1 його Прикінцевих та перехідних положень набрав чинності з наступного дня після його опублікування та за своєю сутністю в частині наведених вище норм встановив тимчасове спеціальне право орендарів не здійснювати орендні платежі за користування комунальним майном впродовж відповідного періоду (що розпочався з 14.04.2014), коло яких (орендарів субєктів означеного спеціального права) визначається субєктами господарювання, що здійснюють свою діяльність на території населених пунктів, визначення переліку яких цим Законом доручено Кабінету Міністрів України (абз. 3 п. 5 ст.11 Закону).

Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у десятиденний строк з дня опублікування Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р затверджено Перелік населених пунктів населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого включено м. Сєвєродонецьк Луганської області.

З огляду на відомості місця державної реєстрації (а.с. 25-26) та розташування орендованого майна відповідач здійснює свою господарську діяльність з користування таким майном комунальної власності на території м. Сєвєродонецьк Луганської області, який входить до визначеного розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015 відповідного Переліку населених пунктів, а період формування стягуваної заборгованості частково охоплений періодом, визначеним ст.1 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, в силу ст.7 цього Закону позивач як Орендодавець не мав права на отримання тимчасово скасованої орендної плати, а у орендаря, відповідно, не було обовязку впродовж періоду формування стягуваної заборгованості сплачувати таку орендну плату в сумі 49090 грн. 46 коп., за підрахунками суду, була нарахована за період з 14.04.2014 по 2 квартал 2015 року включно.

Відтак, за обставин дії спеціальної норми ст. 7 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, стягненню з відповідача підлягає орендна плата за період з 01.04.2014 по 13.04.2014 в сумі 873 грн. 12 коп.

Вказана сума розрахована наступним чином:

2134,07/30*13 51,64 = 873 грн. 12 коп., де

2134,07 орендна плата за квітень 2014 року згідно із розрахунком (а.с. 6);

30 - кількість календарних днів у квітні 2014 року;

13 кількість днів, за яку стягується орендна плата;

51,64 розмір передплати, вказаний у розрахунку (а.с. 6).

В задоволенні вимоги про стягнення орендної плати за період з 14.04.2014 по 2 квартал 2015 року (включно) слід відмовити.

Позивачем до стягнення заявлено пеню в сумі 9387 грн. 89 коп. за період з 11.07.2014 по 09.12.2015.

Пеня нарахована позивачем на підставі п. 7.3 договору, відповідно до якого орендар за несплату орендної плати у встановлений цим договором строк сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від квартальної орендної плати за кожен день прострочення платежу.

Відсутність субєктивного права та кореспондуючого йому обовязку відносно сплати всієї заявленої до стягнення суми орендної плати унеможливлює наявність порушення відповідного грошового зобовязання з боку відповідача у розумінні ст. 610 Цивільного кодексу України, та застосування визначених позовними вимогами наслідків такого порушення, визначених ст. 611 цього Кодексу.

Зважаючи на це нарахування і стягнення на суму орендної плати за період з 14.04.2014 по 2й квартал 2015 року (включно), у задоволенні якої судом відмовлено, пені є також безпідставним.

Таким чином, судом задовольняється вимога про стягнення пені за період з 11.07.2014 по 11.01.2015 в сумі 114 грн. 08 коп., яка нарахована на орендну плату за період з 01.04.2014 по 13.04.2014 (включно), що присуджена судом до стягнення.

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобовязаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Аналогічна за змістом норма закріплена і у ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до п. 2.4 договору коли закінчується термін оренди орендар передає орендодавцеві приміщення протягом 5-ти днів з моменту припинення договору оренди.

Враховуючи те, що договір припинив свою дію за закінченням строку, про що відповідачу направлялися відповідні листи, вимога позивача про примусове звільнення нежилого приміщення загальною площею 200,46 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Сєвєродонецьк, ш. Будівельників, 21, у пятиденний термін з набрання рішенням суду законної сили та повернення його позивачу у справі є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг у сумі 873 грн. 12 коп., пеня в сумі 114 грн. 08 коп. Відповідачу слід звільнити нежиле приміщення загальною площею 200,46 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Сєвєродонецьк, ш. Будівельників, 21, у пятиденний термін з набрання рішенням суду законної сили та повернути його позивачу у справі. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1273 грн. 42 коп. (1218 грн. 00 коп. за вимогою про звільнення приміщення, та 55 грн. 42 коп. за вимогами про стягнення орендної плати та пені).

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов Фонду комунального майна Сєвєродонецької міської ради до ОСОБА_1 підприємства Промінь-Дон про стягнення 59351 грн. 47 коп., примусове звільнення та повернення приміщення задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства Промінь-Дон, м. Сєвєродонецьк Луганської області, пр. Гвардійський, б. 42 «А», кв. 176, ідентифікаційний код 34306241, на користь Фонду комунального майна Сєвєродонецької міської ради, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Леніна, 32, ідентифікаційний код 25372814 , борг у сумі 873 грн. 12 коп., пеню в сумі 114 грн. 08 коп. та судовий збір в сумі 1273 грн. 42 коп. Видати наказ.

3. ОСОБА_1 підприємству Промінь-Дон, м. Сєвєродонецьк Луганської області, пр. Гвардійський, б. 42 «А», кв. 176, ідентифікаційний код 34306241, звільнити нежиле приміщення загальною площею 200,46 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Сєвєродонецьк, ш. Будівельників, 21, у пятиденний термін з набрання рішенням суду законної сили та повернути його Фонду комунального майна Сєвєродонецької міської ради, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Леніна, 32, ідентифікаційний код 25372814. Видати наказ.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано - 18.02.2016.

Суддя І.П.Голенко

Нар. 3 прим.

1 до справи

2 позивачу за адресою 93404, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Леніна, 32 рекомендованим листом з повідомленням

3 відповідачу за адресою 93400, м. Сєвєродонецьк Луганської області. пр. Гвардейський, 42А/176 рекомендованим листом з повідомленням