ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

26.02.16р. Справа № 904/1110/16

Суддя Рудь І.А. , розглянувши матеріали

за позовом Заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Томаківської районної ради, смт. Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області

до відповідача-1: Відділу освіти Томаківської районної державної адміністрації, смт. Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області

відповідача-2: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, смт. Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Томаківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступеню № 1, смт. Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області

про визнання недійсним договору № 6 від 01.09.2014р. та додаткової угоди № 7 від 01.09.2015р.; зобов'язання звільнити та повернути нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 65 Кодексу визначає дії судді з підготовки справи до розгляду, які полягають у здійсненні певних заходів і процесуальних дій, спрямованих на правильне і своєчасне вирішення спору.

Суддя самостійно на власний розсуд визначає, які саме дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, а також тих клопотань, що подані позивачем разом із позовною заявою.

Статтею 38 Кодексу визначено обов'язок суду витребувати документи і матеріали, які є необхідними для вирішення спору.

Позовна заява № 739вих16 від 17.02.2016р. підлягає поверненню без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу до позовної заяви додаються документи на підтвердження сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Так, заступник керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області звернулося до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі Томаківської районної ради, в якому просить:

- визнати недійсним договір № 6 від 01.09.2014р. оренди нерухомого майна - приміщення для продажу канцелярських товарів розташованого за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 8,5 кв.м., вартістю 6 254грн. 00 коп.., укладений між відділом освіти Томаківської районної державної адміністрації та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1;

- визнати недійсною додаткову угоду № 7 від 01.09.2015р. до договору оренди нерухомого майна - приміщення для продажу канцелярських товарів від 01.09.2014р. № 6, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 8,5 кв.м., вартістю 6 254 грн. 00 коп., укладену між відділом освіти Томаківської районної державної адміністрації та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1;

- зобов'язати фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 звільнити і повернути за актом приймання-передачі Відділу освіти Томаківської районної державної адміністрації нерухоме майно - приміщення загальною площею 8,5 кв.м., вартістю 6 254 грн. 00 коп., розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п.п. 2.11. п. 2 постанови Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015р. № 484-VІІІ) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015р. № 484-VІІІ) встановлені ставки судового збору, а саме: за подання до господарського суду: позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" від 25.12.2015р., з січня 2016 встановлена мінімальна заробітна плата у розмірі 1 378 грн. 00 коп.

В порушення зазначених вимог, згідно платіжного доручення № 92 від 04.02.2016р., прокурором сплачений судовий збір в сумі 1 378 грн. 00 коп., тобто лише за однією з заявлених вимог немайнового характеру.

Водночас, клопотання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати в порядку ст. 8 Закону України "Про судовий збір" до матеріалів позовної заяви прокурором не надано.

Відповідно до п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Виходячи з викладеного позовна заява з доданими матеріалами підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись п. 4 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток на 58 арк., в тому числі платіжне доручення № 92 від 04.02.2016р., опис вкладення до цінного листа від 19.02.2016р. та поштовий конверт.

Суддя І.А. Рудь