УХВАЛА

15 лютого 2016 року Справа № 913/19/16

Провадження №6/913/19/16

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Електрогідравліка",

м. Донецьк

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит", м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 659 307 грн. 47 коп.

Суддя Василенко Т.А.

Секретар судового засідання Жданова Е.А.

У засіданні брали участь:

від позивача - ОСОБА_2, довіреність б/н від 05.01.2016;

від відповідача - ОСОБА_3, довіреність №СА98/15 від 01.01.2016.

ВСТАНОВИВ:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки №174/14-1СА від 10.02.2014 в сумі 667 997 грн. 57 коп., в тому числі: заборгованість за поставлену продукцію в сумі 418 569 грн. 13 коп., пеня за несвоєчасну оплату продукції в сумі 26 483 грн. 76 коп., 3% річних за час прострочення за період з 27.08.2014 по 23.12.2015 в сумі 15 989 грн. 65 коп., інфляція за час прострочення за період з 27.08.2014 по 30.06.2015 в сумі 206 955 грн. 03 коп.

В судове засідання з'явилися повноважні представники сторін.

В судовому засіданні позивачем подано заяву від 15.02.2016 про зменшення розміру позовних вимог, за якою останній просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну оплату продукції в розмірі 21 908 грн. 61 коп., 3% річних за час прострочення за період з 27.08.2014 по 23.12.2015 в розмірі 15 962 грн. 29 коп. та інфляційні нарахування за час прострочення за період з 27.08.2014 по 30.06.2015 в розмірі 202 867 грн. 44 коп. При цьому, будь-які права або інтереси відповідача у випадку зменшення розміру позовних вимог не порушуються.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач має право до прийняття рішення у справі збільшити або зменшити розмір позовних вимог і це є саме правом позивача.

Представник відповідача був ознайомлений із даною заявою в судовому засіданні.

Виходячи з наведеного, суд приймає заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, у звязку з чим позовними вимогами слід вважати стягнення з відповідача заборгованості за поставлену продукцію в розмірі 418 569 грн. 13 коп., пені в розмірі 21 908 грн. 61 коп., 3% річних в сумі 15 962 грн. 29 коп., інфляційних нарахувань в розмірі 202 867 грн. 44 коп.

Від відповідача на адресу суду надійшло клопотання в порядку ст. 79 ГПК України про зупинення провадження у справі у звязку із неможливістю розгляду до вирішення повязаної із нею іншої справи, а саме, № 905/377/16.

В обгрунтування зазначеного клопотання відповідач вказує, що звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до ТОВ "Електрогідравліка", за яким просить суд розтлумачити п.4.5 договору №174/14-1СА від 10.02.2014 та визначити, що "датою поставки вважається дата, вказана особисто представником покупця на відповідних товаросупровідних документах, наданих постачальником, про прийняття продукції в момент передачі продукції».

Цей позов був обгрунтований, тим, що між сторонами існує спір щодо визначення дати поставки товару, а саме, на думку ТОВ "Електрогідравліка", датою поставки вважається дата, вказана представником покупця на відповідних товаросупровідних документах, наданих постачальником.

Але за доводами відповідача, дата, вказана на видатковій накладній, не може вважатися датою поставки продукції, оскільки не підтверджена датою та особистим підписом покупця.

Господарський суд Донецької області прийняв до провадження зазначену позовну заяву та порушив справу № 905/377/16.

Повязаність справи №905/377/16 та даної справи, полягає в тому, що при вирішенні спору в рамках справи № 905/377/16 буде зясовано обставини щодо моменту настання зобовязань відповідача щодо оплати поставленої продукції, які мають істотне значення при вирішенні справи № 913/19/16.

Представник позивача заперечив проти поданого клопотання та зупинення провадження у справі № 913/19/16.

Вислухавши доводи представників сторін з приводу поданого представником відповідача клопотання про зупинення провадження у справі слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення повязаною з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

В п. 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції зазначено, що статтею 79 ГПК встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

В даному випадку, предметом розгляду спору в рамках справи № 913/19/16 є стягнення заборгованості в сумі 331 495 грн. 49 коп., в тому числі: заборгованості за поставлену продукцію за договором поставки №174/14-1СА від 10.02.2014 в розмірі 418 569 грн. 13 коп., пені в розмірі 21 908 грн. 61 коп., 3% річних в сумі 15 962 грн. 29 коп., інфляційні нарахування в розмірі 202 867 грн. 44 коп.

Відповідно до п.4.6. договору датою поставки вважається дата, вказана представником покупця на відповідних товаросупровідних документах, наданих постачальником.

При поставці автомобільним транспортом датою поставки вважається дата, вказана покупцем на видатковій накладній.

При поставці залізничним транспортом, датою поставки вважається дата, вказна в залізничній накладній, що свідчить про прибуття продукції на залізничну станцію призначення (узгоджене місце призначення поставки).

Відповідно до п.4.6.договору, зобов'язання постачальника вважаються виконаними з моменту передачі продукції в розпорядження покупця в узгоджене місце призначення поставки в асортименті, кількості, встроки, з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в договорі та специфікаціях до нього. Зобов'язання покупця вважаються виконаними з моментуприйняття та оплати поставленої продукції.

Видаткові накладні №123 від 26.06.2014, №143 від 23.07.2014, № 169 від 11.09.2014, №170 від 11.09.2014, №, що наявні в матеріалах справи, мають необхідні відомості, а саме, номери, дати, підписи уповноважених представників постачальника та покупця, а також скріплені відповідними печатками підприємств. Вказані факти сторонами не оспорені.

Виходячи з наведених обставин та матеріалів справи, суд не вбачає перешкод для розгляду справи № 913/19/16 у звязку з чим відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача та зупинення провадження у справі.

Виходячи з наведеного в задоволенні клопотання ТОВ «ДТЕК «Свердловантацит» слід відмовити.

Також, відповідачем подано заяву б/н від 12.02.2016 про сплив позовної давності щодо пені.

Відповідно до ст.258 Цивільного кодексу України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Судом заява відповідача про сплив позовної давності прийнята до уваги та долучена до матеріалів справи.

Представником позивача в судовому засіданні надані пояснення б/н від 15.02.2016, за якими останній зазначає, що відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" всі юридичні особи повинні вести бухгалтерський облік, в якому повинна відображатись кожна господарська операція. В ст.1 закону надано поняття первинного документу це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Документом, який підтверджує здійснення поставки за договором №174/14-1СА є саме, видаткові накладні, відповідно до яких відбулося передання продукції від постачальника до покупця. Саме з моментом передання майна закон пов'язує момент набуття права власності на нього (ст.334 Цивільного кодексу України). Передання майна (продукції) є змістом господарської операції за договором поставки. Відповідно до ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні документи ( втому числі видаткові накладні) повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити, як дату складання. Тобто, дата складання видаткової накладної є датою здійснення відображеної в неї господарської операції поставки продукції, якщо інше не відображене в самій видатковій накладній.

Якщо інша дата, ніж та, що міститься у видатковій накладній, представником покупця не зазначена, то він таким чином погодився з правильністю зазначеної в накладній дати, і датою поставки продукції повинна вважатися дата складання видаткової накладної.

Надані позивачем пояснення прийняті судом до розгляду та долучені до матеріалів справи.

Відповідачем до суду надані пояснення б/н від 12.02.2016, за якими останній зазначає, що відповідно до п.1.1. договору постачальник зобов'язується поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо технічного призначення в асортименті, у строки, за цінами та з якісними характеристиками, погодженими сторонами у договору та специфікаціях, що є невід'ємними частинами договору.

На виконання умов договору, сторонами була підписана специфікація №5/1 від 23.07.2014, відповідно до якої, постачальник зобов'язався поставити відповідну продукцію покупцю до 22.08.2014р.

Виходячи зі змісту позовної заяви, часткова поставка по специфікації відбулася 15.09.2014, про що свідчить дата вказана представником покупця на видатковій накладній №169 від 11.09.2014. Приймаючи до уваги дату, вказану представником покупця на видатковій накладній, відповідач приходить до висновку, що частина продукції по специфікації була поставлена 15.10.2014, отже, з порушенням строку, що визначений у відповідній специфікації (на 24 календарних дні).

Оскільки, сторони по справі в договорі не визначили порядок оплати поставленої продукції, зі зміненим строком поставки, то строк оплати за цією продукцією не наступив.

Судом надані пояснення відповідача прийняті до розгляду та долучені до матеріалів справи.

Враховуючи необхідність витребувати додаткові докази від сторін, розгляд справи слід відкласти.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1.Розгляд справи відкласти на 29 лютого 2016 року о 10 годині 45 хвилин.

2. Судове засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Луганської області за адресою: м. Харків, пр-т. Науки, 5, в каб. № 204 /суддя Василенко Т.А./.

3.Зобовязати позивача надати:

- у випадку необхідності надати додаткові пояснення та докази;

- пояснення на заяву відповідача про сплив строку позовної давності;

- уточнений розрахунок інфляційних втрат по простроченому боргу, з урахуванням вимог абз.3 п.3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р., розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

4. Зобовязати відповідача надати:

- документальне підтвердження і нормативне обґрунтування викладених у заяві про сплив позовної давності доводів, визначити коли саме відбувся сплив позовної давності щодо пені за кожною видатковою накладною окремо.

- у випадку необхідності надати додаткові пояснення та докази.

Суддя Т.А.Василенко