РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2016Справа №910/3091/15-г

За позовом: ОСОБА_1;

до відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦСТРОЙЕНЕРГО";

до відповідача-2: публічного акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ";

про: визнання договору недійсним.

Суддя Балац С.В.

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_3 - за довіреністю від 14.09.2015 № 1153;

відповідача-1: не з'явилися;

відповідача-2: Бабій О.В. - за довіреністю від 11.04.2014 № 010-01/2343.

С У Т Ь С П О Р У :

ОСОБА_1 звернулася до господарського суду міста Києва з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦСТРОЙЕНЕРГО" та публічного акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ" про визнання недійсним іпотечного договору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що іпотечний договір від 16.03.2009 зареєстрований в реєстрі за № 430, укладений між відкритим акціонерним товариством "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ" та товариством з обмеженою відповідальністю "СПЕЦСТРОЙЕНЕРГО" підлягає визнанню судом недійсним, оскільки зазначений договір підписаний від імені відповідача-1 гр. ОСОБА_5 з перевищенням повноважень. Позивач стверджує, що не був присутній на загальних зборах учасників відповідача-2, рішенням яких був наданий дозвіл на передачу спірного приміщення, не володів інформацією про проведення вказаних зборів та не надавав згоди як учасник Товариства на передачу спірного приміщення в іпотеку.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.02.2015 № 910/3091/15-г у прийнятті вказаної позовної заяви відмовлено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.03.2015, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 07.05.2015 ухвалу господарського суду міста Києва від 16.02.2015 № 910/3091/15-г скасовано, матеріали справи повернуто до господарського суду міста Києва для розгляду спору по суті.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.05.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/3091/15-г.

Відповідач-1 скориставшись правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов визнав повністю.

Відповідач-2 скориставшись своїм правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив повністю з урахуванням того, що 20.02.2009 зборами засновників відповідача-1 прийнято рішення про надання в заставу відповідачу-2 нерухомість - нежитлове приміщення розташоване на земельній ділянці 0,16 га за адресою: м. Кіровоград, вул. Жовтневої революції, 31, яке належить відповідачу-1. Згода була надана засновниками відповідача-1, в тому числі ОСОБА_1 шляхом підписання протоколу від 20.02.2009 № 20/02/09. Крім того, при підписанні оспорюваного договору іпотекодавець підтвердив, що було надано відповідну згоду повноважного органу управління іпотекодавця щодо передачі предмету застави в заставу іпотеко держателю (п. 1.4 оспорюваного договору).

До господарського суду від представника позивача надійшли уточнення позовних вимог. Як вбачається з вказаних уточнень позивача, останнім додатково заявлена позовна вимога про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦСТРОЙЕНЕРГО", оформлене протоколом від 20.02.2009 № 20/02/09.

Приписами статті 22 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до п. 3.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.11.2011 № 18 встановлено, що, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

Враховуючи викладене, заявлена позивачем додаткова вимога про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦСТРОЙЕНЕРГО", оформлене протоколом від 20.02.2009 № 20/02/09 судом до розгляду не приймається, оскільки дана вимога не була заявлена при подачі позову до суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 19.08.2015 № 910/3091/15-г провадження у справі зупинено, оскільки вказаною ухвалою призначена судова почеркознавча експертиза, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

В подальшому до господарського суду надійшов висновок експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Представник позивача звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі № 910/3091/15-г до розгляду господарським судом Кіровоградської області справи № 912/3203/15 про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦСТРОЙЕНЕРГО" від 20.02.2009, оформлених протоколом за № 20/02/09.

Вказане вище клопотання представника позивача судом відхилено з тих підстав, що розгляд вказаної вище справи жодним чином не впливає на розгляд даної справи, оскільки предметом розгляду справи № 912/3203/15 є встановлення дійсності протоколу зборів засновників товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦСТРОЙЕНЕРГО" від 20.02.2009 № 20/02/09. В свою чергу, обставини дійсності даного протоколу фактично були досліджені в рамках розгляду даної справи у зв'язку з чим була призначена судова почеркознавча експертиза.

В судовому засіданні 17.02.2016 судом з'ясовано, що 17.02.2016 о 14 год. 35 хв. через відділ діловодства до господарського суду міста Києва відповідачем-1 подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з тим, що останній має намір скористатися своїм законним правом на прийняття участі у судовому розгляді справи.

Суд, дослідивши матеріали справи та вказане вище клопотання відповідача-1, дійшов висновку, що останнє є безпідставним, оскільки відповідач-1 не надав доказів, які підтверджують поважність причин неявки в засідання суду. Крім того, суд зазначає, що клопотання про відкладення відповідачем-1 в процесі розгляду справи подані до суду неодноразово.

В судовому засіданні 17.02.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважних представників позивача та відповідача-2 по суті даного спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Зборами учасників товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦСТРОЙЕНЕРГО" (далі - відповідач-1/Товариство), яке оформлене протоколом від 27.03.1996 № 1, затверджено статут, який зареєстрований реєстраційною палатою виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 29.03.1996 за реєстраційним номером 05377-ЛТ-І (далі - Статут).

Відповідно до п. 9.1 Статуту, вищим органом управління Товариством є збори учасників.

Пунктом 9.8 Статуту встановлено, що виключною компетенцією зборів учасників є:

- визначення основних напрямків діяльності Товариства, затвердження планів і звітів про їх виконання;

- внесення змін до цього Статуту;

- призначення та звільнення директора; обрання та відклик ревізійної комісії;

- затвердження річних звітів Товариства, включаючи філії та представництва, порядку розподілу прибутку, визначення порядку покриття збитків;

- створення, реорганізація та ліквідація дочірніх підприємств, філій та представництв, затвердження статутів (положень) про них;

- винесення рішень про притягнення до майнової відповідальності посадових осіб Товариства;

- затвердження внутрішніх документів Товариства;

- визначення умов оплати праці директора Товариства;

- затвердження смети витрат на утримання виконавчої дирекції Товариства;

- прийняття рішення про припинення діяльності Товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу;

- установлення розміру, форми та порядку внесення учасниками додаткових внесків;

- рішення питання про придбання Товариством частки учасника, який вибув;

- виключення учасника із складу учасників Товариства.

Згідно п. 9.17 Статуту, директор вирішує усі питання діяльності Товариства, за винятком тих, які входять у компетенцію зборів. Збори мають право делегувати частину своїх прав директору.

У відповідності до п. 9.18 Статуту, директор має право без доручення здійснювати дії від імені Товариства.

Розглянувши питання порядку денного, рішенням засновників товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦСТРОЙЕНЕРГО", яке оформлено протоколом від 20.02.2009 № 20/02/09, вирішено:

Розглянувши питання № 1 порядку денного:

- виступити майновим поручителем перед ВАТ «Укрексімбанк» за ВАТ «Завод напівпровідників» по Генеральній угоді на відкриття кредитної лінії з лімітом, встановленим в сумі, еквівалентній 150.000.000,00 євро з метою фінансування інвестиційного проекту зі створення сучасного виробництва трихлорсилану, полі кремнію та моно кремнію, терміном кредитування 8 років;

Розглянувши питання № 2 порядку денного:

-надати в заставу ВАТ «Укрексімбанк» нерухомість - нежитлове приміщення розташоване на земельній ділянці 0,16 га за адресою: м. Кіровоград, вул. Жовтневої революції, 31 яке належить ТОВ «Спецстройенерго»;

Розглянувши питання № 3 порядку денного:

- уповноважити директора ТОВ «Спецстройенерго» - ОСОБА_5, діючу на підставі пункту № 9 Статуту підприємства, підписати відповідний договір застави.

Між відкритим акціонерним товариством "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ" (правонаступник - публічне акціонерне товариство "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ") (далі - відповідач-2) та товариством з обмеженою відповідальністю "СПЕЦСТРОЙЕНЕРГО" укладений іпотечний договір від 16.03.2009 зареєстрований в реєстрі за № 430 про передачу в іпотеку майна а саме: нежитлового приміщення, яке знаходиться в м. Кіровоград, вул. Жовтневої революції, 31 (далі - спірне приміщення) та належить на праві власності відповідачеві-1 (далі - Іпотечний договір).

Спір між сторонами судового процесу, як стверджує позивач, виник внаслідок того, що Іпотечний договір підлягає визнанню судом недійсним, оскільки зазначений договір підписаний від імені відповідача-1 гр. ОСОБА_5 з перевищенням повноважень. Також позивач стверджує, що не був присутній на загальних зборах учасників відповідача-2, рішенням яких був наданий дозвіл на передачу спірного приміщення, не володів інформацією про проведення вказаних зборів та не надавав згоди як учасник Товариства на передачу спірного приміщення в іпотеку.

Таким чином у зв'язку з порушенням права позивача на управління Товариством як учасника звернувся до суду з позовними вимогами до відповідача-1 та відповідача-2 про визнання недійсним Іпотечного договору.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням такого.

Згідно приписів статті 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 названого Кодексу.

Згідно загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачених частиною 2 статті 203 Цивільного кодексу України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Приписами ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою (ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України).

Положенням ч. 3 статті 92 Цивільного кодексу України визначено, орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Так, виходячи з відомостей про Товариство, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, жодної інформації про наявність обмежень повноважень директора Товариства не міститься.

Також не внесені у вказаний вище реєстр відомості про обмеження директора Товариства ОСОБА_5 щодо укладення будь-яких угод від імені Товариства на суму, що перевищує 1.000.000,00 грн, що закріплено в рішенні загальних зборів учасників Товариства від 06.11.2008 № 06/11, в результаті чого банк (відповідач-2), як іпотекодержатель за Іпотечним договором, за всіма обставинами не міг знати про такі обмеження.

Відповідно до пункту "і" частини п'ятої статті 41 Закону України "Про господарські товариства" до компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю віднесено затвердження договорів, укладених на суму, що перевищує вказану в статуті товариства.

З огляду на вказану вище норму права, а також виходячи із Статуту Товариства, вказаним установчим документом жодних обмежень повноважень директора на вчинення правочинів від імені Товариства фактично не встановлено. Також в матеріалах справи міститься довідка відповідача-1 від 02.03.2009, підписана директором Товариства, з якої вбачається, що після реєстрації останньої редакції Статуту 27.07.2000 інших змін та доповнень не вносилось.

Правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину (ст. 241 Цивільного кодексу України).

Наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, який не мав належних повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Аналогічна правова позиція викладена у п. 3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними".

Правочин вважається схваленим з боку позивача, оскільки в матеріалах справи міститься додаткова угода від 28.05.2010 до Іпотечного договору, посвідчена приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрована в реєстрі за № 900, яка підписана від імені Товариства представником ОСОБА_7 на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 26.05.2010 № 850.

Приписами частини 5 статті 42 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Висновок судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 11.12.2015 № 16226/16227/15-32 складений в результаті проведеної почеркознавчої експертизи, відповідно до якого експертом встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1, який міститься у розділі «Підписи засновників» у графі «Янгузова Людмила Артемівна» у протоколі № 20/02/09 Зборів ТОВ «Спецстройенерго» від 20.02.2009 виконано не ОСОБА_1, а іншою особою з наслідуванням її підпису судом до уваги не приймається, оскільки обставини, встановлені вказаним висновком експерта не мають значення правильного вирішення спору по суті, не доводять наявності підстав для визнання Іпотечного договору недійсним. Крім того, оскарження протоколу зборів засновників товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦСТРОЙЕНЕРГО" від 20.02.2009 № 20/02/09 жодним чином не впливає на порушення права позивача при укладенні Іпотечного договору.

Додані представником позивача для порівняння постанови Вищого господарського суду України судом до уваги не приймаються, оскільки спори у справах, які зазначені у вказаних постановах стосуються інших правовідносин , а тому не можуть бути прикладом неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права.

Заява представника відповідача про застосування до позивача строків позовної давності судом відхилена з тих підстав, що розгляд вказаної заяви мав би місце при наявності порушеного права позивача, яке підлягало би захисту в судовому порядку. Оскільки при укладенні оспорюваного правочину права позивача порушені не були, правила про позовну давність в даному випадку судом не застосовуються.

Позовна вимога про вилучення обтяження іпотекою нежитлового приміщення, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором задоволенню не підлягає, оскільки є похідною від позовної вимоги визнання недійсним Іпотечного договору.

З урахуванням викладеного, судом не встановлено факту порушення прав позивача на управління Товариством, які б підлягали судовому захисту в межах цієї справи, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49 ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24 лютого 2016 року

Суддя С.В. Балац