РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2016Справа №910/1997/16
Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В.В.

За участю секретаря судового засідання Кот Т.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО", м. Київ,
доПриватного акціонерного товариства "Просто-Страхування", м. Київ,
провідшкодування шкоди в порядку регресу 9 143,87 грн.
за участю представників сторін:

від позивача:Кобець Р.Ю. (довіреність № ГН-20-Ю/2016 від 04.01.2016р.)
від відповідача:не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" (надалі - ПрАТ "СК "ВУСО", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування", (надалі - ПрАТ «Просто-Страхування», відповідач) про відшкодування шкоди у порядку регресу в сумі 9 143,87 грн.

Позивач зазначає, що виконавши умови договору страхування майнових інтересів власника автомобіля і сплативши, у зв'язку з пошкодженням автомобіля при дорожньо- транспортній пригоді суму страхового відшкодування, отримав право вимоги до осіб, відповідальних за завдані збитки, якими є відповідач, як страховик, що застрахував цивільну відповідальність винної у пригоді особи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2016р. порушено провадження у справі №910/1997/16 та призначено її до розгляду на 24.02.2016р.

15.02.2016р. через відділ діловодства та документообігу (канцелярія) господарського суду позивачем подано витребувані документи.

Уповноважений представник позивача у судовому засіданні 24.02.2016р. підтримав заявлені позовні вимоги та просив розглянути позов за наявними у матеріалах справи документами.

Уповноважений представник відповідача на виклик суду не з'явився, відзив на позовну заяву у порядку, передбаченому ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, з нормативно обґрунтованими поясненнями по суті заявлених вимог не надав.

При цьому, необхідно зазначити, що ухвала суду про порушення провадження у справі від 09.02.2016р. відправлена на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 04050, м. Київ, вулиця Герцена, будинок 10. Вищевказана ухвала суду отримана уповноваженою особою відповідача 11.02.2016р., що підтверджується відповідним записом у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Клопотань про відкладення розгляду справи в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України від сторін до Господарського суду міста Києва не надходило.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини щодо належного повідомлення відповідача та враховуючи те, що неявка представника ПрАТ "Просто-Страхування" не перешкоджає всебічному і повному з'ясуванню фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивному оцінюванню доказів, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення по справі № 910/1997/16.

Розглянувши матеріали справи Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

03.03.2014р. між ПрАТ "СК "ВУСО" (надалі - страховик), як страховиком, та ОСОБА_2 (надалі - страхувальник), як страхувальником, укладено договір №-01 добровільного страхування наземного транспорту (надалі - договір), згідно якого страховик взяв на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки/моделі Nissan Quashqai, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок настання страхових ризиків.

Відповідно до довідки № 67048918 від 27.06.2015р. про дорожньо-транспортну пригоду, 27.06.2015р. на проспекті Миру, місто Шепетівка, Хмельницької області відбулась дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) між транспортним засобом марки/моделі Fiat Nuovo Doblo, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 та транспортним засобом марки/ Nissan Quashqai, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, в наслідок чого транспортний засіб останньої отримав механічні пошкодження передньої нижньої частини.

Дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України, якого постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.07.2015р. у справі №688/2395/15-п визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, 01.07.2015р. страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором №-01 від 03.03.2014р., в якій просив виплату здійснити на рахунок станції технічного обслуговування.

Згідно розділу 6 страхового акту № 12463-02 від 06.08.2015р. підставою для визначення розміру вартості матеріального збитку, спричиненому транспортному засобу страхувальника є звіт ПрАТ "СК "ВУСО" № 638375 від 15.07.2015р., а також в тому розділі встановлено, що до виплати страхового відшкодування підлягає сума 9 653,87 грн., яка повинна бути здійснена на рахунок ТОВ "Автоальянс Київ".

Позивач, на виконання умов договору №-01 від 03.03.2014р. перерахував на рахунок станції технічного обслуговування, а саме ТОВ "Автоальянс Київ" суму страхового відшкодування у розмірі 9 653,87 грн., що підтверджується платіжним дорученням №9259 від 06.08.2015р.

Статтею 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до наявної у матеріалах справи інформації з єдиної централізованої бази даних МТСБУ, цивільно-правова відповідальність власника забезпеченого транспортного засобу марки/моделі Fiat Nuovo Doblo, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, на момент скоєння ДТП застрахована ПрАТ "Просто-Страхування" - відповідачем у справі.

Зважаючи на вищевикладене, позивачеві перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тому 21.08.2015р. ПрАТ "СК "ВУСО" звернулось до відповідача з вимогою на регресне відшкодування та, не отримавши відповіді - 08.02.2016р. позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до ПрАТ "Просто-Страхування" про відшкодування майнової шкоди.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. (ст. 1188 ЦК України)

Цивільним кодексом України встановлено, що цивільно-правова відповідальність виникає лише за наявності вини особи. Пунктом 5 статті 11 ЦК України закріплено, що цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.07.2015р. у справі №688/2395/15-п визнано винним ОСОБА_3 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди під час керування транспортним засобом марки/моделі Fiat Nuovo Doblo, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, та в діях останнього передбачено склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до наявної у матеріалах справи інформації з централізованої бази даних МТСБУ щодо полісу №АС/6117749, цивільно-правова відповідальність власника забезпеченого транспортного засобу марки/моделі Fiat Nuovo Doblo, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, застрахована відповідачем у справі - ПрАТ "Просто-Страхування" (діючий поліс на дату скоєння ДТП)

Таким чином відповідач - ПрАТ "Просто-Страхування" є відповідальною особою за завдані збитки власнику транспортного засобу марки/моделі Nissan Quashqai, державний реєстраційний номер НОМЕР_1

Згідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, до позивача - ПрАТ "СК "ВУСО" - як страховика, який виплатив страхове відшкодування по договору добровільного страхування наземного транспорту, №-01 від 03.03.2014р., перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до ОСОБА_3 як до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як визначено пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями статті 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку, а страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Наведеною статтею також визначено, що при страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

При цьому, страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Також зазначена стаття визначає, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого Господарського суду України від 11.04.2013р. у справі №5011-23/10750-2012.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, позивач здійснив виплату суми страхового відшкодування у розмірі 9 653,87 грн., що підтверджується платіжним дорученням №9259 від 06.08.2015р.

Частиною першою ст.1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно пункту 6 страхового акту № 2463-02 від 06.08.2015р. підставою для визначення розміру вартості матеріального збитку, спричиненому транспортному засобу страхувальника є звіт ПрАТ "СК"ВУСО" №638375 від 15.07.2015р. Вищевказаним страховим актом встановлено, що до виплати страхового відшкодування страхувальнику підлягає сума у розмірі 9 653,87 грн.

Під час детального дослідження звіту ПрАТ "СК"ВУСО" №638375 від 15.07.2015р. судом встановлено, що він складений на підставі рахунку СТО № 04471 від 09.07.2015р., а сума страхового відшкодування зазначена з урахуванням пропорційної відповідальності страховика (п. 16.6 договору).

Відповідно до приписів статті 9 Закону України "Про страхування" франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Статтею 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом №АС/6117749, цивільно-правової відповідальності власника забезпеченого транспортного засобу марки/моделі Fiat Nuovo Doblo, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, передбачено франшизу розміром 510 грн., у зв'язку з чим сума страхового відшкодування правомірно зменшена позивачем. Остаточною позовною вимогою є стягнення страхового відшкодування у розмірі 9 143,87 грн. (9653,87 грн. - 510,00 грн. = 9 143,87 грн.)

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України укладення договору передбачає відповідність останнього встановленим законодавством вимогам, і його умови не суперечать положенням нормативно-правових актів. Отже, належним чином укладений договір є обов'язковим для сторін і повинен добросовісно виконуватись.

Положеннями статті 509 ЦК України, визначено, що зобов'язання за своєю правовою природою є правовідношенням, зміст якого розкривається, як через активну поведінку боржника - здійснення ним певної дії (передачі майна, виконання роботи, надання послуги, сплати грошей тощо), так і пасивну - утримання від певної дії. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статті 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 ЦК України встановлено загальне правило виконання зобов'язання, а саме - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Саме належне виконання зобов'язання означає досягнення тієї мети, яку сторони ставили перед собою, вступаючи у зобов'язання. Належне виконання тягне за собою припинення зобов'язання (ст. 599 ЦК).

Зазначені вище норми ЦК України кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України.

Суд приходить до висновку, що відповідачем - ПрАТ "Просто-Страхування" не доведено відсутності у нього зобов'язань перед позивачем по виплаті страхового відшкодування у порядку регресу.

За таких обставин, позовні вимоги ПрАТ "СК "ВУСО" до ПрАТ "Просто-Страхування" про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної вимоги є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, з урахуванням приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва. -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" (04050, місто Київ, вулиця Герцена, будинок 10, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (03680, місто Київ, вулиця Казимира Малевича, будинок 31, ) сплачене страхове відшкодування у розмірі 9 143 (дев'ять тисяч сто сорок три) грн. 87 коп. та судовий збір у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.02.2016 року.

Суддя В.В. Князьков