ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.02.16р. Справа № 904/595/16

За позовом Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради, 49101, м.Дніпропетровськ, вул. Червона, 21 А

до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "УМК", 49000, м,Дніпропетровськ, вул. Суворова, 17

про стягнення 56 550, 43 грн.

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача ОСОБА_1- представник за довіреністю №9/28-06 від 04.01.2016 року

від відповідача ОСОБА_2 - представник за довіреністю №23/03-14 від 23.03.2015 року

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "УМК" про стягнення 56 550, 43 грн. заборгованості за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань дотримання вимог Правил приймання стічних вод підприємств №37 від 19.02.2013 року та Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська № 1895 від 25.12.2012 року, внаслідок чого, позивачем виставлено рахунок № 56961 від 30.06.2015 року за скид понаднормативних забруднень з урахуванням коефіцієнту кратності і норматива плати за очищення (перевищення ДК), який не було сплачено відповідачем.

В судовому засіданні позивач надав заяву про припинення провадження по справі, в якій позивач зазначив, що 03.02.2016 року від відповідача надійшли кошти в розмірі 56 550, 43 грн., в рахунок погашення суми боргу, яка є предметом спору. Просив суд припинити провадження у справі, в зв'язку з відсутністю предмета спору.

Відповідач подав клопотання про припинення провадження у справі, в зв'язку з тим, що 03.02.2016 року до відкриття провадження по справі сума боргу була сплачена у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №124 від 03.02.2016 року, яке долучено до матеріалів справи.

Справа, згідно зі ст. 75 Господарського кодексу України, розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 85 Господарського кодексу України, за згодою представників сторін, у справі оголошується вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

10.09.2013 року між комунальним підприємством "ДНІРОВОДОКАНАЛ" Дніпропетровської міської ради (водоканал - позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційним підприємством "УМК" (абонент - відповідач) укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення №10767, за умовами якого водоканал зобов'язується надавати абоненту послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення, а абонент зобов'язується оплачувати послуги в порядку і на умовах визначених договором та діючим законодавством.

Відповідно до п. 2.5. Договору, якість послуг повинна відповідати чинному законодавству та Державним стандартам України.

Пунктом 3.15 Договору, сторонами встановлено, що абонент, на балансі якого знаходяться мережі водовідведення, несе відповідальність за порушення норм, щодо кількості і концентрації шкідливих речовин в стічних водах, які скидають до вказаних мереж субабоненти, орендарі, суборендарі.

Допустимі концентрації шкідливих речовин у стічних водах встановлені рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради №1895 від 25.12.2012 року "Про затвердження Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська" та наводяться в Додатку №4 договору.

Пунктом п.3.17 Договору визначено, що абонент зобов'язаний подавати водоканалу звіт про якісний склад стічних вод, що він скидає до каналізації, за формою наведеною в додатку №5 Договору, не пізніше одного місяця після закінчення кварталу в якому надавались послуги.

Відповідно до п. 4.10. Договору, величина плати за скид стічних вод у систему водовідведення водоканалу з понаднормативними забрудненнями розраховується згідно Інструкції №37. така оплата здійснюється абонентом не пізніше 10 днів з дати отримання листа-повідомлення та рахунку.

Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.02 р. №37, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.04.02 р., № 403/6692 , затверджені «Правила приймання стічних вод підприємств в комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України» (далі Правила № 37) та «Інструкція про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних воду системи каналізації населених пунктів» (далі - Інструкція).

Згідно з п. 7.8 Правил № 37, з метою контролю якості стічних вод підприємств водоканал здійснює відбір разових проб. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень. Відбір контрольних проб стічних вод підприємств виконується уповноваженими представниками водоканалу, що фіксується у спеціальному журналі або акті, який підписують як представники водоканалу, так і представник підприємства-абонента.

На підставі Правил і Інструкції Водоканалом розроблені місцеві «Правила прийому стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації м. Дніпропетровська», затверджених рішенням Дніпропетровської міської ради № 1895 від 25.12.2012 р. (надалі - Місцеві правила).

Зазначені вище Правила регламентують взаємні права та обовязки Комунального підприємства „Дніпроводоканал Дніпропетровської міської ради та субєктів господарювання, загальні вимоги до складу і властивостей їх стічних вод, порядок нарахування плати за скид понаднормативних забруднень у міську каналізацію, порядок контролю за виконання цих Правил, відповідальність та засоби впливу за їх порушення.

13.05.2015 року відповідно п. 7.8 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19 лютого 2002 р. N 37, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26 квітня 2002 р. за N 403/6691 (далі - Правила №37), співробітниками позивача було проведено відбір разових проб в каналізаційних мережах відповідача за адресою вул. Титова, 36 в м. Дніпропетровську, про що був складений акт від 13.05.2015року.

Відповідно до п. 7.6 Правил №37 для визначення вмісту забруднень у стічних водах було проведено аналіз. За результатами аналізу було встановлено перевищення допустимих концентрацій по показниками завислі речовини, жири, залізо та БСК5, що зафіксовано в Протоколі вимірювань показників складу та властивостей стічних вод. Внаслідок чого, відповідно до глави 3 Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19 лютого 2002 р. N 37, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26 квітня 2002 р. за N 402/6690, був проведений розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням за травень 2015року та нараховано до сплати додаткову плату за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах в розмірі 56 550 грн. 43 коп.

30.06.2015 року позивач виставив відповідачу рахунок № 56961 від 30.06.2015 року на суму 56550,43 грн. за скид понаднормативних забруднень з урахуванням коефіцієнту кратності і норматива плати за очищення (перевищення ДК).

В порядку досудового врегулювання 30.12.2015р. відповідачу була направлена вимога №3027/28-06 від 30.12.2015р. щодо сплати заборгованості за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням в сумі 56550,43 грн.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначає, що в порушення взятих на себе зобов'язань, відповідач рахунок № 56961 від 30.06.2015 року на суму 56550,43 грн. за скид понаднормативних забруднень з урахуванням коефіцієнту кратності і норматива плати за очищення (перевищення ДК) не сплатив, що і є предметом даного спору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, Договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 530 ЦК України передбачає, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За вимогами п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України на стороні, що подала позов лежить зобов'язання доведення тих обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За приписами ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до платіжного доручення №124 від 03.02.2016р., відповідач перерахував на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти у розмірі 56 550 грн. 43 коп.

Таким чином, станом на час звернення позивача до господарського суду заборгованість відповідача за виставленим позивачем рахунком №56985 від 30.06.2015 року, що є предметом позовних вимог позивача, була повністю погашена відповідачем до порушення провадження у справі.

Згідно з п.4.4. Постанови Вищого господарського суду України від 26.12.11р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Враховуючи, що позов подано до суду 04.02.2016р., а відповідачем до матеріалів справи надано докази повної оплати заборгованості станом на 03.02.2016р., тобто до порушення провадження у справі, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 56 550 грн. 43 коп. боргу, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Згідно зі ст. 49 ГПК України судові збір у справі покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах відмовити.

Судовий збір покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскаржене протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено - 22.02.2016 року.

Суддя ОСОБА_3