РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2016Справа №910/31492/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Юнібокс-Україна"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Персонал-Проперті-Менеджмент"
простягнення 133993,89 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача Поліщук А.П. - представник
від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнібокс-Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Персонал-Проперті-Менеджмент" пені у розмірі 60696,09 грн., 3% річних у розмірі 9054,29 грн. та інфляційних втрат у розмірі 64243,51 грн. за договором купівлі-продажу №12/1913 в розстрочку від 19.12.2013.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору в частині своєчасного здійснення розрахунків за переданий позивачем товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/31492/15 та розгляд справи призначено на 20.01.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2016, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та неподанням відповідачем витребуваних судом документів, розгляд справи відкладено на 10.02.2016.

Представник позивача в судове засідання призначене на 10.02.2016 з'явився, позовні вимоги підтримав.

Представники відповідача в судові засідання не з'явились. Відповідач відзив на позов не надав.

09.02.2016 відповідач подав до загального відділу Господарського суду міста Києва клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із неможливістю явки його представника у судове засідання.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Статтею 77 вказаного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 Господарського процесуального кодексу України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (ст.ст. 32 - 34 Господарського процесуального кодексу України), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Проте, відповідачем не надано до матеріалів справи належних та допустимих у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказів неможливості заміни свого уповноваженого представника, як з числа своїх працівників, так і з осіб, не пов'язаних з ними трудовими відносинами, а отже клопотання відповідача про відкладення розгляду справи не визнається судом обґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.12.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юнібокс-Україна" (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Персонал-Проперті-Менеджмент" (покупець, відповідач) було укладено договір купівлі-продажу № 12/1913 в розстрочку (договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язувався поставити, а покупець - оплатити та прийняти товар: КРГ-15 у кількості 1 шт., вартістю 754178,40 грн. з ПДВ (п.1.1), загальна сума договору становить 754178,40 грн. (п.3.2), покупець оплачує товари в розстрочку відповідно до рахунка постачальника, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника на умовах: попередній платіж у розмірі 110000,00 грн. протягом 2-х банківських днів після підписання договору, далі оплата товару здійснюється щомісячно згідно з наступним графіком платежів: другий платіж 20 січня 2014 року в розмірі 110000,00 грн., третій платіж 20 лютого 2014 в розмірі 110000,00 грн., четвертий платіж 20 березня 2014 в розмірі 110000,00 грн., п'ятий платіж 20 квітня 2014 в розмірі 110000 грн., шостий платіж 20 травня 2014 в розмірі 110000 грн., сьомий платіж 20 червня 2014 в розмірі 94178,40 грн. Покупець може в будь-який час перерахувати всю частину вартості або внести грошові суми в рахунок наступних періодів оплати. При здійсненні оплати покупець зобов'язується вказати у платіжному дорученні дату та номер даного договору, а також № рахунку, виставленого постачальником, згідно якого здійснюється оплата (п.3.3), у випадку прострочення покупцем строку оплати відповідно до 3.3. договору, покупець сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми договору за кожен день прострочення (п.5.7).

Відповідно до акту прийому-передачі №1 від 20.12.2013, який підписано між сторонами, продавець поставив, а покупець прийняв товар на суму 754178,40 грн.

Згідно платіжних доручень відповідача за період з 04.02.2014 по 17.12.2014, останнім було сплачено позивачу 754178,40 грн. за отриманий товар.

Однак, як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач здійснював платежі за поставлений товар, порушуючи терміни, які були узгодженні сторонами в п.3.3 договору.

18.11.2015 позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію від 12.11.2015 з вимогою сплатити суму пені, 3% річних та інфляційних втрат за порушення термінів оплати товару, однак відповідач відповіді на вказану претензію не надав, заборгованість не оплатив.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором купівлі-продажу.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, як встановлено судом, з урахуванням приписів п. 3.3 договору сторонами було визначено графік платежів за отриманий товар, який систематично порушувався покупцем, що в свою чергу підтверджується платіжними дорученнями покупця за період з 04.02.2014 по 17.12.2014.

За прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 60696,09 грн., 3% річних у розмірі 9054,29 грн. та інфляційні втрати у розмірі 64243,51 грн.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений договором строк свого обов'язку по перерахуванню коштів за отриманий товар не виконував, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України). Відповідно, є підстави для застосування по відношенню до відповідача встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими, зокрема, є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.7 договору між сторонами погоджено, що у випадку прострочення покупцем строку оплати відповідно до 3.3. договору, покупець сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми договору за кожен день прострочення.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачем, вимоги позивача про стягнення пені у розмірі визнаються судом обґрунтованими.

Судом перераховано належний до сплати розмір пені за періоди, які визначено судом з урахуванням графіку платежів, дат фактичних оплат та вимог чинного законодавства України, у зв'язку з чим за розрахунком суду стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня у розмірі 60365,47 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов'язання по оплаті товару, поставленого позивачем, то вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат є законними та обґрунтованими.

Судом перераховано належний до сплати розмір 3% річних та інфляційних втрат за періоди, які визначено судом з урахуванням графіку платежів, дат фактичних оплат та вимог чинного законодавства України, у зв'язку з чим за розрахунком суду стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 3% річних у розмірі 9028,03 грн. та 64194,98 грн. інфляційних втрат.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, витрати по сплаті судового збору, виходячи із ставок судового збору, встановлених Законом України "Про судовий збір" в редакції, чинній на момент звернення позивача з даним позовом до суду (14.12.2015), становлять 2009,91 грн.

Враховуючи те, що позивачем згідно платіжного доручення №716 від 08.12.2015 було сплачено 2009,01 грн. судового збору, то стягненню з позивача в доход Державного бюджету України підлягає недоплачена останнім сума судового збору у розмірі 0,90 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Персонал-Проперті-Менеджмент" (03152, м.Київ, вул. Горького, будинок 72, квартира 117, ідентифікаційний код 35252653) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнібокс-Україна" (01030, м.Київ, вул. Пирогова, будинок 2/37, ідентифікаційний код 38061096) 60365 (шістдесят тисяч триста шістдесят п'ять) грн. 47 коп. пені, 3% річних у розмірі 9028 (дев'ять тисяч двадцять вісім) грн. 03 коп. та 64194 (шістдесят чотири тисячі сто дев'яносто чотири) грн. 98 коп. витрат з урахуванням індексу інфляції та судовий збір у розмірі 2003 (дві тисячі три) грн. 83 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнібокс-Україна" (01030, м.Київ, вул. Пирогова, будинок 2/37, ідентифікаційний код 38061096) в доход Державного бюджету України 0 (нуль) грн. 90 коп. судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. В іншій частині позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 18.02.2016

Суддя Ю.М.Смирнова