РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2016Справа №910/29457/15

За позовомКомунального підприємства «Лисичанськтепломережа»
до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»
провизнання договору укладеним

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаГлушков Г.В., Дядько Г.П. - представники
від відповідачаСтарчик А.А. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Лисичанськтепломережа» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та просить суд визнати укладеним договір купівлі-продажу природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб'єктами господарювання (крім бюджетних організацій та установ) в редакції, запропонованій позивачем.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як гарантований постачальник природного газу, відповідно до Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №1181 від 13.09.2012, не мав права відмовляти споживачу, яким є позивач, в укладенні договору на постачання природного газу, однак в порушення норм діючого на той час законодавства відповідач ухилився від укладення такого договору на умовах, запропонованих позивачем в проекті договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 за вказаним позовом було порушено провадження у справі №910/29457/15 та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2016 за клопотанням сторін продовжено строк розгляду спору у справі № 910/29457/15 на 15 днів.

В судовому засіданні 28.01.2016 оголошувалась перерва до 10.02.2016.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позов підтримав.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, проти задоволення позову заперечував. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначає, що на дату розгляду справи судом чинне українське законодавство України не містить типового договору на постачання природного газу за регульованим тарифом та вказує, що Закон України «Про засади функціонування ринку природного газу» та постанова НКРЕ від 22.09.2011 №1580 втратили чинність.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До зобов'язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов'язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору.

Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов'язань.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, у грудні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (відповідач) надіслало на електронну адресу Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» (позивач) електронний вид проекту договору купівлі-продажу природного газу на 2015 рік для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб'єктами господарювання (крім бюджетних організацій та установ).

12.12.2014 позивачем було направлено на адресу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» свій проект Договору купівлі-продажу природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб'єктами господарювання (крім бюджетних організацій та установ).

Проект Договору направлено на адресу відповідача разом із супровідним листом №3097 від 12.12.2014, в якому позивач просив відповідача підписати направлений проект договору купівлі-продажу природного газу на 2015 рік, а один примірник повернути позивачу.

За умовами запропонованого позивачем проекту договору, продавець зобов'язується передати у власність покупцю природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб'єктами господарювання (крім бюджетних організацій та установ) (п.п.1.1. - 1.3. Договору).

Пункти 5.1.-5.5 Договору визначають ціну газу (граничний рівень ціни) - 5900,00 грн. без урахування ПДВ, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%; ПДВ - 20%. Реалізація газу покупцю за зазначеною ціною здійснюється при умові наявності відповідної ліцензії на виробництво теплової енергії.

Пунктом 11 Договору визначений строк його дії: з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.01.2015 і діє в частині реалізації газу до 31.12.2015, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Листом №26-9559/1.2-14 від 24.12.2014 відповідач повідомив позивача, що Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» для роботи з підприємствами теплокомуненергетики були розроблені проекти договорів, які компанія пропонує для укладення із споживачами природного газу у 2015 році. У листі відповідач вказує, що не може прийняти зміни умов договорів, запропонованих позивачем, оскільки відповідно до п.2 ч.2 ст. 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» застосування різних цін чи різних інших умов до рівнозначних угод з суб'єктами господарювання, продавцями чи покупцями без об'єктивно виправданих на те причин визнається зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку.

02.02.2015 позивач направив відповідачу підписаний зі свого боку та з відтиском печатки підприємства проект договору купівлі-продажу природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб'єктами господарювання (крім бюджетних організацій та установ) з 01.01.2015 по 31.12.2015 у редакції відповідача з протоколом розбіжностей.

Листом №26-1108/1.2-15 від 16.02.2015 відповідач відмовив позивачу в укладенні відповідного договору у редакції позивача з посиланням на ст. 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Приписами ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб'єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. Однак під час укладання договору, визначаючи його умови, сторони повинні дотримуватись нормативно-правових актів.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст.638 Цивільного кодексу України).

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 Цивільного кодексу України), та є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ст.640 Цивільного кодексу України).

Стаття 641 Цивільного кодексу України встановлює, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття. Відповідь особи, відповідно до статі 642 Цивільного кодексу України, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

За змістом ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями. Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб'єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори. Укладення господарського договору є обов'язковим для сторін якщо існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов'язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше (ст.180 Господарського кодексу України).

Статтею 181 Господарського кодексу України визначено загальний порядок укладання господарських договорів, відповідно до якого господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Частиною 3 ст. 181 Господарського кодексу України встановлено, що сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини 1 цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Згідно з ч.ч. 4-7 ст. 181 Господарського кодексу України за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у 20-ти денний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони. У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо). Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених ст. 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору (ст.184 Господарського кодексу України).

Ст.187 Господарського кодексу України встановлено, що спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що наданий відповідачу в грудні 2014 року проект договору купівлі-продажу природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб'єктами господарювання (крім бюджетних організацій та установ) у редакції позивача конкретизує умови Типового договору, а не істотно їх змінює та відповідає вимогам Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», постанови Кабінету Міністрів України №1729 від 27.12.2001 «Про забезпечення споживачів природним газом», Правил користування природним газом для юридичних осіб, Типовому договору на постачання природного газу за регульованим тарифом, Цивільному кодексу України та Господарському кодексу України і не порушує прав відповідача.

З урахуванням зазначеного, позивач просить суд визнати договір купівлі-продажу природного газу з виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб'єктами господарювання (крім бюджетних організацій та установ) обсягом до 906,0 тис. куб. м з 01.01.2015 по 31.12.2015 в редакції, запропонованій позивачем в проекті договору, укладеним.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» (в редакції, чинній на дату надіслання позивачем проекту договору) постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов'язується поставити споживачеві природний газ, якісні характеристики якого визначено стандартами, в обсязі та порядку, передбачених договором, а споживач зобов'язується сплачувати вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Обов'язкові умови договору між гарантованим постачальником та споживачем природного газу за регульованим тарифом встановлюються в типовому договорі про постачання природного газу.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» (в редакції, чинній на дату надіслання позивачем проекту договору) гарантований постачальник - це визначене у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, газопостачальне підприємство, яке не має права відмовити споживачу в укладенні договору на постачання природного газу. Закон діяв на час виникнення спірних відносин і втратив чинність з 01.10.2015 року з прийняттям Закону України «Про ринок природного газу».

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.2012 №705 «Про визначення гарантованих постачальників» Національну акціонерну компанію «Нафтогаз України» визначено гарантованим постачальником природного газу для промислових споживачів річний обсяг споживання природного газу яких перевищує 3 млн. куб.м, та підприємств, що здійснюють виробництво теплової енергії.

Споживач, відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», - це юридична особа або фізична особа-підприємець, яка отримує природний газ відповідно до договору про постачання природного газу та використовує його як паливо або сировину.

Згідно Статуту позивача - КП «Лисичанськтепломережа» предметом його діяльності є, у тому числі, постачання пари та гарячої води. Позивачем отримані ліцензії на транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, виробництво теплової енергії, постачання теплової енергії (ліцензії є в матеріалах справи).

Таким чином, враховуючи вищенаведене, позивач у справі є споживачем, а відповідач - гарантованим постачальником природного газу.

Відносини, які виникають між газопостачальними, газорозподільними, газотранспортними підприємствами та споживачами природного газу (крім населення), на момент виникнення спірних правовідносин регулювались Правилами користування природним газом для юридичних осіб, затвердженими постановою НКРЕ №1181 від 13.09.2012 (далі за текстом - Правила), дія яких в грудні 2014 року поширювалась на юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (Постанова втратила чинність на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015).

Відповідно до п. 1.5 Правил, затверджених Постановою №1181, гарантований постачальник, який здійснює діяльність з постачання природного газу за регульованим тарифом, укладає з усіма споживачами та субспоживачами, для яких відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №705 від 25.07.2012 цей постачальник визначений гарантованим та об'єкти газоспоживання яких розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності даного постачальника, договір на постачання природного газу за регульованим тарифом відповідно до Типового договору на постачання природного газу за регульованим тарифом, затвердженого постановою НКРЕ від 22.09.2011 №1580, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.10.2011 за №1155/19893.

Вказана постанова втратила чинність на підставі Постанови НКРЕ №35 від 22.01.2015 з 17.03.2015 року, однак була чинна на момент виникнення спірних правовідносин.

Постановою НКРЕ від 22.09.2011 №1580 затверджений Типовий договір на постачання природного газу за регульованим тарифом, який був чинний станом на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами у справі, в грудні 2014 року - січні 2015 року. Посилання на вказаний Типовий договір міститься і в Правилах користування природним газом для юридичних осіб затверджених постановою НКРЕ №1181 від 13.09.2012.

Відповідно до вказаного Типового договору, затвердженого постановою НКРЕ №1580 від 22.09.2011, його суб'єктами є гарантований постачальник та споживач, якими в розумінні наведених вище визначень термінів є сторони у даній справі.

Відповідно до Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ №1181 від 13.09.2012, договір на постачання природного газу за регульованим тарифом (п.5.1.1. Правил) є документом, який регулює відносини між постачальником природного газу за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на території, затвердженій Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, і споживачем, та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Договір на постачання природного газу за регульованим тарифом укладається відповідно до Типового договору на постачання природного газу за регульованим тарифом, затвердженого постановою НКРЕ від 22 вересня 2011 року № 1580, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 7 жовтня 2011 року за № 1155/19893. Постачання природного газу без укладення договору з гарантованим постачальником не допускається. Договір на постачання природного газу за регульованим тарифом не укладається у разі використання природного газу постачальником за регульованим тарифом на власні потреби з власного підтвердженого обсягу.

Згідно з абз.3 п. 1.5 Правил, затверджених Постановою №1181, гарантовані постачальники на території здійснення ліцензованої діяльності, затвердженій НКРЕ, не мають права відмовити споживачу (субспоживачу), об'єкти якого розташовані на цій території та для яких відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №705 від 25.07.2012 цей постачальник визначений гарантованим, в укладенні договору на постачання природного газу за умови дотримання споживачем вимог законодавства України, зокрема цих Правил та інших нормативних документів.

Отже, положеннями чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, зокрема, ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» та Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ №1181 від 13.09.2012, було встановлено, що постачання природного газу здійснюється на підставі договору, за яким постачальник зобов'язується поставити споживачеві природний газ, якісні характеристики якого визначено стандартами, в обсязі та порядку, передбачених договором, а споживач зобов'язується сплачувати вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу без укладення договору з гарантованим постачальником не допускається.

Аналогічна вимога щодо наявності договору між постачальником природного газу та споживачем міститься і у ч. 1 ст. 12 «Про ринок природного газу», яким на сьогоднішній день визначено правові засади функціонування ринку природного газу України.

В свою чергу, пунктом 1.5 Правил, затверджених Постановою №1181, було визначено, що гарантований постачальник укладає договір на постачання природного газу відповідно до Типового договору на постачання природного газу за регульованим тарифом, затвердженого постановою НКРЕ від 22.09.2011 №1580.

Дослідивши наданий позивачем проект договору купівлі-продажу природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб'єктами господарювання (крім бюджетних організацій та установ), суд дійшов висновку, що запропоновані позивачем зміни умов договору не суперечать вимогам Розділу 5 Постанови НКРЕ №1181 та вимогам законодавства, оскільки вони лише конкретизують умови чинного на момент виникнення спірних правовідносин Типового договору, а не істотно їх змінюють.

Таким чином, враховуючи статус Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» як гарантованого постачальника для позивача, а також ту обставину, що викладені позивачем у проекті договору умови не суперечать умовам Типового договору, відмова відповідача (гарантованого постачальника) позивачу (споживачу) в укладенні такого договору на постачання природного газу суперечить чинним на той час вимогам законодавства, в тому числі положенням абз. 3 п.1.5 Правил, затверджених Постановою №1181.

При цьому, та обставина, що у грудні 2014 року на електрону адресу Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» від ПАТ «НАК «Нафтогаз України» був надісланий електронний вид проекту Договору купівлі-продажу природного газу на 2015 рік для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб'єктами господарювання (крім бюджетних організацій та установ) не може свідчити про вчинення відповідачем дій, направлених на укладення договору, оскільки зазначений проект договору не містив найменування акцептанта, не був належним чином підписаний та скріплений печаткою оферента. Надсилаючи позивачу проект договору у такому вигляді, відповідач не дотримався вимог ст.ст.207, 638, 641 Цивільного кодексу України та ст.181 Господарського кодексу України тощо, та умов самого проекту договору щодо обов'язкового підписання договору та скріплення його печатками, а тому зазначений проект договору не є офертою в розумінні ст. 181 Господарського кодексу України.

Таким чином, оскільки, як на момент виникнення спірних правовідносин, так і станом на момент розгляду справи, положеннями законодавства з питань функціонування ринку природного газу України забороняється постачання природного газу без укладення договору з гарантованим постачальником, а надісланий відповідачем на електронну адресу позивача у грудні 2015 року проект договору не є офертою в розумінні ст. 181 Господарського кодексу України, вимоги позивача про визнання укладеним договору купівлі-продажу природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб'єктами господарювання (крім бюджетних організацій та установ) у редакції позивача (тобто проекту договору, надісланого на адресу відповідача 12.12.2014) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати укладеним договір купівлі-продажу природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб'єктами господарювання (крім бюджетних організацій та установ) між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та Комунальним підприємством «Лисичанськтепломережа» у редакції Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» наступного змісту:

Договір № -КП

купівлі-продажу природного газу

м. Київ « »___ 201___року

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», надалі Продавець, в особі, який діє на підставі , з однієї сторони, і

Комунальне підприємство «Лисичанськтепломережа», надалі Покупець, в особі директора підприємства ОСОБА_4, що діє на підставі Статуту, з другої сторони, надалі разом поіменовані Сторони, керуючись Законом України «Про засади функціонування ринку природного газу», іншими нормативними документами, уклали цей договір про таке:

1.Предмет договору

1.1. Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі - газ), на умовах цього договору.

1.2. Газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для

виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими

суб'єктами господарювання (крім бюджетних організацій та установ) (далі - споживачам Покупця).

2. Кількість та фізико-хімічні показники газу

2.1. Продавець передає Покупцеві з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року газ обсягом до 906,0 тис. куб. м (п'ять млн триста сорок дві тис куб. м), у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб м):

МісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяцьОбсяг
січень178,00квітень53,00липень0жовтень63,00
лютий158,00травень0,00серпень0листопад140,00
березень151,00червень0,00вересень0грудень163,00
І кв.487,00II кв.53,00III кв.0IV кв.366,00
2.1.1. Обсяги газу, що планується передати за цим договором (далі - планований обсяг), можуть змінюватись Сторонами протягом місяця продажу в установленому порядку.

2.1.2. Допускається відхилення місячного обсягу переданого газу в розмірі ± 5 % (плюс/мінус п'ять відсотків) від узгодженого Сторонами згідно з п. 2.1 цього договору планованого обсягу продажу газу без коригування планованого обсягу.

2.2. Добовий розподіл планованого обсягу продажу газу здійснюється рівномірно, виходячи з середньодобового обсягу передачі газу (далі - середньодобовий обсяг передачі). Середньодобовий обсяг передачі газу визначається шляхом ділення планованого обсягу продажу газу на кількість днів у відповідному місяці.

2.3. За розрахункову одиницю газу приймається один кубічний метр (куб. м), приведений до стандартних умов: температура (t) = 20 градусів Цельсія, тиск газу (Р) = 760 мм ртутного стовпчика (101,325 кПа).

2.4. Фізико-хімічні показники газу, який передається Продавцем Покупцеві в пунктах приймання-передачі, указаних у п. 3.1 цього договору, повинні відповідати вимогам ГОСТу 5542-87 «Газы горючие природные для промышленного и коммунально-бытового назначения. Технические условия».

3. Порядок та умови передачі газу

3.1. Продавець передає Покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі Покупця.

Право власності на газ переходить від Продавця до Покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ Покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов'язану з правом власності на газ.

3.1.1. Покупець зобов'язується:

укласти технічну угоду щодо порядку обліку газу з газотранспортними або газодобувними, або газорозподільними підприємствами (надалі - газотранспортне підприємство) в пунктах приймання-передачі газу. Про укладення такої угоди Покупець повідомляє Продавця протягом 3-х днів з дати її укладення;

забезпечити відповідність комерційного вузла обліку газу вимогам Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», державним будівельним нормам ДБН В.2.5-20-2001 «Газопостачання», Правилам подачі та використання природного газу в народному господарстві України, Правилам обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 618, державним стандартам, нормативним та методичним документам Держспоживстандарту та Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», експлуатаційній документації на засоби вимірювальної техніки (ЗВТ), що входять до складу цього вузла;

без перешкод у будь-який час допускати представників Продавця та повноважних представників газотранспортного підприємства:

- для зчитувань показів засобів вимірювальної техніки та для перевірки приладів обліку витрат газу, встановлених на комерційному вузлі обліку газу Покупця, та правильності експлуатації цих приладів;

- для огляду газопроводів та газовикористовуючого устаткування Покупця;

- для обмеження та припинення постачання газу в разі відбору природного газу за відсутності у Покупця підтвердженого Продавцем у порядку, встановленому цим договором, планового обсягу поставки на поточний місяць поставки;

самостійно припиняти (обмежувати) споживання газу згідно з чинним законодавством з першого дня відсутності підтвердженого Продавцем у порядку, встановленому цим договором, планового обсягу поставки;

негайно (того ж дня) письмово та/або факсимільним зв'язком повідомляти газотранспортне підприємство про неполадки приладів обліку витрат газу, приладів заміру температури та тиску газу, встановлених на комерційному вузлі обліку газу Покупця.

3.1.2. Покупець до 15 числа місяця, що передує місяцю поставки газу, надає Продавцю належним чином оформлену заявку на планові обсяги використання газу на наступний місяць, підписану уповноваженою особою. Плановий обсяг поставки підтверджується Продавцем та доводиться до відома газотранспортних підприємств в електронному вигляді оператором ЄГТСУ на відповідний місяць поставки.

3.2. Приймання-передача газу протягом місяця здійснюється рівномірно з припустимим відхиленням добових обсягів від середньодобового не більше як ± 5,0 (п'ять) відсотків.

При необхідності відступу від середньодобової норми Продавцем і Покупцем установлюється нерівномірна подача газу за взаємно узгодженими графіками.

3.3. Приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця.

3.4. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобов'язується надати Продавцеві підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути Покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами.

4. Порядок обліку газу

4.1. Кількість газу, яка подається Покупцеві, визначається за показами комерційних вузлів обліку газу Покупця.

4.2. При використанні Покупцем вузлів обліку газу із застосуванням лічильника газу, обсяг використаного ним газу визначається за результатами вимірювань у діапазоні об'ємних витрат від мінімальної Qmin до максимальної Qmax (у межах роботи лічильника з нормованими похибками вимірювань). При роботі лічильника в діапазоні витрат газу, менших за Qmin, до розрахунків приймається значення, що дорівнює Qmin.

4.3. При використанні Покупцем побутових лічильників, які не оснащені термометрами та манометрами, при розрахунках витрат газу приймається коефіцієнт корегування Ккр, який залежить від фактичного розміщення лічильника та визначається згідно з Методикою приведення об'єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженою наказом Мінпаливенерго від 26.02.2004 №116 та зареєстрованою в Мін'юсті 19.03.2004 за №346/8945.

4.4. Комерційні вузли обліку встановлюються на межі балансової належності газопроводів Покупця та газотранспортного підприємства. У разі розташування комерційного вузла обліку газу на території Покупця витрати і втрати газу, які виникають від точки балансового розмежування до місця встановлення вузла обліку газу, відносяться на рахунок Покупця і додаються до об'єму газу, облікованого вузлом обліку газу. Розрахунки цих втрат і витрат проводяться відповідно до Методик визначення питомих втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затверджених наказом Мінпаливенерго від 30.05.2003 №264 і зареєстрованих в Мін'юсті 09.07.2003 за №570/7891 (зі змінами та доповненнями).

5. Ціна газу

5.1. Ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи на його транспортування установлюються уповноваженим державною владою України органом.

5.2. Ціна за 1000 куб. м газу становить 5 900,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою - 20%.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 366,70 грн., крім того ПДВ - 20% - 73,34 грн., всього з ПДВ - 440,04 грн. (чотириста сорок гривень 04 коп.).

До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 6 384,70 грн., крім того ПДВ - 20% - 1276,94 грн., всього з ПДВ - 7661,64 (сім тисяч шістсот шістдесят одна гривні, 64 коп.) гривень.

5.3. У разі зміни уповноваженим органом ціни на газ та/або тарифів на його транспортування, розподіл і постачання вони є обов'язковими для Сторін за цим договором з моменту введення їх в дію.

5.4. Реалізація газу Покупцю за зазначеною у п.5.2. ціною здійснюється при умові наявності відповідної ліцензії на виробництво теплової енергії (у випадках передбачених чинним законодавством України).

5.5. Загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок газу.

6. Порядок та умови проведення розрахунків

6.1. Оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

6.2. При невиконанні Покупцем вимог, передбачених у п. 6.1 цього договору, Продавець має право обмежити передачу газу Покупцеві.

6.3. Оплата за газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використання Покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Продавця кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами перерахування коштів, затвердженими відповідною постановою уповноваженого органу, та зараховується як оплата за газ, поставлений Продавцем Покупцю в порядку, визначеному нормами чинного законодавства.

Сторони погоджуються, що при перерахуванні коштів в призначені платежу посилання на номер договору є обов'язковим.

6.4 У разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості зі сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору Сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від Покупця, погашає вимоги Продавця у такій черговості, незалежно від призначення платежу визначеного Покупцем:

1) у першу чергу сплачується основна сума боргу;

2) у другу чергу сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи;

3) у третю чергу відшкодовуються витрати Продавця, пов'язані з одержанням виконання.

6.5. Звірка розрахунків здійснюється Сторонами на підставі відомостей про фактичну оплату вартості використаного газу Покупцем та актів приймання-передачі газу протягом 10-ти днів з моменту письмової вимоги однієї із сторін, підписаної уповноваженою особою.

7. Відповідальність сторін

7.1. За невиконання або неналежне виконання договірних зобов'язань сторони несуть

відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим договором.

7.2. У разі невиконання Покупцем пункту 6.1. цього договору він зобов'язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, за рішенням відповідного суду.

7.3. Продавець не відповідає за підтримання належного тиску на газорозподільних станціях.

7.4. Продавець не несе відповідальності за недопоставку газу за цим договором у разі

припинення/обмеження газопостачання відповідно до чинного законодавства та умов даного договору, а також за відсутності у Продавця необхідних обсягів газу (зниження/припинення обсягу поставок газу із боку Російської Федерації тощо).

8. Форс-мажор

8.1. Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов'язків щодо договору, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили.

8.2. Строк виконання зобов'язань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин.

8.3. Сторони зобов'язані негайно повідомити про обставини форс-мажору та протягом тридцяти днів з дати їх виникнення надати підтверджуючі документи відповідно до законодавства.

8.4. Настання обставин форс-мажору підтверджується у встановленому законодавством порядку.

8.5. Виникнення зазначених обставин не є підставою для відмови Покупця від сплати Продавцеві за газ, який був поставлений до їх виникнення.

9. Порядок вирішення спорів

9.1. У випадку виникнення спорів або розбіжностей Сторони зобов'язуються вирішувати їх шляхом взаємних переговорів та консультацій.

9.2. У разі недосягнення Сторонами згоди, спори (розбіжності) вирішуються у судовому порядку.

9.3. Строк, у межах якого Сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, встановлюється відповідно до Цивільного та Господарського кодексів України.

10. Інші умови

10.1. Цей договір складений у двох примірниках - по одному для кожної із Сторін, які мають однакову юридичну силу.

10.2. З укладенням цього договору попереднє листування та документація щодо предмета цього договору втрачають юридичну силу.

10.3. Усі зміни і доповнення до цього договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими представниками Сторін, крім випадку, зазначеного у пункті 10.4 цього договору.

У разі, якщо одна із Сторін не підписала додаткову угоду щодо зміни ціни на газ та/або тарифів на його транспортування, розподіл і постачання, Сторони при визначені ціни за природний газ, використаний за цим договором у звітному періоді, приймають ціни/тарифи, визначені уповноваженим органом з дати їх прийняття, відповідно до пункту 5.3 цього договору, які зазначаються в акті приймання-передачі природного газу.

10.4. Покупець зобов'язується самостійно вживати всіх необхідних заходів, спрямованих на зменшення використання природного газу відповідно до рішень Уряду, та, у разі корегування планових місячних обсягів поставки газу, повідомляти про це Продавця для оформлення відповідних додаткових угод.

10.5. Сторони зобов'язуються повідомляти одна одну про зміни своїх платіжних реквізитів, свідоцтва платника податку ПДВ, адреси, номерів телефонів, факсів у 5-денний термін з дня виникнення відповідних змін рекомендованим листом з повідомленням.

10.6. Продавець має статус платника податку на прибуток на загальних підставах, передбачених Податковим кодексом України, а також є платником податку на додану вартість.

Покупець є платником податку на додану вартість та має статус платника податку на прибуток на загальних умовах, передбачених Податковим кодексом України.

У разі будь-яких змін в статусі платника податків, зміни назви, форми власності тощо Сторони зобов'язані повідомити одна одну про такі зміни протягом 3 (трьох) робочих днів з дати таких змін.

10.7. У випадку, якщо Покупець є акціонерним товариством, він зобов'язаний надати Продавцю рішення, які підтверджують право на укладання значного правочину, а саме:

- якщо сума договору перевищує 10 відсотків вартості активів Покупця за даними останньої річної фінансової звітності Покупця - рішення наглядової ради або загальних зборів акціонерів Покупця про вчинення цього правочину;

- якщо сума договору перевищує 25 відсотків вартості активів Покупця за даними останньої річної фінансової звітності Покупця - рішення загальних зборів акціонерів Покупця про вчинення цього правочину.

У разі ненадання Покупцем зазначених рішень, Продавець в односторонньому порядку має право розірвати цей договір. При цьому Продавець за 5 (п'ять) днів до розірвання договору повідомляє Покупця про розірвання цього договору рекомендованим листом.

10.8. У разі невиконання Покупцем зобов'язань, викладених у п.3.1.1. цього договору, Продавець має право тимчасово припинити постачання газу до усунення перешкод для зчитувань показів засобів вимірювальної техніки, для перевірки приладів обліку витрат газу, встановлених на комерційному вузлі обліку газу Покупця, правильності експлуатації цих приладів та у разі відсутності у Покупця підтвердженого планового обсягу поставки газу Продавцем.

10.9. Представники газотранспортного підприємства припиняють або обмежують постачання природного газу Покупцю у разі порушення ним строків розрахунків за використаний газ та послуг з його транспортування/розподілу/постачання, відмови від зменшення обсягу газоспоживання та переходу на роботу з використанням резервних видів палива згідно з графіками, на період різких похолодань, а також відбору газу за відсутності у Покупця підтвердженого Продавцем у порядку, встановленому цим договором, планового обсягу поставки газу на поточний місяць поставки, в порядку, визначеному

постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.06 №1687 «Про затвердження Порядку пооб'єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення» (далі - Порядок).

Відновлення газопостачання Покупцю здійснюється згідно положень зазначеного Порядку.

10.10. У разі повної відмови Покупця від використання обумовленого п.2.1. цього договору обсягу газу, Покупець зобов'язаний письмово повідомити про це Продавця за 5 (п'ять) днів до дня припинення такого постачання.

11. Строк дії договору

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між Сторонами з 01 січня 2015 року і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

12. Адреси та реквізити сторін

Продавець Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія» «Нафтогаз України» Адреса: 01001 м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6 Рахунок із спеціальним режимом використання: 2921 АТ «Ощадбанк», м. Київ, код банку 300465 Поточний рахунок для зарахування пені/штрафи: 1 АТ «Ощадбанк», м. Київ, код банку 300465 Код Св.пл.ПДВ№ 35480667, ІПН: 58 Телефон: 586-35-37 Факс: 586-33-10 / /__________/ Покупець Комунальне підприємство «Лисичанськтепломережа» Адреса: 93113, Луганська обл., м. Лисичанськ, вул Баумана, буд. 17 Рахунок із спеціальним режимом використання: 6791 у ф-ії Луганське ОУАТ «Ощадбанк» код банку 304665 Код Св.пл.ПДВ№ 100161566 ІПН: 97 Телефон: (06451) 7-01-32 Факс:(06451)7-16-54 Е-mail: PTO@LTS. LG.UA / /ОСОБА_4/

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м.Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6, ідентифікаційний код 20077720) на користь Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» (93113, Луганська обл., місто Лисичанськ, вулиця Баумана, будинок 17, ідентифікаційний код 13401321) судовий збір у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 22.02.2016

Суддя Ю.М. Смирнова