ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" лютого 2016 р.Справа № 916/4823/15

Господарський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Петренко Н.Д.

за участю секретаря Мурачашвілі Х.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 916/4823/15

за позовом: Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, м. Одеса

до відповідача: Державної санітарно епідеміологічної служби Одеської області, м. Одеса

про стягнення заборгованості;

За участю представників сторін:

від позивача: представник за довіреністю ОСОБА_1 (а.с. 9);

від відповідача: представник за довіреністю ОСОБА_2 (а.с. 23);

СУТЬ СПОРУ: Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (УДСО при ГУМВС України в Одеській області) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Державної санітарно епідеміологічної служби Одеської області (Державної СЕС Одеської області), в якому просить стягнути з відповідача на його користь 82369,72 грн. боргу та судові витрати.

У судове засідання представник позивача зявився, наполягав на задоволенні позову.

Представник Державної СЕС Одеської області у судовому засіданні позов не визнав, з підстав викладених у запереченні на позовну заяву.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

- в обґрунтування позову УДСО при ГУМВС України в Одеській області посилається на те, що на підставі укладеного між Державною СЕС Одеської області та УДСО при ГУМВС України в Одеській області договору про закупівлю послуг охорони за державні кошти від 05 квітня 2012 року № В/12-12 позивач здійснював надання відповідачу послуг з проведення розслідувань і забезпечення безпеки (послуги з охорони), код 74.60.1. згідно Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016-97.

Позивач також вказує, що відповідно до пунктів 1.1. і 1.2. вказаного договору та додатку № 1 до договору - «Дислокація «Обєкта» він взяв на себе зобовязання щоденно та цілодобово (протягом 24 годин) силами трьох постів цивільної охорони УДСО надавати відповідачу послуги з охорони обєктів, розташованих за адресами: м. Одеса, площа Старосінна, 33; м. Одеса, вул. Слєпньова, 6; м. Одеса, вул. Старопортофранківська, 8, а відповідач згідно з пунктом 1.1. договору повинен був прийняти і оплатити послуги позивача.

Між сторонами 05 квітня 2012 року була укладена додаткова угода №1 до договору щодо зміни ціни договору та затвердження нового розрахунку вартості послуг охорони (додаток № 5 до Договору). В додатку № 5 до Договору зазначено вартість послуг охорони за кожний календарний місяць, у тому числі, за листопад 2012 року - 53 719 грн. 20 коп., в т.ч. ПДВ; за грудень 2012 року 55510 грн. 12 коп. в т.ч. ПДВ.

Позивач стверджує, що внаслідок невиконання відповідачем своїх договірних зобовязань з оплати послуг охорони, утворилась та на даний час залишається непогашеною заборгованість за листопад-грудень 2012 року на загальну суму 82 369 грн. 72 коп.

Викладені обставини зумовили звернення УДСО при ГУМВС України в Одеській області до господарського суду із даним позовом.

Заперечуючи проти задоволення позову, представник Державної СЕС Одеської області вказував, що відповідно до Наказу МОЗ України від 21.09.2012 року № 176-о «Про ліквідацію бюджетних закладів, установ і організацій, що належать до сфери управління Міністерства охорони здоровя України» було відкрито ліквідаційну процедуру щодо Державної СЕС Одеської області (ліквідація без правонаступництва), про що було розміщено відповідне оголошення в газеті «Одеські вісті» № 109 від 06 жовтня 2012 року, де було вказано, що в звязку з проведенням ліквідації Державної СЕС Одеської області претензії кредиторів приймаються протягом трьох місяців з дня опублікування оголошення. Інформація про ліквідацію Державної санітарно-епідеміологічної служби в Одеській області була надана державному реєстратору для початку процедури ліквідації, про що свідчить відповідний Опис та публікація відомостей з єдиного державного реєстру у Бюлетені державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 228 за 2012 рік. На підставі звернення державним реєстратором було розпочато процедуру реєстрації шляхом «Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо припинення юридичної особи».

Крім того на виконання Постанови Кабінету Міністрів України № 681 від 11.09.2013 р. ліквідаційною комісією Державної СЕС Одеської області 19 грудня 2013 року було передано всю зареєстровану належним чином кредиторську заборгованість за ОСОБА_2 приймання - передачі такої заборгованості до установи, що належить до сфери управління новоствореної Державної санітарно-епідеміологічної служби України та проводить лабораторні випробування та інструментальні дослідження, а саме до Державної установи «Одеський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України».

Відповідач стверджує, що в даному акті приймання-передачі від 19.12.2013 року було зазначено всі зареєстровані кредиторські вимоги позивача, а також вказує, що про покладення на ДУ «Одеський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» обовязків щодо завершення розрахунків з метою завершення процедури ліквідації органів, що належать до сфери управління Міністерства охорони здоровя України УДСО при ГУМВС України в Одеській області було повідомлено.

Державна СЕС Одеської області посилалася також на пропуск позивачем строку звернення до суду із позовом, відсутність належного обґрунтування позовних вимог та розрахунку суми заборгованості.

Так, представник Державної СЕС Одеської області вказує, що позивач повинен був дізнатися про те, що відповідач перебуває в процесі припинення юридичної особи, що тягне певні правові обов'язки та наслідки, проте у встановлений законом строк (протягом трьох місяців) не звернувся з відповідною вимогою про стягнення.

Таким чином, вимоги УДСО при ГУМВС України в Одеській області не вносились до кредиторської заборгованості самостійно, оскільки відповідач про них не знав, та крім того позивачем не було дотримано порядок звернення з відповідною вимогою.

Нарешті відповідач посилається на те, що на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем було надано копію акту прийому-здачі виконаних послуг за листопад 2012 року на суму 53719,20 грн. проте, в позовній заяві в частині розрахунку ціни позову зазначено, що з суми зазначеної в акті за листопад 2013 року не сплачено лише 26859,60 грн., а основну частину ціни позову складає начебто заборгованість за грудень місяць 2012 року, яка, на думку позивача, становить 55510,12 грн.

При цьому Державна СЕС Одеської області звертає увагу на відсутність у матеріалах справи відповідного акту прийому-здачі виконаних послуг за грудень 2012 року, який є підставою для здійснення оплати відповідно до положень п. 4.1. договору про закупівлю послуг охорони за державні кошти № В/12-12 від 05.04.2012 року.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, господарський суд Одеської області дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог УДСО при ГУМВС України в Одеській області, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі укладеного між Державною СЕС Одеської області та УДСО при ГУМВС України в Одеській області договору про закупівлю послуг охорони за державні кошти від 05 квітня 2012 року № В/12-12 позивач здійснював надання відповідачу послуг з проведення розслідувань і забезпечення безпеки (послуги з охорони), код 74.60.1. згідно Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016-97.

Відповідно до пунктів 1.1. і 1.2. вказаного договору та додатку № 1 до договору - «Дислокація «Обєкта» УДСО при ГУМВС України в Одеській області прийняло на себе зобовязання щоденно та цілодобово (протягом 24 годин) силами трьох постів цивільної охорони УДСО надавати відповідачу послуги з охорони обєктів, розташованих за адресами: м. Одеса, площа Старосінна, 33; м. Одеса, вул. Слєпньова, 6; м. Одеса, вул. Старопортофранківська, 8, а відповідач згідно з пунктом 1.1. договору повинен був прийняти і оплатити послуги позивача.

Між сторонами 05 квітня 2012 року була укладена додаткова угода №1 до договору щодо зміни ціни договору та затвердження нового розрахунку вартості послуг охорони (додаток № 5 до Договору). В додатку № 5 до договору зазначено вартість послуг охорони за кожний календарний місяць, у тому числі, за листопад 2012 року - 53 719 грн. 20 коп., в т.ч. ПДВ; за грудень 2012 року 55510 грн. 12 коп. в т.ч. ПДВ.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що оплата за надані позивачем за цим договором послуги повинна здійснюватися відповідачем щомісячно, на підставі акту приймання-передачі послуг за відповідний календарний місяць, не пізніше 05-го числа наступного календарного місяця, в національній валюті України.

Судом також встановлено, що відповідно до Наказу МОЗ України від 21.09.2012 року № 176-о «Про ліквідацію бюджетних закладів, установ і організацій, що належать до сфери управління Міністерства охорони здоровя України» було відкрито ліквідаційну процедуру щодо Державної СЕС Одеської області (ліквідація без правонаступництва), про що було розміщено відповідне оголошення в газеті «Одеські вісті» № 109 від 06 жовтня 2012 року, де було вказано, що у звязку з проведенням ліквідації Державної СЕС Одеської області претензії кредиторів приймаються протягом трьох місяців з дня опублікування оголошення. Інформація про ліквідацію Державної санітарно-епідеміологічної служби в Одеській області була надана державному реєстратору для початку процедури ліквідації, про що свідчить відповідний Опис та публікація відомостей з єдиного державного реєстру у Бюлетені державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 228 за 2012 рік. На підставі звернення державним реєстратором було розпочато процедуру реєстрації шляхом «Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо припинення юридичної особи».

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Отже, позивач повинен був дізнатися про те, що відповідач перебуває в процесі припинення юридичної особи, що тягне певні правові обов'язки та наслідки, проте у встановлений строк (протягом трьох місяців) не звернувся з відповідною вимогою про стягнення, якщо вважав, що його права порушено у звязку із невиконанням договірних зобовязань.

Крім того, згідно з положеннями п. 3 Постанови Кабінету міністрів України № 681 від 11 вересня 2013 року «Деякі питання діяльності Міністерства охорони здоровя та Державної санітарно-епідеміологічної служби» дозволено Міністерству охорони здоровя використання залишків бюджетних коштів спеціального фонду, які утворилися станом на 1 січня 2013 року за бюджетною програмою 2301250 Державний санітарно-епідеміологічний нагляд, дезінфекційні заходи та заходи по боротьбі з епідеміями на спеціальних реєстраційних рахунках закладів та установ санітарно-епідеміологічної служби, що належать до сфери управління Міністерства та ліквідуються, для проведення державними установами, що належать до сфери управління Державної санітарно-епідеміологічної служби і проводять лабораторні випробування та інструментальні дослідження, яким частково передані функції закладів та установ, розрахунків, повязаних із завершенням ліквідації закладів та установ.

Відповідно до даної Постанови було затверджено План заходів Міністерства охорони здоровя України та Державної санітарно-епідеміологічної служби України щодо використання залишків бюджетних коштів спеціального фонду, згідно з пунктами 3 та 7 якого голови ліквідаційних комісій обласних (центральних) м. Києва та м. Севастополя санітарно-епідеміологічних станцій повинні здійснити перерахування залишків бюджетних коштів за бюджетною програмою «Державний санітарно - епідеміологічний нагляд, дезінфекційні заходи та заходи по боротьбі з епідеміями» на відповідний реєстраційний рахунок Державної санітарно-епідеміологічної служби України за бюджетною програмою КПКВК 2304020 «Діяльність установ Державної санітарно - епідеміологічної служби та заходи по боротьбі з епідеміями» та забезпечити реєстрацію зобовязань за бюджетною програмою 2304020 «Діяльність установ Державної санітарно - епідеміологічної служби та заходи по боротьбі з епідеміями» у відділеннях державної казначейської служби для погашення кредиторської заборгованості та проведення остаточних розрахунків, повязаних з ліквідацією обласних (центральних) м. Києва та м. Севастополя санітарно-епідеміологічних станцій.

На виконання Постанови КМУ № 681 від 11.09.2013 р. ліквідаційною комісією Державної СЕС Одеської області 19 грудня 2013 року було передано всю зареєстровану належним чином кредиторську заборгованість за ОСОБА_2 приймання-передачі такої заборгованості до установи, що належить до сфери новоствореної Державної санітарно-епідеміологічної служби України та проводить лабораторні випробування та інструментальні дослідження, а саме до Державної установи «Одеський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України». В даному акті приймання-передачі від 19.12.2013 року було зазначено всі зареєстровані кредиторські вимоги позивача.

Про покладення на ДУ «Одеський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» обовязків щодо завершення розрахунків з метою завершення процедури ліквідації органів, що належать до сфери управління Міністерства охорони здоровя України, позивачу було відомо, що підтверджується отриманням ліквідаційною комісією Державної СЕС Одеської області копії відповіді ДУ «Одеський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» від 06 березня 2015 у. № 06/275 на претензію позивача від 14.02.2013 № 15/1-1-450 адресованої ДУ «Одеський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України».

Відповідно до п.п. 8, 9 ст. 111 Цивільного кодексу України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу.

Таким чином, вимоги позивача не вносились до кредиторської заборгованості відповідача, крім того позивачем не було дотримано порядок звернення з відповідною вимогою передбаченою цивільним законодавством України.

Так, відповідно до положень ч. 3 та ч. 5 ст. 112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

Отже, законодавцем у ст. 112 ЦК встановлено, по перше, спеціальну позовну давність строком один місяць з моменту відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від розгляду такої вимоги, та, по друге, із позовом у разі одержання такої відмови слід звертатися протягом місяця саме до ліквідаційної комісії.

Судом встановлено, що ліквідаційна комісія Державної СЕС в Одеській області не відмовляла позивачу у задоволенні вимоги та не ухилялася від надання йому відповіді, оскільки останній не звертався до ліквідаційної комісії із такою вимогою у порядку визначеному чинним законодавством.

Окрім викладеного, суд зазначає, що відповідно до п. 4.1. договору про закупівлю послуг охорони за державні кошти № В/12-12 від 05.04.2012 року оплата за надані позивачем за цим договором послуги повинна здійснюватися відповідачем щомісячно, на підставі акту приймання-передачі послуг за відповідний календарний місяць.

В матеріалах справи відсутній підписаний сторонами договору акт приймання-передачі послуг за грудень 2012 року на заявлену позивачем суму у розмірі 55510,12 грн.

При викладених обставинах у задоволенні позову слід відмовити.

У звязку із відмовою у задоволенні позову судові витрати, понесені УДСО при ГУМВС України в Одеській області, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 44 - 49; 82 - 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22 лютого 2016 р.

Суддя Н.Д. Петренко