ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2016 р.Справа № 916/4140/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Мирошниченко М.А., суддів: Воронюка О.Л. та Лашина В.В.

(склад колегії суддів сформовано на підставі автоматизованого розподілу справи між суддями)

при секретарі судового засідання - Станковій І.М.

за участю:

ОСОБА_2

представників :

ПАТ „Машинобудівне виробниче об`єднання „Оріон" - не з'явився,

ОСОБА_3 - не з'явився,

ФДМ України - не з'явився,

ПАТ "Акціонерна фінансова компанія "Система"- не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення господарського суду Одеської області від 16.12.2015 р. по справі № 916/4140/15

за позовом ОСОБА_2

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_3

до Публічного акціонерного товариства „Машинобудівне виробниче об`єднання „Оріон"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фонду державного майна України, Приватного акціонерного товариства "Акціонерна фінансова компанія "Система"

про визнання рішення наглядової ради такими, що порушують права акціонера та визнання незаконним складу наглядової ради,

ВСТАНОВИВ:

09.10.2015 р. ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Публічного акціонерного товариства „Машинобудівне виробниче об`єднання „Оріон" (далі відповідач/ПАТ МВО «Оріон) про визнання недійсними всіх рішень наглядової ради ПАТ МВО «Оріон» від 02.04.2015 р. і скасування їх з моменту прийняття, а також позивач просив суд залучити до участі у справі, в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, члена наглядової ради ПАТ МВО «Оріон» ОСОБА_4, з урахуванням письмових пояснень наданих суду 23.11.2015 р.

В обґрунтування заявлених вимог, а також письмових пояснень наданих суду першої інстанції, позивач послався на те, що рішення «наглядової ради» від 02.04.2015 р., якими його було відсторонено від повноважень голови правління ПАТ МВО «Оріон» та призначено т.в.о. голови правління ОСОБА_5 були прийняті в порушення норм чинного законодавства України, а саме особами, які не мали право приймати рішення від імені Наглядової ради.

Позивач зазначив, що представники Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області, що діяли згідно наказу Фонду державного майна України від 08.09.2014р. за № 1050, були призначені у наглядову раду з порушенням чинного законодавства, оскільки Регіональне відділення фонду, як окрема юридична особа, не була обрана до складу наглядової ради ПАТ МВО „Оріон". Крім того, представники РВ ФДМУ по Одеській області не мали відповідних довіреностей, в той час як законодавець пов'язує початок повноважень представника акціонера-юридичної особи у Наглядовій раді з моментом видачі останнім довіреностей та отриманням АТ письмового повідомлення про їх призначення. Більш того, позивач акцентує увагу на незапрошені на засідання члена Наглядової ради ОСОБА_4

Також позивач, зазначає, що ПАТ МВО „Оріон" не отримувало повідомлення ПРАТ АФК „Система" про заміну свого представника в Наглядовій раді, у зв'язку з чим ОСОБА_6 не мав права голосувати та приймати рішення на засіданні ради 02.04.2015р.

Крім того позивач зазначив, що у оскаржуваному рішенні від 02.04.2015р. не зазначено конкретної підстави відсторонення його від здійснення повноважень голови правління та призначення т.в.о. голови правління ОСОБА_5 Крім того, всупереч вимогам п. 8.3.17 статуту ПАТ „МВО „Оріон", правлінню товариства не було направлено порядку денного засідання Наглядової ради, чим було позбавлено правління права на попередній розгляд питань.

З огляду на вищевикладене, позивач вважає, що рішення Наглядової ради є недійсними, а відтак підлягають скасуванню з моменту їх прийняття. (а.с. 2-7, 89-90)

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.10.2015 року (суддя Демешин О.А.) порушено провадження у справі № 916/4140/15. (а.с. 1)

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.10.2015р. суддею Демешиним О.А. заявлено самовідвід від розгляду справи №916/4140/15. (а.с. 56-57)

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.10.2015р. суддею Щавинською Ю.М. справу №916/4140/15 прийнято до свого провадження, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Фонд державного майна України та Приватне акціонерне товариство "Акціонерна фінансова компанія "Система". (а.с. 60-61)

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.11.2015р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача було залучено ОСОБА_4. (а.с. 80-81)

23.11.2015 р. від відповідача до місцевого господарського суду надійшло клопотання про припинення провадження у справі мотивоване тим, що в межах справи №916/1485/15-г розглядався аналогічний позов сина ОСОБА_2 ОСОБА_7, у задоволенні якого судом було відмовлено в повному обсязі. Вказане рішення, як вказує відповідач, постановою Одеського апеляційного господарського суду від 17.11.2015р. було скасоване, всі рішення Наглядової ради ПАТ „МВО „Оріон" від 02.04.2015р. були визнані недійсними, а відтак відповідач вважає, що провадження у справі № 916/4140/15 підлягає припиненню на підставі ч. 1 п. 1-1 ст. 80 ГПК України. (а.с. 92-93)

07.12.2015 р. позивач місцевого господарського суду подав заяву про зміну предмету позову у справі № 916/4140/15, в якій просив суд визнати рішення, які приймались від імені «наглядової ради» ПАТ МВО «Оріон» 02.04.2015 р. такими, що порушують його права як акціонера ПАТ МВО «Оріон» та визнати незаконним склад «наглядової ради» ПАТ МВО «Оріон», який приймав рішення 02.04.2015 р.

В обґрунтування зазначеної заяви позивач зазначив, що постановою ОАГС від 17.11.2015 р. у справі № 916/1485/15-г було лише частково вирішені питання, які є предметом спору у справі № 916/4140/15.

Враховуючи, що позивачем вказану заяву про зміну предмету позову у відповідності до вимог ст. 22 ГПК України було подано до початку розгляду справи по суті, суд прийняв її до розгляду у вищевикладений редакції. (а.с. 110-112)

16.12.2015 р. від представника відповідача надійшов відзив на заяву про зміну предмету позову (а.с.135-136), згідно якого останній просить відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог. В обґрунтування вимог викладених у відзиві відповідач, зазначив, що позивачем невірно обраний спосіб захисту порушеного права. Також відповідач послався на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 17.11.2015 р. у справі № 916/1485/15-г, якою вже встановлені обставини, які позивач просить визнати відповідно до прохальної частини заяви про зміну предмету позову. (а.с. 135-136)

Рішенням господарського суду Одеської області від 16.12.2015 року (повний текст якого складено суддею Щавинською Ю.М. 21.12.2015 р.) у задоволенні позову відмовлено.

Суд у рішенні з посиланням на норми чинного законодавства України, зазначив, що у постанові Одеського апеляційного господарського суду від 17.11.2015р. в рамках справи № 916/1485/15-г (а.с.113-115), яка набрала законної сили, було встановлено факт незаконності складу Наглядової ради Публічного акціонерного товариства „Машинобудівне виробниче об`єднання „Оріон", яким були прийняті рішення 02.04.2015 р., у зв'язку з чим не підлягає окремому встановленню в рамках даної справи у відповідності до ст. 35 ГПК України.

Встановлення такого факту мало наслідком задоволення позову у справі № 916/1485/15-г та визнання недійсним рішення Наглядової ради Публічного акціонерного товариства "Машинобудівного виробничого об'єднання "Оріон" від 02.04.2015 р., оформлене протоколом засідання Наглядової ради ПАТ "Машинобудівного виробничого об'єднання "Оріон" від 02.04.2015 р.

Окрім викладеного, суд зазначив, що спосіб захисту, насамперед, повинен слугувати поновленню порушених прав позивача або захисту його охоронюваного законом інтересу. В даному випадку суд не вбачає, яким чином задоволення позову про визнання рішень, які приймалися від імені Наглядової ради ПАТ „МВО „Оріон" 02.04.2015 р. такими, що порушують права його акціонера ОСОБА_2, та визнання незаконним складу Наглядової ради ПАТ „МВО „Оріон", якою приймалися рішення 02.04.2015 р., з огляду на визнання недійсним рішення Наглядової ради від 2.04.2015 р., може відновити права або законні інтереси позивача.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивач звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою у який просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального права та процесуального права, також зазначив, що суд першої інстанції дійшов не правомірного висновку про те, що позивач та його представник були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, клопотань про продовження розгляду справи не заявили, а тому не має підстав для відкладення розгляду справи, у зв'язку із чим прийняв оскаржуване рішення.

Суд першої інстанції позбавив позивача процесуального права на ознайомлення з відзивом на заяву про зміну предмету позову.

Щодо порушення місцевим господарським судом норм матеріального права, то скаржник зазначив, що у постанові Одеського апеляційного господарського суду від 17.11.2015р. по справі № 916/1485/15-г в резолютивній її частині відсутній пункт про «визнання незаконним складу «наглядової ради» ПАТ „МВО „Оріон", який приймав рішення 02.04.2015 р. (тому, що це не було предметом розгляду вказаної справи, а ОСОБА_2 не був стороною по справі). Таким чином, в ситуації яка склалась навколо ПАТ „МВО „Оріон" відсутність визначеного резолютивною частиною судового рішення пункту про незаконний склад наглядової ради АТ, дозволить особам з РВ ФДМУ по Одеській області та іншим особам у незаконний спосіб та незаконним складом проводити засідання «наглядової ради» ПАТ „МВО „Оріон" у майбутньому та приймати незаконні рішення.

Скаржник також зазначив, що суд дійшов необґрунтованого висновку, обраний спосіб захисту не може відновити його права або законні інтереси, оскільки вибраний позивачем спосіб захисту - визнання незаконним складу «наглядової ради» ПАТ „МВО „Оріон" є цілком законним.(а.с. 158-162)

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 22.01.2016 р. зазначену апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 23.02.2016 р. о 10:00 год., про що всі учасники процесу згідно приписів ст. 98 ГПК України повідомлені належним чином.

22.02.2016р. до суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_3 надійшли письмові пояснення, у яких він просив задовольнити апеляційну скаргу скаржника (позивача).

22.02.2016р. до суду від відповідача - ПАТ „Машинобудівне виробниче об`єднання „Оріон" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив суд відмовити в її задоволенні та залишити рішення місцевого суду безмін.

Фіксація судового процесу здійснювалась за допомогою технічних засобів.

Представники ОСОБА_3 ,Публічного акціонерного товариства „Машинобудівне виробниче об`єднання „Оріон", Фонду державного майна України, та Приватного акціонерного товариства "Акціонерна фінансова компанія "Система" в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи. Про причини свого нез'явлення суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не заявили.

Враховуючи вказані обставини, а також думку позивача (скаржника), суд прийняв рішення про розгляд справи за їх відсутністю.

Позивач (скаржника) в усних поясненнях наданих суду просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове яким задовольнити його позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну предмету позову.

Згідно ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 23.02.2016 р. оголошувались лише вступна та резолютивна частини судової постанови.

Переглядаючи відповідно до приписів ст. 101 ГПК України справу повторно, в повному обсягу, заслухавши усні пояснення скаржника (позивача), обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, дослідивши обставини справи та наявні у ній докази, а також перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Щодо доводів скаржника про порушення норм процесуального права при прийнятті судом першої інстанції оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи та це було зазначено вище, що ухвалою господарського суду Одеської області від 15.10.2015 року (суддя Демешин О.А.) порушено провадження у справі № 916/4140/15. (а.с. 1)

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.10.2015р. суддею Демешиним О.А. заявлено самовідвід від розгляду справи №916/4140/15. (а.с. 56-57)

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.10.2015р. суддею Щавинською Ю.М. справу №916/4140/15 прийнято до свого провадження. (а.с. 60-61)

Згідно вимог ст. 69 Господарського процесуального кодексу України встановлений строк вирішення спору, так спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. Спір про стягнення заборгованості за опротестованим векселем має бути вирішено господарським судом у строк не більше одного місяця від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Приймаючи до уваги, суддею Щавинською Ю.М. порушено провадження поданій справі 23.10.2015 р., а строк розгляду не повинен перевищувати двомісячний термін від дня одержання позовної заяви, то останній день розгляду справи припадає на 23.12.2015 р.

Матеріали справи також свідчать про те, що представник позивача та і сам позивач були присутні у судовому засіданні 07.12.2015 р., в якому вирішувалось питання щодо відкладення розгляду справи на іншу дату, а саме на 16.12.2015 р., будь-яких заперечень щодо відкладення розгляду справи саме на цю дату від представника позивача та самого позивача не було висловлено, тобто суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що представник позивача та сам позивач були згодні з датою на яку відкладався розгляд справи.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що представником позивача, який власно і був присутній у судовому засіданні 07.12.2015 р., подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку із розглядом Одеським окружним адміністративним судом справи № 815/5814/15 призначеної на 16.12.2015 р. о 12.00, в якості доказу подано до клопотання копію ухвали Одеського окружного адміністративного суду по справі № 815/5814/15 від 27.11.2015 р. (а.с. 132-134)

Як вбачається з рішення суду першої інстанції зазначене клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату відхилено, з огляду на те, що «строк розгляду справи у відповідності до ст. 69 та ч. 3 ст. 51 ГПК України закінчується 21.12.2015 р., з урахуванням відсутності в матеріалах справи клопотання про його продовження, а також з огляду на наявність у позивача представника, який діє на підставі належним чином оформленої довіреності, суд доходить висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Крім того, суд звертає увагу, що при вирішенні у судовому засіданні 7.12.2015 р. питання щодо відкладення розгляду справи на 15.12.2015р., ані позивачем, ані його представником не було повідомлено суд про призначення на цю дату іншого судового засідання та не було заявлено клопотання про визначення іншої дати судового розгляду .

Враховуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що останній день розгляду справи припадав на 23.12.2015 р., а представник позивача та сам позивач були присутніми 07.12.2015 р. у судовому засіданні, під час відкладення розгляду справи на 16.12.2015 р. та приймаючи до уваги те, що ухвала Одеського окружного адміністративного суду по справі № 815/5814/15 від 27.11.2015 р., то позивач мав повідомити місцевий господарський суд про не можливість прийняття участі у справі розгляд якої відкладається на 16.12.2015 р. на 14.00, проте цього зроблено не було.

Таким місцевий господарський суд дійшов вірного та процесуально обґрунтованого висновку щодо відхилення клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи на іншу дату та розгляду справи, за їх відсутністю, оскільки в порядку ст. 69 ГПК України представник позивача або сам позивач мав змогу заявити клопотання про продовження розгляду справи на 15 днів, разом із клопотанням про відкладення розгляду справи, чого не зробив, а тому доводи скаржника не спростовують висновку суду з цього приводу та не можуть бути підставою для його скасування.

Щодо не отримання відзиву на заяву про зміну предмету спору, то суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до вимог статті 59 Господарського процесуального права України відповідач має право після одержання ухвали про порушення справи надіслати:

1) господарському суду - відзив на позовну заяву і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову;

2) позивачу, іншим відповідачам, а також прокурору, який бере участь в судовому процесі, - копію відзиву.

Тобто аналіз зазначеної норми права надає суду апеляційної інстанції зробити висновок, що це право відповідача, а не обов'язок надіслати копію відзиву, а тому доводи скаржника з приводу порушення його процесуального права щодо не надання йому можливості ознайомитись з відзивом на заяву про зміну предмету позову, який був поданий відповідачем у судовому засіданні, є таким що не заслуговує на увагу та не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що відзив був поданий у судовому засіданні, на якому позивач не був присутнім, а відповідач не був обізнаний про це завчасно, а відтак немає підстав вважати, що цим порушені процесуальні права позивача .

Тим, більше вважати, що суд позбавив процесуального права позивач надати йому можливість ознайомитись з відзивом не має підстав, оскільки як вже зазначалось вище суд під час розгляду справи у судовому засіданні 16.12.2015 р. дотримувався приписів норм чинного законодавства щодо розумних строків розгляду справи (в двомісячний строк).

Щодо доводів скаржника з приводу порушення місцевим господарським судом норм матеріального права та необґрунтованості зроблених цим судом висновків по суті спору , то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

З наявного в матеріалах справи протоколу засідання наглядової ради ПАТ „МВО „Оріон" від 02.04.2015 р. вбачається, що вказаною радою було прийнято наступні рішення:

1. Відсторонення ОСОБА_2 від здійснення повноважень голови правління ПАТ МВО "Оріон".

2. Призначення особи, що тимчасово здійснюватиме повноваження голови правління ПАТ МВО "Оріон".

3. Щодо проведення загальних зборів акціонерів ПАТ МВО "Оріон".

4. Визначення дати складання переліку акціонерів, які мають бути повідомлені про проведення загальних зборів акціонерів ПАТ МВО "Оріон".

5. Визнання дати складання переліку акціонерів, які мають право на участь в загальних зборах акціонерів ПАТ МВО "Оріон".

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2 є акціонером ПАТ „МВО „Оріон".

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, позовні вимоги ОСОБА_2 в останній редакції направлені на визнання вищевказаних рішень такими, що порушують його права як акціонера та на визнання незаконним складу Наглядової ради ПАТ „МВО „Оріон", якою приймалися рішення 02.04.2015 р.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Згідно з частиною першою статті 167 ГК України корпоративними є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Вищезазначене рішення Наглядової ради ПАТ „МВО „Оріон", від 02.04.2015 р., оформлене відповідним протоколом, на переконання суду апеляційної інстанції, є нічим іншим як документом (актом) який регулює корпоративні відносинам товариства з його учасниками, направлені на відстрочення ОСОБА_2 від здійснення повноважень голови правління ПАТ „МВО „Оріон" та призначення т.з.п. голови правління ПАТ „МВО „Оріон" ОСОБА_5

З огляду на викладені обставини та приписи законодавства суд апеляційної інтонації доходить до висновку, що даний спір, як вірно зазначив місцевий суд, є корпоративним у розумінні п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України.

За змістом ст.2 Закону України „Про судоустрій та статус судді", встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, передбачені законом або договором, самостійно визначивши предмет та підставу позову.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

При цьому виключне право на визначення предмету та підстави позову належить позивачу, натомість суд, вирішуючи спір, повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 20 ГК України також передбачено, що права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом:

визнання наявності або відсутності прав;

визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом;

відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання;

припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення;

присудження до виконання обов'язку в натурі;

відшкодування збитків;

застосування штрафних санкцій;

застосування оперативно-господарських санкцій;

застосування адміністративно-господарських санкцій;

установлення, зміни і припинення господарських правовідносин;

іншими способами, передбаченими законом.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб'єкт захисту, вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Відповідно до п. 39 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" від 24.10.2008 р. № 13 рішення наглядової ради товариства може бути оскаржено в судовому порядку акціонером (учасником) товариства шляхом пред'явлення позову про визнання його недійсним, якщо таке рішення не відповідає вимогам законодавства та порушує права чи законні інтереси учасника (акціонера) товариства. Відповідачем за таким позовом є товариство.

Спосіб захисту у визнання рішення таким, що порушує право не міститься в переліках способів захисту права, визначених ст.16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, не передбачені він також іншими нормами права.

При цьому встановлення судом обставини порушення права є обов'язковою передумовою задоволення позову у справі про визнання рішення недійсним, натомість не може бути розглянуті як окрема позовна вимога.

Слід зазначити, що предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення. Предметом позову не можуть бути обставини, які виступають доказами у справі, а захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов'язання утриматись від їх вчинення.

Водночас, факт незаконності складу Наглядової ради ПАТ „Машинобудівне виробниче об`єднання „Оріон", яким були прийняті рішення 02.04.2015р., було встановлено у постанові Одеського апеляційного господарського суду від 17.11.2015р. в рамках справи № 916/1485/15-г (а.с.113-115), яка набрала законної сили, у зв'язку з чим не підлягає окремому встановленню в рамках даної справи у відповідності до ст. 35 ГПК України.

Встановлення такого факту мало наслідком задоволення позову у справі № 916/1485/15-г та визнання недійсним рішення Наглядової ради Публічного акціонерного товариства "Машинобудівного виробничого об'єднання "Оріон" від 02.04.2015 р., оформлене протоколом засідання Наглядової ради ПАТ "Машинобудівного виробничого об'єднання "Оріон" від 02.04.2015р.

Аналіз вищевказаних процесуально-правових та матеріальних норм права надає можливість зробити висновок, про те, що позивач звертаючись до місцевого господарського суду з позовом, з урахуванням його заявою про зміну предмету позову, не взяв до уваги приписи вищевказаних норм права, оскільки заявив вимоги про визнання рішень, які прийняті від імені Наглядової ради ПАТ „МВО „Оріон" від 02.04.2015 р. такими, що порушують права його акціонера ОСОБА_2, та визнання незаконним складу Наглядової ради ПАТ „МВО „Оріон", якою приймалися рішення 02.04.2015 р., які не підпадають під положення вимог ст. 16 ЦК України ні під положення ст. 20 ГК України.

Враховуючи вищевказані обставини та приписи матеріально-правових норм, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про те, що спосіб захисту, насамперед, повинен слугувати поновленню порушених прав позивача або захисту його охоронюваного законом інтересу, однак в даному випадку суд не вбачає, яким чином задоволення позову про визнання рішень, які приймалися від імені Наглядової ради ПАТ „МВО „Оріон" 02.04.2015р. такими, що порушують права його акціонера ОСОБА_2, та визнання незаконним складу Наглядової ради ПАТ „МВО „Оріон", якою приймалися рішення 02.04.2015р., з огляду на визнання недійсним рішення Наглядової ради від 2.04.2015р., може відновити права або законні інтереси позивача.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту права не відповідає встановленим способам захисту порушених прав у спірних правовідносинах, у зв'язку із чим обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Згідно Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 22.03.2012р. Про судове рішення" рішення господарського суду повинно ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що бе руть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до статті 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення суду є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

На думку судової колегії місцевий суд повністю встановив та дослідив фактичні обставини справи дав у відповідності до приписів ст.43 ГПК України повну та всебічну оцінку наявним у ній доказам та правильно застосував норми матеріального права, тобто рішення місцевого суду відповідає вищезазначеним вимогам.

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи, як зазначалось вище, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового про задоволення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст.33,34,43, 99,101-105, ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Одеської області від 16.12.2015 р. по справі №916/4140/15 - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова, згідно ст. 105 ГПК України, набуває законної сили з дня її оголошення і може бути оскаржена в двадцятиденний строк у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Суддя-доповідач: М.А. Мирошниченко

Судді: О.Л. Воронюк

В.В. Лашин