ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2016 р. Справа №917/2715/15

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако М.М.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", бульвар Т.Шевченка, 18, м. Київ, 01601 в особі Полтавської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", адреса для листування: вул. Жовтнева, 33, м. Полтава, 36000

до Товариства з обмеженою відповідальністю Техніко-транспортна компанія "Бізнес-Клас", вул. Карла Маркса, 200, м. Глобине, Глобинський район, Полтавська область, 39000

про стягнення 27 796,94 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Техніко-транспортна компанія "Бізнес-Клас" про стягнення 27 796,94 грн., з яких 21 890,04 грн. - основного боргу, 4905,95 грн. - пені, 1000,95 грн. - 3% річних, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов'язання за укладеним 22.07.2013р. між сторонами договором №541-23 оренди нерухомого майна (комерційні приміщення).

Відповідач представництво в судове засідання вдруге не забезпечив, вимог суду не виконав, причин щодо цього не повідомив. Останній відповідно до пп. 2.6.15 Інструкції з діловодства в господарських судах України та пп. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" за місцезнаходженням згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців був належним чином та завчасно повідомлений про дату, час і місце проведення судових засідань, а також про покладені на нього обов'язки, про що свідчать матеріали справи.

Представник позивача в судовому засіданні 10.02.2016 р. виклав зміст позовних вимог та наполягав на їх задоволенні.

Зважаючи на те, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, проте відповідач не скористався своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обовязковою, а участь в засіданні суду є правом, а не обовязком сторін, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив, що 22.07.2013 р. між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Полтавської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (надалі Орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Техніко-транспортною компанією "Бізнес-Клас" (надалі Орендар, відповідач) було укладено договір №541-23 оренди нерухомого майна (комерційні приміщення) (надалі Договір).

Відповідно до умов Договору Орендодавець передає, а Орендар бере у строкове платне користування приміщення цеху ТП №19 (далі - майно), що розташоване в Полтавській області, в смт. Решетилівка у будинку №50 по вул. Фрунзе, загальною площею 71,3 кв.м. - для використання під магазин промислового призначення (п. 1.1 Договору).

В подальшому між сторонами було укладено ряд Додаткових угод, яким було внесено зміни до Договору.

Відповідно до п. 3.1.1 Договору орендна плата за перший місяць оренди становить 2352,90 грн. за всю орендовану площу та підлягає коригуванню на індекс інфляції протягом всього терміну дії договору оренди, за винятком випадків дефляції

Орендна плата перераховується Орендарем у безготівковому порядку на поточний рахунок Орендодавця не пізніше 27 числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно з рахунками, які виставляються Орендодавцем не пізніше 17 числа місяця, наступного за розрахунковим та надаються Орендарю разом з актом про надані послуги та податковою накладною (п. 3.6 Договору).

Щомісячна сума, яка підлягає оплаті, визначається у розмірі 100% орендної плати за попередній місяць та збільшується (зменшується) на суму заборгованості (переплати) за фактично надані послуги попереднього місяця, яка утворилась на 1 число розрахункового місяця (п. 3.7 Договору).

Відповідно до п. 6.1.3 Орендар зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату та інші платежі передбачені даним Договором.

В п. 8.2 Договору сторони погодили, що в разі несвоєчасного перерахування орендної плати орендарю нараховується пеня з 28 числа поточного місяця. Пеня нараховується на суму заборгованості у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період , за який сплачується пеня.

Факт передачі позивачем відповідачеві в оренду приміщення підтверджується підписаним сторонами 01.07.2013 року актом приймання-передачі майна (а.с.19).

Позивач зазначає, що в порушення умов Договору відповідач в період з 28.08.2013 р. по 01.11.2015 р. частково сплачував орендну плату, в зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість в розмірі 21 890,04 грн. (розрахунок заборгованості а.с. 8-9). Доказів зворотного відповідачем не надано.

01.04.2015 р. між сторонами було підписано Угоду про розірвання договору №79-11, в якій відповідач зобов'язався сплатити заборгованість по Договору оренди до 30 квітня 2015р.

Станом на час розгляду справи відповідач взятих на себе зобов'язань не виконав, заборгованість за Договором в розмірі 21 890,04 грн. не погасив, що і стало приводом для звернення позивача до суду з даним позовом.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку з проведення орендних платежів, вимоги позивача про стягнення з відповідача 21890,04 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 3% річних у розмірі 1000,95 грн., нарахованих за період з 28.08.2013 р. по 28.10.2015 р. та пеню в сумі 4905,95 грн. за період з 01.11.2014 р. по 30.04.2015 р. (детальні розрахунки в матеріалах справи а.с. 10-11).

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно до статей 546, 549 Цивільного кодексу України та статті 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 8.2. Договору передбачено, що в разі несвоєчасного перерахування орендної плати орендарю нараховується пеня з 28 числа поточного місяця. Пеня нараховується на суму заборгованості у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом враховано викладене у пункті 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", а саме те, що з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Судом перевірено розрахунки позивача в межах заявлених періодів та встановлено їх правильність та відповідність вимогам умов Договору та чинного законодавства.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 ГПК України покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи викладене, матеріали справи, обставин справи в їх сукупності, дослідивши і оцінивши подані докази, керуючись статями 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Техніко-транспортна компанія "Бізнес-Клас" (вул. Карла Маркса, 200, м. Глобине, Глобинський район, Полтавська область, 39000, код 36719307) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (бульвар Т. Шевченка, 18, м. Київ, 01601, код 21560766) в особі Полтавської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (вул. Жовтнева, 33, м. Полтава, 36000, код 01186975) 21 890,04 грн. основного боргу, 1000,95 грн. 3% річних, 4905,95 грн. пені та 1218,00 грн. судового збору.

Видати наказ з набранням рішенням законної сили.

3. Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області на протязі 10 днів.

Повне рішення складено 11.02.2016 р.

Суддя Кульбако М.М.

Примітка: Відповідно до ч. 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.