донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

15.02.2016 справа № 908/4966/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
За участю представників сторін: від позивача: від відповідача: ОСОБА_4, за довіреністю; ОСОБА_5, за довіреністю;
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз", м. Запоріжжя
на рішення господарського судуЗапорізької області
від23.11.2015 р. (підписано 04.12.2015 р.)
у справі№ 908/4966/15 (суддя Мойсеєнко Т.В.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Газова станція", м. Бердянськ, Запорізька область
до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз", м. Запоріжжя
прозобов'язання вчинити певні дії
В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року до господарського суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Газова станція", м. Бердянськ, Запорізька область (далі - Позивач) із позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз", м. Запоріжжя (далі - Відповідач) про зобовязання поновити постачання, транспортування та розподіл природного газу на обєкті АГНКС, що експлуатується ТОВ "Газова станція", за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Приазовська, 114.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 23.11.2015 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі, зобов'язано відповідача відновити розподіл та постачання природного газу на обєкті АГНКС, що експлуатується позивачем, за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Приазовська, 114-В шляхом розпломбування вхідної засувки газоспоживного обладнання

Відповідач, не погодившись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а також судом не в повному обсязі зясовані обставини, що мають значення для справи.

Зокрема, скаржник посилається на неможливість виконання умов Договору на постачання природного газу через анулювання ліцензії відповідача на право провадження останнім господарської діяльності з постачання природного газу, на неможливість використання позивачем лічильника ВРСГ-1 № 3550 через те, що він не внесений в державний реєстр засобів вимірювальної техніки,

Також скаржник послався на те, що застосування укладеного між сторонами Договору на розподіл газу є неможливим до його переукладення відповідно до нової типової форми, яка затверджена постановою НКРЕКП № 33 від 22.01.2015 р.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити рішення господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, надавши пояснення, аналогійні викладеним в апеляційній скарзі.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України здійснювалась фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.12.2012 р. між сторонами укладено договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № ТП-ПР-21018, за умовами якого відповідач постачає природний газ (далі газ) позивачу в обсягах і в порядку, передбачених договором для забезпечення потреб позивача, а позивач оплачує відповідачу вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором. Передача газу за цим договором здійснюється на межах балансової належності обєктів позивача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (далі пункти призначення). Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживного обладнання визначається сторонами в додатку 1 до договору (п.п. 1.1, 1.2 Договору).

Пунктом 10.1 Договору сторони встановили, що він набирає чинності з дати його підписання та укладається на строк до 31.12.2013 р. Договір вважається продовженим на аналогічний період, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому сторони мають переоформити додаток 2 щодо договірних обсягів постачання газу, у якому визначити планові обсяги газу на продовжений термін.

Доказів припинення дії Договору на момент звернення з позовом до суду сторонами не надано.

В додатку 1 до Договору сторони узгодили, що з 01 січня 2015 року постачання газу здійснюється на обєкт позивача: компресорний агрегат по вул. Приазовській, 114В в м. Бердянськ, на якому встановлений прилад обліку ВРСГ-1 № 3550.

Договірні обсяги постачання газу визначені в додатку 2 до Договору в наступному розмірі (тис. куб.м.): січень 30, лютий-грудень по 10.

Відповідачем, на об'єкті позивача 26.01.2015 р. в присутності представника позивача для проведення періодичної повірки був демонтований лічильник газу ИРВИС ВРСГ-1 № 3550 через невідображення індикатором обчислювального приладу фактичних значень загальних витрат, температури та тиску, про що складено акт № 400677 від 26.01.2015 р.

В акті зазначено, що нарахування за поставлений природний газ буде виконано згідно Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005р. № 618 та Договору з 01.01.2015р. та до моменту встановлення і прийняття в експлуатацію вузла обліку газу, на період ремонту вимірювального комплексу споживач відмовився від відключення природного газу.

Листом від 27.01.2015 р. за № 0129 відповідач повідомив позивача про те, що станом на 27.01.2015 р. останній не має достатньо виділених фондів природного газу на січень 2015 року, до якого також було додано повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання № 21А від 27.01.2015 р. у звязку з відсутністю достатніх планових обсягів природного газу на січень 2015 року.

Актом відповідача від 30.01.2015р., у звязку з понадлімітним використанням природного газу представниками ПАТ "Запоріжгаз" в присутності представника позивача було перекрито та опломбовано вхідну засувку (всередині шафної) по вул. Приазовська, 114В.

Вказаний акт підписаний представником позивача із зауваженням щодо неправомірності дій відповідача.

Технічний розрахунок відповідача від 31.01.2015 р. для визначення обсягу спожитого позивачем за відсутності лічильника газу проведено виходячи з номінальної потужності 150 куб.м/годину за кількість годин роботи газоспоживного неопломбованого обладнання згідно з актом 557,42, обсяги використаного газу складають 83 613 куб.м.

В акті від 31.01.2015 р. про споживання газу, складеного представниками відповідача, за січень визначено обсяг газу згідно пок.ліч. 5339687 куб.м, пок.кор. 6761601 куб.м по обсягу згідно технічного розрахунку від 31.01.2015 р.: 83,613 тис. куб.м в кількості 89,952 тис. куб.м., у тому числі поставлено від відповідача 59,952 тис.куб.м, від ТОВ "Інтеренерго Трейд" 30 тис.куб.м. Позивач з актом не погодився, про що зазначив у акті.

Листом від 30.01.2015 р. № 80 позивач звернувся до відповідача з вимогою терміново поновити газопостачання на обєкті АГНКС по вул. Приазовська, 114В в м. Бердянську, оскільки через непідтвердженість даних лічильника газу щодо обсягу протранспортованого у січні 2015 року газу провести достовірний розрахунок обсягу споживання газу та залишку виділеного ліміту не можливо.

Також листом від 02.02.2015р. позивач повідомив відповідача про завершення 30.01.2015р. ремонту лічильника газу ВРСГ-1 виробництва НВП "ИРВИС" РФ № 3550, за результатами якого було виконано заміну блоку живлення БП-5.2 БОИС на аналогійний та проведено первинну повірку.

За результатами державної повірки лічильник газу визнано придатним до експлуатації.

З метою проведення розрахунків за спожитий у січні 2015 року газ позивач надав копію звіту лічильника газу за період з 01.01.2015 р. по 31.01.2015 р. та просив 03.02.2015р. направити представників відповідача на АГНКС по вул. Приазовська, 114В в м. Бердянськ для встановлення та опломбування лічильника газу і відновлення газопостачання.

Відповідач в особі Бердянського управління з експлуатації газового господарства листом від 03.02.2015 р. № 0246 повідомив позивача, що за позивачем рахується заборгованість у сумі 255 792,84 грн. за природний газ згідно Договору на постачання природного газу та заборгованість по Договору на розподіл природного газу у сумі 3 690,00 грн., відновлення газопостачання можливе після повного погашення існуючої заборгованості.

Позивач, з метою відновлення газопостачання оплатив визначену відповідачем заборгованість суму в 255 792,84 грн. платіжними дорученнями від 10.02.2015 р. за № 953, №954 та суму в 3 690,00 грн. платіжним дорученням №957 від 10.02.2015 р.

Через невідновлення постачання газу позивач звернувся до господарського суду з позовом про зобовязання відповідача поновити постачання, транспортування та розподіл природного газу на обєкті АГНКС, що експлуатується позивачем, за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Приазовська, 114.

Пунктом 5.2.4 Договору передбачено право відповідача обмежувати (припиняти) постачання газу споживачу згідно з умовами розділу 7 Договору відповідно до порядку, встановленого законодавством.

Згідно п. 7.2 Договору, відповідач має право обмежити або припинити постачання газу на обєкти позивача з дотриманням норм безпеки та нормативних документів, що визначають порядок обмеження (припинення) газу, у випадках: непроведення розрахунків за спожитий газ згідно з умовами договору; споживання природного газу в обсязі, що перевищує установлений договором; письмової заявки позивача з обґрунтуванням таких заходів.

Пунктом 7.3 Договору встановлено право відповідача припинити постачання газу у випадках його несанкціонованого відбору або втручання у вузли обліку, визначені в додатку 1 до договору; визнання аварійним стану системи газопостачання в установленому порядку.

Порядок відключення (припинення) газопостачання в інших випадках визначається постановою КМУ від 08.12.2006 р. № 1687 "Про затвердження Порядку пообєктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення" (далі Порядок) (п. 7.8 Договору).

Цей Порядок визначає процедуру припинення (обмеження) газопостачання підприємствам споживачам природного газу (далі - споживач) у разі порушення ними строку розрахунків за спожитий природний газ або за надані послуги з його транспортування, відмови від зменшення обсягу газоспоживання та переходу на роботу з використанням резервних видів палива згідно з графіками, затвердженими ОСОБА_5 міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями, на період різких похолодань (далі - відповідний графік), а також відбору природного газу за відсутності у споживачів планового обсягу поставки природного газу на поточний місяць (далі ліміт природного газу), який виділяється постачальником згідно з договором на постачання споживачу природного газу.

Причиною встановлення засувки в акті пломбування зазначено понадлімітне використання природного газу позивачем, іншої причини припинення газопостачання відповідачем не зазначено.

Відповідно до п. 4 Порядку, припинення газопостачання у випадку відсутності у споживача ліміту природного газу здійснюється у день і час, визначені газодобувним, газорозподільним, газотранспортним підприємством на підставі розрахунку обсягу споживання газу та залишку виділеного ліміту.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ від 13.09.2012 р. №1181, (надалі Правила користування), постачання, транспортування та розподіл природного газу споживачам здійснюється відповідно до укладених договорів. Відомості про обсяги очікуваного споживання природного газу в наступному році з помісячним та поквартальним розподілом подаються споживачами газопостачальному (газотранспортному/газорозподільному) підприємству у строк, обумовлений договором.

Згідно п. 4.3 Правил користування, підставами для постачання природного газу споживачу є:

- наявність договору з газопостачальним підприємством для забезпечення обєктів газоспоживання споживача природним газом;

- наявність договору з газорозподільним/газотранспортним підприємством на розподіл/транспортування природного газу для забезпечення ним обєктів газоспоживання споживача;

- наявність підтвердженого обсягу газу, виділеного для забезпечення обєктів газоспоживання споживача;

- відсутність заборгованості споживача перед іншими газопостачальними підприємствами за поставлений природний газ або наявність згоди постачальника, перед яким виникла заборгованість;

- відсутність заборгованості перед газорозподільним/газотранспортним підприємством за послуги з розподілу/транспортування природного газу;

- наявність у споживача відповідної служби з технічного обслуговування обєктів газоспоживання, а за її відсутності укладений договір на технічне обслуговування обєктів газоспоживання;

- наявність договору на постачання природного газу з гарантованим постачальником, дія якого призупиняється на час дії договору з іншим постачальником природного газу (у разі укладення договору на постачання з газопостачальним підприємством, яке не визначене гарантованим постачальником для цього споживача).

З матеріалів справи вбачається, що у 2015 р. позивач купував природний газ у відповідача за договором на постачання природного газу за регульованим тарифом № ТП-ПР-21018 від 10.12.2012 р. та у ТОВ "Інтер Енерго Трейд" за договором на постачання природного газу № Г-031/14 від 01.04.2014 р.

З 01.07.2015р. ліцензія на право провадження відповідачем господарської діяльності з постачання природного газу анульована у відповідності до вимог ст.16 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", внаслідок відокремлення функцій з постачання та розподілу природного газу Постановою НКРЕКП № 1640 від 28.05.2015р. З цього часу в силу ч.1 ст.598 ЦК України обовязки відповідача щодо постачання природного газу позивачу припинились.

Єдиним постачальником газу на час розгляду спору судом залишилось ТОВ "Інтер Енерго Трейд" за договором на постачання природного газу № Г-031/14 від 01.04.2014 р.

Разом з тим, відповідач має ліцензію на розподіл природного газу строком дії з 14.04.2015 р. до 13.04.2020 р.

Між сторонами також укладений Договір №Т-ПР-21018 від 10.12.2012 р. на розподіл природного газу (далі Договір газорозподілу), відповідно до якого відповідач виступає газорозподільним підприємством, яке зобовязується надати позивачу послугу з транспортування природного газу газорозподільними мережами до межі балансової належності обєктів позивача або його споживачів (далі пункт призначення) відповідно до актів розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін.

За умовами п. 6.1.2 Договору газорозподілу, відповідач зобовязується забезпечувати транспортування природного газу газорозподільними мережами до пунктів призначення на умовах та в обсягах, визначених договором та погоджених оператором, за умови дотримання дисципліни відбору природного газу та розрахунків позивача за надані відповідачем послуги.

У той же час, згідно з п. 6.2.3 Договору газорозподілу, газорозподільне підприємство має право обмежувати або припиняти транспортування природного газу на обєкти позивача або його споживачів згідно з умовами розділу VІІІ договору відповідно до порядку, встановленого законодавством.

Зокрема, розділом VІІІ Договору газорозподілу передбачено, що газорозподільне підприємство має право обмежити або припинити транспортування природного газу ГРМ на об'єкти позивача або його споживачам з дотриманням правил безпеки та нормативних документів, що визначають порядок обмеження (припинення) природного газу, у певних випадках.

Пломбування та розпломбування газового обладнання на об'єктах позивача або його споживачів, що пов'язані з обмеженням (припиненням) транспортування природного газу, виконуються відповідачем згідно з порядком пооб'єктного припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення.

Отже, Договір на розподіл газу також не містить такої підстави для припинення постачання газу як відсутність або неможливість використання лічильника.

Додатком 2 до Договору на розподіл природного газу сторони погодили договірні обсяги транспортування газу позивача газорозподільними мережами протягом 2015 року (тис. куб.м.), у тому числі на січень 55, на лютий 60, березень 60, квітень 60, травень 60, червень 70, липень 80, серпень 70, вересень-грудень по 60.

Листом НАК "Нафтогаз України" від 12.11.2015 р. № 6-220-15 підтвердило позивачу, що відповідно до планових розподілів природного газу ТОВ "Інтер Енерго Трейд" у період з лютого по листопад 2015 року передавало природний газ для потреб позивача (на перше число кожного місця) в наступних обсягах (тис.куб.м.): лютий 20, березень 25, квітень-червень 0, липень 25, серпень 40, вересень 60, жовтень 20, листопад 0. Також повідомлено, що станом на 06.11.2015 р. на листопад 2015 року з ресурсів ТОВ "Інтер Енерго Трейд" було заведено 10 тис. куб.м природного газу для потреб позивача, що було доведено до відома відповідача.

Факт наявності у позивача необхідних лімітів газу а ні на момент звернення, а ні на момент розгляду спору судом відповідач не заперечував.

З викладеного вбачається, що позивач має достатній та підтверджений обсяг газу для забезпечення обєктів газоспоживання позивача. Тому у відповідача відсутні підстави посилатися у якості підстави для відмови в поновленні газопостачання на відсутність виділених лімітів газу для споживача.

Тимчасова відсутність засобу вимірювальної техніки, як то необхідність проведення ремонту чи повірки, тобто посилання відповідача на неможливість використання споживачем лічильника ВРСГ-1 № 3550, відповідно до вимог законодавства також не може бути підставою для відмови в поновленні газопостачання.

Відповідно до п. 3.12.2 Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ від 13.09.2012 р. № 1181 та п. 5.13 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики від 27.12.2005 р. №618, у випадку тимчасової відсутності вимірювальної техніки (зняття ЗВТ на періодичну чи позачергову повірку, ремонт, експертизу) проводиться перерахунок обсягу споживання/розподілу/транспортування природного газу, перерахунок проводиться і у випадку непридатності засобу вимірювальної техніки до застосування.

Крім того, лічильник ВРСГ-1 № 3550 згідно свідоцтва про повірку лічильника повірений 30.01.2015 р. і за результатами державної повірки визнаний придатним до експлуатації, строк чергової повірки встановлено 30.01.2017 р.

В даному випадку спір щодо придатності до використання вказаного лічильника не є підставою для невідновлення газопостачання позивачу, оскільки у випадку непридатності засобу вимірювальної техніки до застосування здійснюється перерахунок обсягу природного газу відповідно до п.п. 3.12.3, 3.12.4 Правил користування природним газом, а саме: перерахунки обсягу споживання/розподілу/транспортування природного газу проводяться за період відсутності (несправності) ЗВТ, починаючи з дати проведення останньої перевірки комерційного вузла обліку газу або з дати зняття ЗВТ до моменту встановлення повірених ЗВТ, з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

Якщо власником комерційного вузла обліку газу є споживач, перерахунки обсягу споживання/розподілу/транспортування природного газу за період відсутності (несправності) ЗВТ здійснюються газорозподільним/газотранспортним підприємством за показами дублюючого вузла обліку, а у разі відсутності дублюючого вузла обліку за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання (до якого здійснюється газопостачання) з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

Судова колегія не приймає до уваги доводи відповідача, що він не є газопостачальним підприємством, у звязку з чим відповідач не може в подальшому виконувати зобовязання за Договором на постачання природного газу за регульованим тарифом, оскільки між сторонами є укладений Договір на розподіл природного газу №Т-ПР-21018 від 10.12.2012 р., за умовами якого відповідач зобовязаний забезпечити транспортування природного газу позивача газорозподільними мережами в межах погоджених обсягів транспортування газу.

Даний договір у встановленому порядку сторонами не розірваний та не визнаний недійсним.

Формулювання в резолютивній частині рішення суду першої інстанції щодо зобов'язання відновлення розподілу та постачання газу стосується не обов'язку відповідача постачати газ позивачу, а обов'язку відновлення відповідного права позивача отримувати газ за зазначеною адресою, зокрема, від іншого постачальника.

Щодо доводів відповідача про неможливість виконання Договору газорозподілу до переукладення його сторонами відповідно до нової типової форми, яка затверджена постановою НКРЕКП № 33 від 22.01.2015 р., оскільки, по-перше, договір на розподіл природного газу №Т-ПР-21018 від 10.12.2012 р. укладений сторонами в типовій формі відповідно до Типового договору на розподіл природного газу, затвердженого постановою НКРЕ від 06.09.2012 р. №1164, яка діяла на момент його укладання, по-друге, факт скасування в подальшому даної постанови НКРЕ не є відповідно до законодавства підставою для припинення раніше укладеного договору, по-третє згідно до п. 3 постанови НКРЕКП № 33 від 22.01.2015р. саме на відповідачеві лежить обов'язок по приведенню своїх договірних відносин у відповідність до вимог Типового договору на розподіл природного газу. Отже відповідач не позбавлений можливості у встановленому законом порядку привести свої договірні відносини у відповідність до чинної редакції Типового договору.

Посилання відповідача на п. 6.12 Порядку доступу до Єдиної газотранспортної системи України, затверджений постановою НКРЕКП № 420 від 19.04.2012р., є в даному випадку помилковим, бо вимоги цього пункту стосуються первинного підключення обєктів системи газопостачання до Єдиної газотранспортної системи. Підключення обєкту АГНКС до системи газопостачання відбулось у 2008р. при введенні обєкту в експлуатацію, про що складено акт за участю відповідача.

Відповідно до п. 7.4 Правил користування природним газом для юридичних осіб, пломбування та розпломбування газового обладнання на обєктах газоспоживання споживача, що повязане з припиненням (обмеженням) газопостачання/розподілу/ транспортування газу, виконується газопостачальними (газорозподільчим/ газотранспортним) підприємством згідно з Порядком пообєктного припинення (обмеження) газопостачання споживача.

Отже, оскільки позивач має підтверджений обсяг газу для транспортування, заборгованість за природний газ та за розподіл природного газу у позивача відсутня, передбачені законодавством підстави для відмови у відновленні газопостачання позивачу відсутні, відмова відповідача від розпломбування вхідної засувки газоспоживного обладнання є неправомірною.

Враховуючи те, що на даний час відповідач не є а ні газопостачальним а ні газотранспортним підприємством, то, як газорозподільче підприємство, має відповідно до положень п. 8.2 Договору газорозподілу та вимог чинного законодавства розпломбувати вхідну засувку газоспоживного обладнання позивача та забезпечити транспортування газорозподільними мережами природного газу, що подається позивачу постачальником ТОВ "Інтер Енерго Трейд".

Отже висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог позивача про зобов'язання відповідача відновити розподіл та постачання природного газу на обєкті АГНКС, що експлуатується Товариством з обмеженою відповідальністю "Газова станція" за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Приазовська, 114-В шляхом розпломбування вхідної засувки газоспоживного обладнання є обґрунтованим, а доводи відповідача не засновані на законі.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Запорізької області від 23.11.2015 року у справі № 908/4966/15 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на відповідача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз", м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 23.11.2015 року у справі № 908/4966/15 залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.В. Стойка

Судді К.І. Бойченко

ОСОБА_3

Надр. 5 прим

1 позивачу

2 відповідачу

3 до справи

4 ДАГС

5 ГС