КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2016 р. Справа№ 911/4647/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Чорної Л.В.

Кропивної Л.В.

при секретарі судового засідання: Огірко А.О.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Шилков В.О. за довіреністю від 24.11.2015;

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Дочірнього підприємства "Інфоазот"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.11.2015

у справі № 911/4647/15 (суддя Чонгова С.І.)

за заявою Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Лебедин" про видачу наказу на рішення Третейського суду у складі третейського судді Гаврилюка Сергія Васильовича від 19-26.12.2014 у справі №19-26/12-14

за позовом Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Лебедин"

до Дочірнього підприємства "Інфоазот"

про стягнення боргу у сумі 154273,00грн та неустойки у розмірі 308546,00грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.11.2015 заяву Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Лебедин" про видачу наказу на рішення Третейського суду у складі третейського судді Гаврилюка Сергія Васильовича від 19-26.12.2014 у справі №19-26/12-14 за позовом Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Лебедин" до Дочірнього підприємства "Інфоазот" про стягнення боргу у сумі 154273,00грн та неустойки у розмірі 308546,00грн задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, Дочірнє підприємство "Інфоазот", звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 19.11.2015 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі.

Розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду, апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Інфоазот" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Суховий В.Г.,судді Жук Г.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2016 апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Інфоазот" було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 02.02.2016.

Через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив залишити ухвалу Господарського суду Київської області від 19.11.2015 без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

У судове засідання 17.02.2016 з'явився представник відповідача. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Оскільки, всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте представники позивача не скористалися своїми правами, передбаченими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), та виходячи з того, що явка учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалася, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 19.11.2015 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Рішенням третейського суду у складі третейського судді Гаврилюка Сергія Васильовича від 19-26.12.2014 у справі №19-26/12-14 за позовом Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Лебедин" до Дочірнього підприємства "Інфоазот" про стягнення боргу у сумі 154273,00грн та неустойки у розмірі 308546,00грн, позовні вимоги задоволено.

19.10.2015 Сільськогосподарський обслуговуючий кооператив "Лебедин" звернувся до господарського суду Київської області з заявою №10/19-2 від 19.10.2015 року про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду у складі третейського судді Гаврилюка Сергія Васильовича від 19-26.12.2014 року у справі №19-26/12-14.

Згідно умов договору №31-06/2014 від 27.03.2014 та договору від 13.09.2014 про переведення права боргу ДП "Інфоазот" зобов'язувалось здійснити внесення аміаку, а відповідальність за неналежне виконання умов договору №31-06/2014 від 27.03.2014 покладається на ТОВ "АГРО ЕКО СЕРВІС", а не на ДП "Інфоазот"; крім того, директор ТОВ "АГРО ЕКО СЕРВІС" та ДП "Інфоазот" не мав права укладати договір від 13.09.2014 про переведення боргу; третейський суддя Гаврилюк С.В. був присутній як юрист СГОК "Лебедин" тому це виключає його можливість як судді розглядати справу №19-26/12-24. У зв'язку з чим, відповідача просить суд в задоволенні заяви про видачу наказу на рішення третейського суду відмовити в повному обсязі.

Згідно матеріалів справи Третейського суду для вирішення конкретного спору № 467/04/14 у складі ОСОБА_3 за позовом СГОК "Лебедин" до ДП "Інфоазот" про стягнення заборгованості та неустойки, засвідчена копія якої залучена до матеріалів справи, вбачається, що між ТОВ "АГРО ЕКО СЕРВІС" (виконавець) та СГОК "Лебедин" (замовник) укладено договір надання послуг № П 31-03/2014 від 27.03.2014, відповідно до умов якого виконавець на замовлення замовника зобов'язується надати послуги у закупівлі, доставки та внесення/оброблення полів аміаком безводним, згідно заявки замовника та погодженням виконавця, а замовник зобов'язувався прийняти роботи та оплатити їх вартість.

Відповідно до додаткових умов договору та додаткової угоди від 27.03.2014 сторонами передбачено, що усі спори стосовно виконання умов договору, його розірвання та повернення коштів, стягнення збитків чи неустойки, вирішуються шляхом переговорів, а при недосягненні згоди Третейським судом у складі спеціаліста з вищою юридичною освітою ОСОБА_3, рішення якого сторони визнаються кінцевим та обов'язковим до виконання.

Як вбачається з виписок з рахунку СГОК "Лебедин" перерахувало ТОВ "АГРО ЕКО СЕРВІС" 154273,20грн за аміак та послуги по його внесенню.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи 13.09.2014 між ТОВ "АГРО ЕКО СЕРВІС" та ДП "Інфоазот" укладено договір про переведення боргу за договором № П 31-03/2014 від 27.03.2014, відповідно до якого ДП "Інфоазот" змінило ТОВ "АГРО ЕКО СЕРВІС" у зобов'язанні.

Рішенням третейського суду у складі третейського судді Гаврилюка Сергія Васильовича від 19-26.12.2014 у справі №19-26/12-14 вирішено стягнути з ДП "Інфоазот" на користь СГОК "Лебедин" 154273,00грн основного боргу та 308546,00грн неустойки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 122(7) ГПК України питання видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається господарським судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу виконавчого документа про примусове виконання рішення третейського суду подається до господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом.

Як визначено ст. 51 ЗУ "Про третейські суди", рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом; рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ

Згідно з ч. 1 ст. 55 ЗУ "Про третейські суди", рішення третейського суду виконуються зобов'язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

Як передбачено ст. 56 вказаного закону, заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом

Відповідно до ч. 6 ст. 56 вказаного закону, компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, якщо:

1) на день прийняття рішення за заявою про видачу виконавчого документа рішення третейського суду скасовано компетентним судом;

2) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений цією статтею строк для звернення за видачею виконавчого документа, а причини його пропуску не визнані судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною компетентним судом;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи на день прийняття рішення за заявою про видачу виконавчого документа рішення третейського суду у справі №19-26/12-24 не скасовано компетентним судом; справа підвідомча третейському суду; заявником не пропущено для звернення за видачею виконавчого документа; рішення третейського суду прийнято у справі передбаченою третейською угодою, яка не визнана недійсною компетентним судом.

Крім того, суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача щодо невідповідності складу третейського суду, яким прийнято рішення, вимогам статей 16 - 19 цього Закону, а саме щодо компетентності судді та його зацікавленості у результаті розгляду справи з посиланням на його співробітництво з підприємством стягувача на час розгляду справи.

Третейський суддя Гаврилюк С.В. надав суду копію диплома та його оригінал для огляду в суді, який підтверджує його кваліфікацію юриста. Бориспільською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС У Київській області на вимогу суду надана довідка № 6235/10/10-04-10 від 18.11.2015, з якої не вбачається отримання ОСОБА_3 доходів від сятгувача за 2014 рік.

Посилання боржника на те, що третейський суддя Гаврилюк С.В. є одночасно головою СТ "Озерце" не може вважатись доказом його зацікавленості в результатах розгляду справи №19-26/12-24.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Статтями 32, 33 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування ухвали Господарського суду Київської області від 19.11.2015 у справі №911/4647/15.

Керуючись ст. ст 99, 101, 102, 103, 104, 105, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Інфоазот" на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.11.2015 у справі №911/4647/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 19.11.2015 у справі №911/4647/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи №911/4647/15 повернути до Господарського суду Київської обалсті.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Л.В. Чорна

Л.В. Кропивна