КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2016 р. Справа№ 5011-27/5037-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Дідиченко М.А.

при секретарі: Захарчук Н.С.

за участю представників сторін:

від ТОВ «НІКО-ПЛЮС» (апелянт): представник - не з'явився

від ЗАТ "Завод будівельних конструкцій" (відповідач за первісним позовом) : представник - Григоренко О.С. ( за довіреністю б/н від 11.02.2016 року)

від Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві: представник - не з'явився.

від ПАТ "Банк "Київська Русь" (позивач за первісним позовом): не з'явився

від ТОВ "Арістей Компані" (третя особа) : не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО-ПЛЮС"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.09.2015

у справі № 5011-27/5037-2012 (суддя: Мандриченко О.В.)

за скаргою публічного акціонерного товариства "Завод будівельних конструкцій"

до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві

за первісним позовом публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь"

до закритого акціонерного товариства "Завод будівельних конструкцій"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору товариство з обмеженою відповідальністю "Арістей Компані"

про звернення стягнення на предмет іпотеки

за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства "Завод будівельних конструкцій"

до публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" про визнання договору іпотеки недійсним

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва 03.07.2014 від публічного акціонерного товариства "Завод будівельних конструкцій" надійшла скарга на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.10.2014 року призначено у справі №5011-27/5037-2012 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Провадження у справі зупинено до закінчення проведення судової експертизи.

В подальшому до господарського суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи. Також експертом було повідомлено, що у зв'язку із значним поточним навантаженням експертів з виконання судових будівельно-технічних експертиз різної категорії складності, провести експертизу згідно ухвали суду, у визначені законодавством строки не вбачається можливим. Зазначена судова будівельно-технічна експертиза може бути виконана у термін понад 3 місяці. А тому, судовий експерт просить суд письмово погодити строк проведення вищезазначеної експертизи, яка може бути виконана у термін понад 3 місяці.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.09.2015р. погоджено строк проведення судової будівельно-технічної експертизи у термін понад 90 календарних днів по справі № 5011-27/5037-2012. Зупинено провадження у справі № 5011-27/5037-2012 до закінчення проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз судової будівельно-технічної експертизи.

Не погоджуючись із мотивами та висновками суду першої інстанції, 27.10.2015р. на адресу господарського суду міста Києва від товариства з обмеженою відповідальністю "Ніко-Плюс" надійшла апеляційна скарга на ухвалу господарського суду міста Києва від 29.09.2015р. у справі №5011-27/5037-2012, в якій останній просив скасувати ухвалу та зобов'язати господарський суд міста Києва поновити провадження у справі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, скаржник зазначає, що судом першої інстанції під час винесення оскаржуваної ухвали невірно застосовано норми як матеріального так і процесуального права України, що потягло за собою зупинення провадження у справі, чим було порушено права ТОВ «НІКО-ПЛЮС» щодо реалізації права власника майна бути залученим до судового процесу господарського суду міста Києва по справі №5011- в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ( за первісним позовом) публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» (відповідно до ст. 27 ГПК України).

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.11.2015 року витребувано у Київського науково-дослідного інституту судових експертиз матеріали справи №5011-27/5037-2012 , для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги або про її повернення після надходження матеріалів справи.

Відповідно до п. 19 постанови пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012 р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", якщо матеріали справи надіслано до експертної установи або безпосередньо особі, яка проводить судову експертизу, апеляційна скарга разом з доданими до неї документами надсилається до апеляційної інстанції без матеріалів справи. Якщо такі матеріали необхідні для розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції самостійно витребовує їх у відповідної установи чи особи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2016 року було прийнято до розгляду апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО-ПЛЮС" та призначено розгляд справи № 5011-27/5037-2012 на 16.02.2016 року.

11.02.2016 року через відділ документального забезпечення суду від представник відповідача за первісним позовом надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити ухвалу господарського суду міста Києва від 29.09.2015 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні, 16.02.2016 року представник відповідача за первісним позовом зазначив, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою відсутні підстави для її скасування, апеляційна скарга є необґрунтованою тому задоволенню не підлягає.

15.02.2016 року через відділ документального забезпечення суду від представника ТОВ «НІКО-ПЛЮС» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для його задоволення з наступних мотивів.

У відповідності до п. 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Таким чином, наведені апелянтом обставини в обґрунтування причин неявки представника у судове засідання, не можуть бути визнані поважними, адже не є об'єктивно непереборними. Керівник (виконавчий орган) підприємства може, як самостійно здійснювати представництво інтересів товариства директором, якого він являється, так і не позбавлений права обрати будь-якого іншого представника, якому доручити виконання функції по представництву інтересів підприємства.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Крім того, статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки, сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, явка сторін не визнавалася обов'язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті в судовому засіданні 15.02.2016р. за відсутності представника апелянта.

Інші представники сторін у судове засіданні не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, як свідчать матеріали справи, про час та місце розгляду справи всі представники були повідомлені належним чином.(т.9 а.с.242-247)

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (Інформаційний лист Вищого господарського суду від 13.08.2008 р. № 01-8/482 із змінами станом на 29.06.2010 року „Про деякі питання застосування норми Господарського процесуального кодексу України").

Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, судова колегія вважає можливим розглянути справу у відсутності представників апелянта, позивача за первісним позовом та третьої особи, за наявними у справі доказами.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 03.07.2014 через відділ діловодства господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Завод будівельних конструкцій" надійшла скарга на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві.

В обґрунтування скарги заявник вважає, що оціночна вартість майна, яка зазначена в оспорюваному звіті є явно заниженою та не відповідає його реальній вартості, тому 02.04.2014 товариство звернулось до державного виконавця з клопотанням про призначення рецензування звіту. Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у м. Києві від 07.04.2014 було призначено рецензування зазначеного звіту та доручено його проведення ТОВ "Оціночна компанія "ВЕГА". 25.06.2013 ПАТ "Завод будівельних конструкцій" отримало рецензію, відповідно до висновку якого, звіт повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки та може використовуватись з метою, визначеною у звіті.

Скаржник також зазначив, що при складанні звіту не використовувався Національний стандарт №3 "Оцінка цілісних майнових комплексів". Не використовувався даний стандарт і під час рецензування, що стало підставою для явного завищення вартості майнового комплексу, що визначений у ньому.

Скаржник звернувся до ПП "Актив Інвест" з метою визначення ринкової вартості зазначеного майнового комплексу. За результатами проведеної оцінки ринкова вартість зазначеного майнового комплексу 21 461 321,00 грн. без ПДВ.

У зв'язку з чим скаржник просить суд: визнати звіт з незалежної оцінки майна, а саме нерухомого майна: майновий комплекс загальною площею 10 394,30 кв.м., який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Якутська, 10, та належить на праві власності ПАТ "Завод будівельних конструкцій", що проведений ТОВ "Українська експертна група" станом на 07.03.2014 за вих. №12454 таким, що не підлягає використанню при визначенні стартової ціни під час проведення торгів з реалізації майна.

В судовому засіданні 13.08.2014 скаржник звернувся до суду з клопотанням про призначення будівельно-технічної експертизи з метою визначення відповідності оспорюваного звіту з незалежної оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методології, методам, оціночним процедурам та для визначення ринкової вартості майнового комплексу.

Відповідно до частин 1, 4 статті 58 Закону України "Про виконавче провадження", визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

У відповідності до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26 грудня 2003 року № 14- у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та його оцінкою, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 55, 57 Закону N 606-XIV. При цьому необхідно враховувати, що оцінка майна боржника провадиться самим державним виконавцем, якщо вартість майна не перевищує 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ринковими цінами на день її проведення, крім випадків, коли застосовуються регульовані ціни.

Судом першої інстанції, ухвалою від 22.10.2014 року призначено у справі №5011-27/5037-2012 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Провадження у справі зупинено до закінчення проведення судової експертизи.

Вищезазначена ухвала мотивована тим, що, для вирішення скарги на дії органів виконавчого провадження щодо визначення вартості майна, суду необхідно встановити чи відповідає проведена в рамках виконавчого провадження оцінка майна дійсній ринковій вартості майна та чи є оцінка вартості майна, здійснена у виконавчому провадженні, заниженою. Дії по оцінці та визначенню ринкової вартості майна потребують спеціальних знань.

Як вбачається з матеріалів справи, в подальшому до господарського суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи. Також експертом було повідомлено, що у зв'язку із значним поточним навантаженням експертів з виконання судових будівельно-технічних експертиз різної категорії складності, провести експертизу згідно ухвали суду, у визначені законодавством строки не вбачається можливим. Зазначена судова будівельно-технічна експертиза може бути виконана у термін понад 3 місяці. А тому, судовий експерт просить суд письмово погодити строк проведення вищезазначеної експертизи, яка може бути виконана у термін понад 3 місяці.

Строки проведення експертних досліджень та порядок встановлення цих строків у залежності від складності дослідження та з урахуванням експертного навантаження передбачено підпунктом 1.13 пункту 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року N 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.12.2006 року № 126/5).

Господарські суди мають контролювати дотримання передбачених названою Інструкцією строків проведення експертизи.

Абзацом шостим зазначеного пункту Інструкції передбачено можливість встановлення у виняткових випадках більшого (порівняно із загальними) розумного строку за письмовою домовленістю з органом (особою), який призначив експертизу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.09.2015р. погоджено строк проведення судової будівельно-технічної експертизи у термін понад 90 календарних днів по справі № 5011-27/5037-2012. Зупинено провадження у справі № 5011-27/5037-2012 до закінчення проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз судової будівельно-технічної експертизи.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи зазначає, що господарський суд м. Києва виносячи ухвалу від 28 вересня 2015 року в справі № 5011-27/5037-2012 не вирішував питання зупинення провадження у даній справі у зв'язку з призначення судової будівельно-технічної експертизи, а вирішив питання про погодження строку проведенням судової будівельно-технічної експертизи у термін понад 90 календарних днів та надання експерту Київського науково-дослідного інституту судових експертиз витребуваних документів.

Питання про зупинення провадження у зв'язку з призначенням судової будівельно-технічної експертизи у справі № 5011-27/5037-2012, вирішувалось ухвалою господарського суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року у даній справі.

Також, колегія суддів зазначає, що 24.12.2015 року висновок експерта, за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи від 24 грудня 2015 року №13648/15-42, направлений до господарського суду м. Києва разом з усіма матеріалами, що направлялися в експертну установу для проведення експертизи.

Таким чином, з 24.12.2015 року будь-які підстави для зупинення провадження відсутні, так як експертиза по даній справі проведена та експертом, за її результатами, складений експертний висновок.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, оскільки, відповідно до частини четвертої коментованої статті 79 ГПК України про зупинення провадження у справі та його поновлення виноситься ухвала. Ухвала про зупинення провадження у справі повинна відповідати вимогам, установленим ст. 86 ГПК України, а також містити викладення обставин, що зумовлюють зупинення провадження у справі, та процесуальні дії, що їх слід виконати у зв'язку із зупиненням провадження у справі ( надіслання справи до судово-експертної установи).

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи та надано їм належну правову оцінку, ухвала суду першої інстанції відповідає законодавству та матеріалам справи.

Доводи апелянта щодо неправильного застосування норм процесуального права є необґрунтованими.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийнята господарським судом ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для скасування, в тому числі, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається.

За таких обставин, ухвала господарського суду м. Києва від 29.09.2015р. у справі № 5011-27/5037-2012 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО-ПЛЮС" - задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО-ПЛЮС" на ухвалу господарського суду міста Києва від 29.09.2015 року у справі № 5011-27/5037-2012 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 29.09.2015 року у справі № 5011-27/5037-2012 залишити без змін.

Матеріали справи № 5011-27/5037-2012 повернути до місцевого господарському суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Дідиченко