ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" лютого 2016 р.Справа № 916/4838/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Інфраструктура технолоджі сервісіз та інжиніринг Україна

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства „Одеський нафтопереробний завод

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю „Енергія і газ Україна

про визнання недійсним договору

Суддя Власова С.Г.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю № 01/82 від 31.08.2015р.

Від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю №1025 від 02.11.2015р.

Від третьої особи: ОСОБА_4 за довіреністю №116 від 27.07.2015р., ОСОБА_5 за довіреністю №124 від 24.12.2015р.

У судовому засіданні приймали участь:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: не з'явився;

Від третьої особи: ОСОБА_5 за довіреністю №124 від 24.12.2015р.

СУТЬ СПОРУ: 07.12.2015р. за вх.№ 5095/15 ТОВ „Інфраструктура технолоджі сервісіз та інжиніринг Україна звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до ПАТ „Одеський нафтопереробний завод, в якому просить суд визнати недійсним Договір оренди нерухомого майна від 05.06.2013р. № 13/162, який укладено між ПАТ „Одеський нафтопереробний завод та ТОВ „Інфраструктура технолоджі сервісіз та інжиніринг Україна. У позовній заяві позивачем зазначено також третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ „Енергія і газ Україна.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2015р. справу № 916/4838/15 розподілено до розгляду судді Власовій С.Г.

Ухвалою суду від 08.12.2015р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні. Крім того, ухвалою суду від 08.12.2015р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача залучено Товариство з обмеженою відповідальністю „Енергія і газ Україна.

14.01.2016р. за вх. №774/16 господарський суд Одеської області одержав відзив на позовну заяву, у відповідності до якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову та зазначає, що спірний договір за своєю правовою природою є договором найму будівлі та регулюється положеннями глави 58, розділу 1 „Загальні положення про найм та розділу 4 „Найм будівлі або іншої капітальної споруди Цивільного кодексу України, а не Законом України „Про оренду землі. Також ПАТ „Одеський нафтопереробний завод відзначає, що спірний договір містить всі істотні умови для таких договорів, передбаченні положеннями Цивільного кодексу України та ін.

14.01.2016р. за вх. № 770/16 господарський суд Одеської області одержав клопотання третьої особи про долучення доказів до матеріалів справи з додатком та за вх. № 773/16 господарський суд Одеської області одержав заперечення, у відповідності до яких третя особа вважає позовні вимоги безпідставними та незаконними з огляду на наступне. Третя особа зазначає, що укладений між сторонами спору Договір № 13/162 від 05.06.2013р. за своєю правовою природою є Договором найму та регулюється нормами Цивільного кодексу України (глава 58) та нормами Господарського кодексу України ( глава 30), та у відповідності до умов Договору в оренду передаються нежилі приміщення, а ніяк не земельна ділянка, про що зазначає позивач та ін.

26.01.2016р. за вх. № 1810/16 господарський суд Одеської області одержав додаткові пояснення до заперечень, згідно з якими Третя особа, виходячи з аналізу ст. 796,797 Цивільного кодексу України, зауважує, що законом не вимагається укладення окремого договору найму земельної ділянки, на якій розташована будівля, яка передається у найм та права користування будівлею виникає у наймача з моменту укладення договору найму або з моменту державної реєстрації цього права та ін.

Тією ж датою за вх. № 1697/16 господарський суд Одеської області одержав додаткові пояснення, згідно з якими Відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

Строк вирішення спору по даній справі продовжений на 15 днів у звязку з задоволенням відповідного клопотання, про що винесено ухвалу суду від 26.01.2016р.

19.02.2016р. за вх. № 4119/16 господарський суд Одеської області одержав клопотання Третьої особи з додатком.

22.02.2016р. за вх. № 4257/16 господарський суд Одеської області одержав супровідний лист Позивача з додатком.

Тією ж датою, за вх. № 4255/16 позивач звернувся до господарського суду Одеської області з клопотанням про відкладення розгляду справи на іншу дату з огляду на перебування представника позивача на лікуванні.

Розглянувши вказане клопотання суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, у звязку з тим, що процесуальні строки вирішення спору по даній справі встановлені ст.69 Господарським процесуальним кодексом України з урахуванням їх продовження на 15 днів закінчуються 23.02.2016р.

Позивач позовні вимоги підтримує з підстав, які викладені у позові та просить суд визнати недійсним Договір оренди нерухомого майна від 05.06.2013р. № 13/162, який укладено між ПАТ „Одеський нафтопереробний завод та ТОВ „Інфраструктура технолоджі сервісіз та інжиніринг Україна. У позовній заяві позивачем зазначено також третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ „Енергія і газ Україна.

Відповідач заперечує проти позову з підстав, які викладені у відзиві, додаткових поясненнях та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

Третя особа заперечує проти позову з підстав, які викладені у запереченнях, додаткових поясненнях та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

У судовому засіданні від 22.02.2016р. за участю представника третьої особи оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив наступне:

05.06.2013р. між ОСОБА_1 акціонерним товариством "Одеський нафтопереробний завод" (надалі - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфраструктура технолоджі сервісіз та інжиніринг Україна" (надалі ОСОБА_6) укладено Договір №13/162, згідно умов якого Орендодавець передає, а ОСОБА_6 приймає у строкове платне володіння та користування нерухоме майно: нежитлове приміщення будівля телефонної станції площею 376,2кв.м., розташоване в ПАТ "Одеський нафтопереробний завод" за адресою: м. Одеса, вул. Шкодова гора, 1/1.

Для досягнення мети оренди та функціонального обслуговування ОСОБА_6 у відповідності до статті 796 Цивільного кодексу України надається право користування земельною ділянкою у розмірі 0,0453 га згідно з Додатком № 1 (п. 1.6. Договору).

Відповідно до п. 1.7 Договору строк оренди майна з моменту вступу ОСОБА_6 у володіння та користування майном по 30 квітня 2016р.

Згідно з п. 2.1 Договору вступ ОСОБА_6 у володіння та користування майном настає з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі майна, складеного за формою, затвердженою Додатком №2 до Договору.

Умовами п. 4.2 Договору встановлено щомісячний розмір орендної плати який становить 12 652 грн. 80коп., в тому числі ПДВ (20%) -2 108грн. 80коп., та складається з:

- плати за користування майном, яка складає 9 028грн. 80 коп., в тому числі ПДВ(20%) 1 504грн. 80коп. в місяць;

- плати за користування земельною ділянкою, яка складає 3 624грн., в тому числі ПДВ (20%) 604грн. в місяць.

ОСОБА_6 плата сплачується ОСОБА_6 на поточний рахунок Орендодавця щомісячно, до 15 (пятнадцятого) числа місяця, наступного за місяцем, в якому здійснювалась оренда ОСОБА_6, згідно виставлених рахунків Орендодавця наданих відповідно до п. 7.1.7 Договору за адресою, зазначеною в Договорі. Зобов'язання Орендодавця по виставленню рахунків та актів наданих послуг вважається виконаними у повному обсязі з моменту направлення рахунків за адресою ОСОБА_6, зазначеною в Договорі (з урахуванням умов п. 10.14 Договору). Розмір орендної плати, зазначений у п. 4.2 Договору, підлягає щомісячній індексації з урахуванням індексу інфляції за місяць, в якому здійснюється оренда майна (п.п. 4.3.,4.4 Договору).

Відповідно до п. 5.1.3 Договору ОСОБА_6 зобовязується своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату Орендодавцю.

У відповідності до п. 6.1.2 Договору ОСОБА_6 має право користуватися земельною ділянкою, право користування якої було одержано згідно з п. 1.6. Договору, що включає в себе виключне право проходу та проїзду через земельну ділянку, зазначеної у Додатку № 1.

Згідно з п. 10.1 Договору даний Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Договір діє до 30 квітня 2016р. У разі, якщо на момент закінчення строку дії Договору сторони не завершили розрахунки між собою, строк дії Договору в частині виконання грошових зобовязань підлягає автоматичний пролонгації до повного завершення розрахунків між сторонами.

Взаємовідносини Сторін, які не врегульовані дійсним Договором, регламентуються діючим законодавством України (п. 10.10 Договору).

На підставі акту приймання-передачі майна в оренду від 05.06.2013р. до Договору Орендодавець передав, а ОСОБА_6 прийняв нежиле приміщення: нежилу будівлю телефонної станції площею 376,2 кв.м, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, Шкодова гора, 1/1 в комплекті з майном: вікно, двері, кондиціонер, розетка, радіатор опалення.

Крім того, між сторонами укладено ряд Додаткових угод до договору.

1) 05.06.2013р. між ОСОБА_1 акціонерним товариством "Одеський нафтопереробний завод" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфраструктура технолоджі сервісіз та інжиніринг Україна" укладено Додаткову угоду №1 до Договору, згідно якої сторони дійшли згоди пункт 4.4 Договору викласти у новій редакції та встановили, що розмір орендної плати, зазначений в п. 4.2 Договору, не підлягає індексації.

2) 14.08.2013р. між ОСОБА_1 акціонерним товариством "Одеський нафтопереробний завод" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфраструктура технолоджі сервісіз та інжиніринг Україна" укладено Додаткову угоду №2 до Договору.

3) 31.03.2014р. між ОСОБА_1 акціонерним товариством "Одеський нафтопереробний завод" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфраструктура технолоджі сервісіз та інжиніринг Україна" укладено Додаткову угоду №3 до Договору.

4) 30.05.2014р. між ОСОБА_1 акціонерним товариством "Одеський нафтопереробний завод" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфраструктура технолоджі сервісіз та інжиніринг Україна" укладено Додаткову угоду №4 до Договору, згідно якої сторони внесли зміни до Договору, а саме: викласти у новій редакції деякі пункти Договору. Зокрема, згідно нової редакції п. 1.1 Орендодавець передає, а ОСОБА_6 приймає у строкове володіння та користування нерухоме майно: будівлю телефонної станції площею 312,8кв.м., розташовану в ПАТ "Одеський нафтопереробний завод" за адресою: м. Одеса, вул. Шкодова гора, 1/1.

Для досягнення мети оренди та функціонального обслуговування ОСОБА_6 у відповідності до статті 796 Цивільного кодексу України надається право користування земельною ділянкою у розмірі 0,02232 га згідно з Додатком № 1 (п. 1.6. Договору з урахуванням змін, які внесені Додатковою угодою № 4).

Відповідно до п. 1.3 вартість майна на момент укладення даного Договору становить 676 980,30 грн.

Згідно з п. 4.2 Договору щомісячний розмір орендної плати становить 9 292,80 грн., в тому числі ПДВ (20%) -1 548,80грн. та складається з: плати за користування майном, яка складає 7 507, 20 грн., в тому числі ПДВ (20%) 1 251,20 грн. в місяць; плати за користування земельною ділянкою, яка складає 1 785,60 грн., в тому числі ПДВ (20%) 297,60 грн. в місяць. Крім того, даною Додатковою угодою №4 Сторони виключили з тексту п. 5.1.9 Договору. Додаткова угода №4 від 30.05.2014р. набрала чинності з 01.06.2014р. у відповідності до п. 4 Додаткової угоди.

План майна для передачі в оренду міститься у Додатку № 1 до Договору (у новій редакції від 30.05.2014р.), з позначенням майна та меж земельної ділянки, на користування яким ОСОБА_6 має право згідно з п. 1.6. Договору.

На підставі акту приймання-передачі ОСОБА_6 в оренду від 01.06.2014р. до Договору ОСОБА_6 передав, а Орендодавець прийняв з строкового платного користування частину нежитлової будівлі телефонної станції площею 63,4 кв.м, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, Шкодова гора, 1/1 в комплекті з майном: вікно, двері, кондиціонер, розетка, радіатор опалення.

Згодом, 07.08.2015р. між ПАТ „Одеський нафтопереробний завод" (надалі Первісний кредитор) та ТОВ „ЕНЕРГІЯ І ГАЗ УКРАЇНА (надалі Новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги № 06/10-1, у відповідності до якого Первісний кредитор передав, а Новий кредитор прийняв на себе право вимоги (цесії), що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за Договором № 13/162 від 05.06.2013р., що виникло у розмірі 178 903,65 грн. (п. 1.1. Договору про відступлення права вимоги).

З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до Свідоцтва про право власності на нежилі будівлі та споруди від 12.10.2001р. № 016066, нежилі будівлі та споруди, які знаходяться за адресою: м. Одеса, Шкодова гора, 1/1 та складається з 134 нежилих будівель та споруд загальною площею 34 542, 0 кв.м належать ВАТ „Лукойл - Одеський нафтопереробний завод (правонаступником якого є ПАТ „Одеський нафтопереробний завод).

Позивач, у відповідності до позовної заяви, зазначає про відсутність у Договорі оренди від 05.06.2013р. деяких обовязкових умов для укладення таких договорів, в т.ч. відсутній кадастровий номер земельної ділянки. Позивач посилається на ст. 15 Закону України „Про оренду землі (Істотні умови договору оренди землі) та зазначає, що Договір оренди укладений без відповідної документації, а саме відсутній кадастровий план до Договору оренди земельної ділянки; акт встановлення меж в натурі (на місцевості) землевпорядними організаціями; проект відведення земельної ділянки; акт приймання-передачі обєкту оренди; проект відведення земельної ділянки в оренду. Отже, передана в оренду земельна ділянка не має меж земельної ділянки, винесених у натурі. Крім того, посилаючись на приписи ст. 126 Земельного кодексу України Позивач зазначає ,що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень тому спірний договір підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку.

Враховуючи те, що спірний договір не містить усіх передбачених законом умов, необхідних для таких договорів, з огляду на відсутність державної реєстрації самої земельної ділянки та спірного договору на думку позивача цей договір не є вчиненим, а тому позивач звернувся до господарського суду з метою визнання такого договору недійсним.

Досліджуючи матеріали справи, аналізуючи норми чинного законодавства, що стосується суті спору, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У відповідності до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд порушує провадження у справі за позовами, зокрема, підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 Цивільного кодексу України закріплює кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути в т.ч. визнання правочину недійсним.

Відповідно до п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з п. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню. Право користування нерухомим майном, яке виникає на підставі договору найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки, підлягає державній реєстрації відповідно до закону згідно зі статтями 793,794 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами спору укладено договір №13/162, згідно умов якого Відповідач передає, а Позивач приймає у строкове володіння та користування нерухоме майно: будівлю телефонної станції площею 312,8 кв.м., розташовану в ПАТ "Одеський нафтопереробний завод" за адресою: м. Одеса, вул. Шкодова гора, 1/1 (з урахуванням Додаткової угоди № 4 від 30.05.2014р.). Водночас, для досягнення мети оренди та функціонального обслуговування ОСОБА_6 у відповідності до статті 796 Цивільного кодексу України надається право користування земельною ділянкою у розмірі 0,02232 га згідно з Додатком № 1. Крім того, ОСОБА_6 зобовязується щомісячно здійснювати оплату за користування майном, яка складає 7 507, 20 грн. та оплату за користування земельною ділянкою, яка складає 1 785,60 грн.

Передане в оренду на підставі акту приймання-передачі від 05.06.2013р. майно знаходиться у власності ПАТ „Одеський нафтопереробний завод, що підтверджується інформацією зі Свідоцтва про право власності на нежилі будівлі та споруди від 12.10.2001р. № 016066.

Відповідно до статей 316, 319 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У відповідності до ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Підставою недійсності правочину, у відповідності до ст. 215 Цивільного кодексу України, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч.1, 8 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Статтею 796 Цивільного кодексу України передбачено, що одночасно з правом найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) наймачеві надається право користування земельною ділянкою, на якій вони знаходяться, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у розмірі, необхідному для досягнення мети найму. У договорі найму сторони можуть визначити розмір земельної ділянки, яка передається наймачеві. Якщо розмір земельної ділянки у договорі не визначений, наймачеві надається право користування усією земельною ділянкою, якою володів наймодавець. Якщо наймодавець не є власником земельної ділянки, вважається, що власник земельної ділянки погоджується на надання наймачеві права користування земельною ділянкою, якщо інше не встановлено договором наймодавця з власником земельної ділянки, а у відповідності до ст. 797 Цивільного кодексу України плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою.

З огляду на наданий спірний Договір №13/162 від 05.06.2013р., судом встановлено, що за правовою природою він є договором найму, а тому правовідносини, які виникають на підставі даного договору регулюються Цивільним кодексом України та господарським кодексом України. Отже, враховуючи передачу в оренду вказаного нерухомого нежилого приміщення, яке знаходиться на певній земельній ділянці, у відповідності до ст. 796 ЦК України земельна ділянка переходить у користування ОСОБА_6 за цим договором. Крім того, умовами спірного Договору у відповідності до чинного законодавства України, а саме ст. 797 ЦК України, передбачена орендна плата за користування орендованим приміщенням та плата за користування земельною ділянкою, таким чином судом встановлено відповідність Договору №13/162 від 05.06.2013р. вимогам чинного законодавства України щодо Договору найму будівлі.

Посилання Позивача на відсутність у Договорі оренди від 05.06.2013р. деяких обовязкових умов для укладення таких договорів, в т.ч. кадастрового номеру земельної ділянки, посилання на ст. 15 Закону України „Про оренду землі щодо істотних умов договору оренди землі (відсутність кадастрового плану до Договору оренди земельної ділянки; акту встановлення меж в натурі (на місцевості) землевпорядними організаціями; проекту відведення земельної ділянки; акту приймання-передачі обєкту оренди; проекту відведення земельної ділянки в оренду), а також відсутність державної реєстрації у відповідності до ст. 126 Земельного кодексу України не приймаються судом до увагу з огляду на те, що відносини за спірним договором регулюються нормами щодо найму нерухомості (Цивільний кодекс України), а не оренди земельної ділянки, на які посилається Позивач у позовній заяві, та предметом спірного Договору є саме нерухоме нежиле приміщення, а не земельна ділянка.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодекс України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ст. 35 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави для визнання Договору оренди 13/162 від 05.06.2013р. недійсним, у звязку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Інфраструктура технолоджі сервісіз та інжиніринг Україна задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю „Інфраструктура технолоджі сервісіз та інжиніринг Україна відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25.02.2016р.

Суддя С.Г. Власова