ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2016 р. Справа № 914/3625/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Скрипчук О.С.

суддів Данко Л.С.

Дубник О.П.

При секретарі судового засідання: Лагутіні В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелопмент Захід Груп» б/н від 21.12.2015 року

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 15.12.2015 року

у справі № 914/3625/15

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелопмент Захід Груп», м.Самбір Львівської області

про стягнення вартості втраченого товару в сумі 277 815,00 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_4 - угода про надання адвокатських послуг б/н від 14.12.2015 року; ОСОБА_5 - довіреність № 1718 від 07.12.2015 року

від відповідача: Максимець Л.В. - довіреність б/н від 17.04.2015 року; Клим В.В. - довіреність б/н від 17.04.2015 року

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 15.12.2015 року у справі 914/3625/15 (суддя Запотічняк О.Д.) провадження у справі зупинено до закінчення проведення перевірки Прокуратурою Пустомитівського району Львівської області, а копії зі справи направлено до прокуратури для проведення перевірки.

Не погоджуючись з даною ухвалою ТзОВ «Девелопмент Захід Груп» подало апеляційну скаргу б/н від 21.12.2015 року, в якій просить ухвалу Господарського суду Львівської області від 15.12.2015 року скасувати, а справу передати на новий розгляд.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті ухвали порушено норми процесуального права. А саме скаржник стверджує, що зупинення провадження у справі у зв'язку з направленням матеріалів справи до прокуратури є способом добування доказів у справі, що розглядається, наслідком якого є порушення принципів рівності перед законом і судом.

Відповідачем не подано відзиву на апеляційну скаргу.

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 18.01.2016 року було змінено склад колегії суддів.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи апелянта, суд встановив наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до Господарського суду Львівської області із позовом до відповідача ТзОВ «Девелопмент Захід Груп» про стягнення вартості втраченого товару в сумі 277 815,00 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31 січня 2013 р. між ним та відповідачем було укладено договір суборенди приміщення НОМЕР_1, відповідно до умов якого, відповідач надав позивачу в тимчасове користування торгову площу (приміщення) у Торгово-виставковому центрі «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1.

Дані приміщення використовувались у відповідності до умов договору оренди, а саме позивач проводив у вказаному приміщенні виставки (експозиції) меблів українського виробника - фабрики ТзОВ «Ембавуд України».

В зв'язку з порушенням позивачем умов договору в частині сплати орендної плати, 31.08.2013р. між сторонами було укладено угоду про припинення з 12.09.2013р. чинності договору суборенди № 82/01 від 31.01.2013р.

Позивач стверджує, що у відповідності до умов передбачених п.6.4.5 договору, відповідач притримав належні позивачу речі та майно до погашення наявної заборгованості по орендній платі, шляхом не випуску з території, на якій розміщений об'єкт суборенди, і таким чином дане майно відповідач залишив в себе на відповідальне зберігання.

13.09.2013р. позивачем було складено Акт інвентаризації товарів, які належать йому та знаходяться в приміщенні орендованому відповідно до умов договору суборенди від 31.01.2013р. НОМЕР_1. Зокрема згідно даного акту вартість товару становить 277 815,00 грн. Відповідач підписати даний акт відмовився.

В позовній заяві позивач стверджує, що 17 вересня 2014 року ним було погашено заборгованість перед відповідачем, а відтак, згідно взятих на себе сторонами при підписанні договору суборенди зобов'язань (п.6.4.5) у відповідача виникло зобов'язання повернути майно відповідача на суму 277 815,00 грн., яке було залишене в нього на відповідальному збереженні.

Проте, зобов'язання щодо повернення майна позивачу, відповідач не виконав до даного часу.

Позивач зазначає, що відповідач реалізував зазначений товар та отримані кошти зарахував в рахунок погашення заборгованості яка існувала по договору суборенди від 31.01.2013р. НОМЕР_1. В підтвердження даних обставин позивач надав суду копії квитанцій "Приватбанку" за грудень 2013 року.

Окрім того, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на звіт про вартість майна, який складений 02.10.2015р. фізичною особою - підприємцем ОСОБА_9. Згідно даного звіту вартість майна притриманого відповідачем становить 277 815,00 грн. В звіті зазначено, що фізичною особою - підприємцем ОСОБА_9 особисто було оглянуто майно, яке є об'єктом оцінки.

Позивач зазначає, що відповідач реалізував належне позивачу майно ще в грудні 2013р., і йому не зрозуміло, яке майно оглядав оцінювач ОСОБА_9 в жовтні 2015 року, і де знаходилось майно в момент його огляду.

Відповідач заперечуючи позовні вимоги стверджує, що на виконання угоди від 31.08.2013р. про припинення з 12.09.2013р. чинності договору суборенди НОМЕР_1 від 31.01.2013р. об'єкт суборенди був повернутий суборендарем на підставі акту приймання-передачі від 13.09.2015р. В даному акті було зазначено, що об'єкт суборенди на момент приймання має задовільний стан та сторони один до одного претензій не мають.

Відповідно до п. 6.1.24 договору суборенди, позивач протягом 3 (трьох) днів з моменту припинення договору зобов'язаний був звільнити об'єкт суборенди від всіх належних йому товарів, майна, відокремлюваних поліпшень або модифікацій. Відповідачем не чинилось жодних перешкод в отриманні позивачем свого майна із суборендованої ним площі об'єкта суборенди. Спірне майно у володінні відповідача відсутнє.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що позиції сторін відносно того чи притримував відповідач належне позивачу майно після розірвання договору суборенди від 31.01.2013р. НОМЕР_1 є взаємно суперечливими, місцезнаходження спірного майна на час розгляду справи невідоме, а долучені сторонами докази не дають можливості суду повно та всебічно дослідити дані обставини.

Суд першої інстанції зазначив, що оскільки дані обставини не можуть бути встановлені та перевірені судом в межах даного судового провадження, суд прийшов до висновку про необхідність направлення матеріалів справи в прокуратуру Пустомитівського району Львівської області для перевірки наступних обставин:

- чи знаходиться спірне майно, перелічене в акті інвентаризації від 13.09.2013р. та Звіті про вартість майна в приміщенні торгового центру "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою: АДРЕСА_1?

- якщо в приміщеннях за зазначеною адресою спірне майно, перелічене в акті інвентаризації від 13.09.2013р. та Звіті про вартість майна відсутнє, необхідно встановити його місцезнаходження, підстави його переміщення та осіб, що здійснили переміщення.

- чи було спірне майно, перелічене в акті інвентаризації від 13.09.2013р. та Звіті про вартість майна реалізоване відповідачем після розірвання договору суборенди від 31.01.2013р. НОМЕР_1. Якщо так, то коли саме і куди були зараховані виручені з реалізації даного майна кошти?

- встановити де здійснював огляд спірного майна переліченого в Звіті про вартість майна оцінювач фізична особа - підприємець ОСОБА_9.

У зв'язку з направленням матеріалів справи слідчому органу, суд першої інстанції провадження у справі зупинив.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Про зупинення провадження у справі виноситься ухвала, яка в силу статті 86 ГПК України має, зокрема, містити мотиви її винесення з посиланням на норми чинного законодавства.

Стаття 79 Господарського процесуального кодексу України у пункті 2 частини 2 визначає, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. Господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках, зокрема, надсилання господарським судом матеріалів до прокуратури.

Слід відмітити, що Господарський процесуальний кодекс України передбачає два види зупинення провадження у справі: обов'язковий, зазначений в законі, за наявності якого господарський суд зобов'язаний зупинити провадження у справі (ч. 1 ст. 79 ГПК України), і факультативний, необов'язковий для господарського суду, який застосовується на його розсуд, зокрема, у випадках надсилання господарським судом матеріалів до прокуратури (п. 2 ч. 2 ст. 79 ГПК України).

Отже, необхідність такого зупинення господарський суд повинен обґрунтувати, оскільки надсилання матеріалів справи до прокуратури можливо також відповідно до ст.90 ГПК України.

Підставою зупинення провадження, відповідно до оскаржуваної ухвали, є факт надіслання копії матеріалів справи №914/3625/15 до Прокуратури Пустомитівського району Львівської області, що перешкоджає суду здійснювати розгляд справи по суті.

Однак, ані п. 2 ч. 2 ст. 79 ГПК України, ані ст. 90 ГПК України не пов'язують надіслання копії матеріалів справи до прокуратури та зупинення у зв'язку із цим провадження у справі саме з неможливістю з'ясувати певні обставини при вирішенні господарського спору.

Водночас, колегія суддів зазначає, що зупиняючи провадження в справі на підставі вищевказаної норми, суд першої інстанції в мотивувальній частині ухвали зазначив про необхідність направлення матеріалів справи до органів прокуратури з метою проведення перевірки та визначив на розгляд прокуратури наступне коло питань: чи знаходиться спірне майно, перелічене в акті інвентаризації від 13.09.2013р. та Звіті про вартість майна в приміщенні торгового центру "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою: АДРЕСА_1?; якщо в приміщеннях за зазначеною адресою спірне майно, перелічене в акті інвентаризації від 13.09.2013р. та Звіті про вартість майна відсутнє, необхідно встановити його місцезнаходження, підстави його переміщення та осіб, що здійснили переміщення; чи було спірне майно, перелічене в акті інвентаризації від 13.09.2013р. та Звіті про вартість майна реалізоване відповідачем після розірвання договору суборенди від 31.01.2013р. НОМЕР_1. Якщо так, то коли саме і куди були зараховані виручені з реалізації даного майна кошти?; встановити де здійснював огляд спірного майна переліченого в Звіті про вартість майна оцінювач фізична особа - підприємець ОСОБА_9.

Однак, суд першої інстанції залишив поза увагою, що в силу статей 43, 33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; при чому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Тобто, викладені норми покладають обов'язок доведення відповідних обставин на кожну з сторін та не передбачають жодних повноважень суду на отримання доказів, натомість, положення статей 38, 75 ГПК України передбачають витребування господарським судом доказів у разі їх недостатності та у випадку їх неподання - розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Зважаючи на викладене, вбачається, що при прийнятті оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд безпідставно поклав встановлення обґрунтованості позову на правоохоронний орган (прокуратуру Пустомитівського району Львівської області), замість вирішення справи за наданими сторонами доказами, передбаченими розділом V ГПК України,у зв'язку з чим колегія суддів доходить до висновку про відсутність правових підстав у господарського суду для зупинення провадження в справі.

За таких обставин, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали Господарський суд Львівської області не забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи, не надав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що його ухвала підлягає скасуванню.

Куючись ст.ст. 79, 99, 103-106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1.Апеляційну скаргу задоволити.

2.Ухвалу Господарського суду Львівської області від 15.12.2015 року у справі № 914/3625 скасувати. Справу передати до Господарського суду Львівської області на розгляд.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено та підписано 22.02.2016 року

Головуючий - суддя Скрипчук О.С.

Судді Данко Л.С.

Дубник О.П.