ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2016 року Справа № 904/9878/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії

суддів: головуючого судді Величко Н.Л. (доповідач)

суддів: Березкіної О.В., Подобєда І.М.

секретар судового засідання: Погорєлова Ю.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Слєпков М.С., довіреність №130 від 02.04.2015 р., представник;

представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

розглянувши матеріали апеляційної скарги публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2016 року у справі № 904/9878/15

За позовом: публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк", м. Київ

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Кривий Ріг

про стягнення 4 096,79 доларів США, що еквівалентно сумі 97295,63 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 11.11.2015р. та 4 995,24 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2016 року у справі № 904/9878/15 (суддя Євстигнеєва Н.М.) позов задоволено частково.

Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами у сумі 4 096 доларів США 79 центів, пеню у сумі 7 грн. 03 коп., витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 1 444 грн. 49коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що матеріалами справи доведено факт невиконання зобов'язання належним чином відповідно до умов договору. Порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій відповідно до вимог закону.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд рішення.

Не погодившись з зазначеним рішенням господарського суду, публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк", звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення пені та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ФОП ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» пеню за кредитним договором №113/03М2 від 27.04.2007р. станом на 30.11.15р. в загальній сумі 4 995,24 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги її заявник посилається на те, що пеня нарахована Банком у повній відповідності з кредитним договором (п. 5.3.) та положеннями ст. 232 ГК України - пеня нарахована тільки на зобов'язання по процентах, що виникли після 30.11.14р., тобто нараховувались не більше одного року до дати розрахунку.

Так, Банк не погоджується із висновком суду про те, що пеня повинна нараховуватися не на всю суму простроченої заборгованості, а на кожну суму нарахованих за місяць процентів, адже у кредитному договорі таких застережень не має. Тобто, застосований Банком підхід, коли базою нарахування пені є загальна сума простроченої заборгованості на дату початку періоду нарахування, повністю відповідає умовам кредитного договору. При цьому, з врахуванням ч. 6 ст. 232 ГК України та п. 5.3. кредитного договору, сума на яку нараховується пеня в розрахунку Банку обмежується сукупністю процентів за 12 місяців, що передують даті початку періоду нарахування.

Представник скаржника підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

3. Доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, представника у судове засідання не направив.

У судовому засіданні 22.02.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

4. Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський встановив наступні обставини:

27 квітня 2007 року між відкритим акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк" в особі начальника відділення №3 Дніпропетровської філії ВАТ АБ "Укргазбанк" (яке в подальшому змінило свою назву на публічне акціонерне товариство акціонерного банку "Укргазбанк") (Банк) та фізичною особою. - підприємцем ОСОБА_2 (позичальник) укладено кредитний договір №113/03/М2. (а.с. 09-11)

Відповідно до п. 1 укладеного договору, Банк надає позичальнику споживчий кредит в сумі 5 000,00доларів США на строк з 27 квітня 2007року по 25 квітня 2008 року із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 22,0% річних.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до виконання сторонами своїх зобов'язань в повному обсязі. Строк дії договору з моменту набрання ним юридичної сили по 25 квітня 2008 року (п.п.6.4., 6.5. кредитного договору).

Згідно п.3.1.1. кредитного договору Банк зобов'язується відкрити позичальнику позичковий рахунок НОМЕР_1 та видати кредит в сумі 5 000,00доларів США з позичкового рахунка НОМЕР_1 в Дніпропетровській філії ВАТ АБ "Укргазбанк" шляхом перерахування на поточний рахунок в день укладання цього договору.

Також, Банк зобов'язується:

- нараховувати проценти, застосовуючи метод "факт/факт", коли для розрахунку береться фактична кількість днів у місяці, та у році (365 або 366 днів) (п.3.1.6.);

- проценти нараховувати за користування кредитом позичальником за період від дня одержання окремих сум за кредитом до дня його погашення, Проценти нараховувати на залишок заборгованості за кредитом (п.3.1.7).

Відповідно до п.3.2.6. договору Банк має право на залишок простроченої заборгованості за простроченим кредитом процентів нарахувати, виходячи з 23,0% річних у валюті кредиту, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.

В свою чергу, за умовами п.3.3.1. договору позичальник зобов'язується:

- використати кредит на зазначені в п.1.1. даного договору цілі в строк з 27.04.2007 по 25.04.2008 в сумі 5 000,00доларів США та сплачувати заборгованість за кредитом згідно наступного графіка: у розмірі не менше 416,00 доларів США щомісячно, не пізніше передостаннього робочого дня місяця, починаючи з травня 2007 року, а з 25.04.2008 - 424,00долри США;

- сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно, виходячи з 22,0% річних у валюті кредиту з першого по десяте число місяця наступного за місяцем, в якому нараховуються відсотки;

- у разі виникнення простроченої заборгованості за простроченим кредитом сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки, встановленої п 3.2.11 цього договору, починаючи з дня виникнення цієї заборгованості.

Відповідно до п.5.3. договору за порушення строків (визначених в цьому договорі) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити Банку штрафні санкції (неустойку) в розмірі 0,1% річних, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачуються штрафні санкції (неустойка), обчисленої від суми простроченого платежу за кожен день прострочки виконання зобов'язань від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості.

На виконання умов кредитного договору Банк перерахував позичальнику грошові кошти у сумі 5 000,00 доларів США, що підтверджується копією меморіального ордеру №ТR.3353.1.18 від 27.04.2007. (а.с. 12)

Всупереч умовам кредитного договору зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів Позичальником (відповідачем) належним чином не виконувались.

У березні 2009 року позивач звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №113/03/М2 від 27.04.2007 та процентів за користування кредитними коштами.

17 листопада 2009 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №2-1799/2009 за позовом відкритого акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі відділення №3 Дніпропетровської філії ВАТ АБ "Укргазбанк" до ОСОБА_2 прийнято заочне рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ВАТ АБ "Укргазбанк" заборгованість щодо повернення кредитних коштів у розмірі 2 493,00 доларів США, що еквівалентно 19 196,10грн., заборгованість щодо сплати процентів за користування кредитом 221,94 долари США, що еквівалентно 1 708,94грн., а всього 2 714,94 долари США та судові витрати.

Як вбачається зі змісту цього рішення заборгованість була обчислена позивачем за станом на 08.10.2008.

Заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 листопада 2009 року набрало законної сили 29.12.2009.

25.01.2010 на виконання рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 листопада 2009 року був виданий виконавчий лист зі строком пред'явлення до виконання - 29.12.2012.

10.06.2015 державним виконавцем Дубовиком Олександром Михайловичем Саксаганського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції розглянута заява Банку про примусове виконання наказу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором та відрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1799/09 від 25.01.2010. Постановою про відкриття виконавчого провадження відповідачу надано строк для добровільного виконання виконавчого листа - до 17.06.2015.

В добровільному порядку в установлений державним виконавцем строк фізична особа-підприємець ОСОБА_2 свої зобов'язання не виконала.

5. Мотиви, з яких виходила апеляційна інстанція при винесенні постанови.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України,ст.526 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплати проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 листопада 2009 року у справі №2-1799/2009 (а.с. 15) встановлено, що Позичальник допустив порушення зобов'язань перед позивачем за Кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом у встановлені договором строки, станом на 08.10.2008 заборгованість становила у 2 493,00 доларів США. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України).

В матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем стягнутої за рішенням суду заборгованості.

Позивачем відповідно до умов договору нараховані проценти за користування кредитом за листопад 2015 року 47,13 доларів США, прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 09.10.2008 по 30.10.2015 складає 4 096,79 доларів США.

Відповідно до п.5.3. договору за порушення строків (визначених в цьому договорі) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити Банку штрафні санкції (неустойку) в розмірі 0,1% річних, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачуються штрафні санкції (неустойка), обчисленої від суми простроченого платежу за кожен день прострочки виконання зобов'язань від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості.

Посилаючись на положення частини шостої статті 232 Господарського кодексу України сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій (неустойки) за прострочення виконання зобов'язань (щодо стоків, визначених в цьому договорі, повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом) припиняється через один рік від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Позивач просить стягнути пеню за несвоєчасну сплату процентів у сумі 4 995,24грн. за період прострочки з 01.12.2014 по 30.11.2015.

Відповідно до положень ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України, умов п.5.3. кредитного договору позивач мав право нараховувати пеню починаючи з 01.12.2014 по 30.11.2015, тобто протягом року від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно розрахунку заборгованості по процентам, який надано позивачем до позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог, проценти за період з 01.12.2014 по 30.11.2015 нараховані у сумі:

за листопад 2014 року 47,13 доларів США (прострочка виникає з 11.12.2014);

за грудень 2014 року - у сумі 48,7 доларів США (прострочка виникає з 11.01.2015);

за січень 2015 року - у сумі 48,7 доларів США (прострочка виникає з 11.02.2015);

за лютий 2015 року - у сумі 43,99 доларів США (прострочка виникає з 11.03.2015);

за березень 2015 року - у сумі 48,7 доларів США (прострочка виникає з 11.04.2015);

за квітень 2015 року - у сумі 47,13 доларів США (прострочка виникає з 11.05.2015);

за травень 2015 року - у сумі 48,7 доларів США (прострочка виникає з 11.06.2015);

за червень 2015 року - у сумі 47,13 доларів США (прострочка виникає з 11.07.2015);

за липень 2015 року - у сумі 48,7 доларів США (прострочка виникає з 11.08.2015);

за серпень 2015 року - у сумі 48,7 доларів США (прострочка виникає з 11.09.2015);

за вересень 2015 року - у сумі 47,13 доларів США (прострочка виникає з 11.10.2015);

за жовтень 2015 року - у сумі 48,7 доларів США (прострочка виникає з 11.11.2015);

за листопад 2015 року - у сумі 47,13 доларів США (прострочка виникає з 11.12.2015).

Тобто зобов'язання відповідача щодо сплати нарахованих процентів за користування кредитом виникає з першого по десяте число місяця наступного за місяцем, в якому нараховуються відсотки, тому базою нарахування пені є саме проценти нараховані на суму боргу по кредиту за відповідний місяць.

В розрахунку пені базою нарахування пені вказана сума заборгованостей по процентам, яка мала місце з грудня 2014 року - 573,41 долари США, також зазначені суми - 622,11 долари США, 617,40 долари США, 526,28 долари США, 524,71 долари США, 620,54 долари США, що не відповідає вимогам ст.1,3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», згідно з яким розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу.

Отже, судом першої інстанції правомірно встановлено, що нарахування пені, відповідно до умов кредитного договору, необхідно здійснювати не на загальну суму заборгованості по процентах, а окремо по кожній сумі нарахованих процентів, від дня виникнення прострочення сплати процентів та здійснив перерахунок заявленої суми пені.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору по суті судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2016 року у справі №904/9878/15 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Н.Л. Величко

Суддя О.В. Березкіна

Суддя І.М. Подобєд