ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 рокуСправа № 912/5006/15
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Змеула О.А. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградпостач"

до Приватного підприємства "Технополюс-Кіровоград"

про стягнення 19 882,17 грн,

брав участь представник позивача ОСОБА_1, довіреність від 25.02.2015.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіровоградпостач" звернулося до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Приватного підприємства "Технополюс-Кіровоград" суми 19 882,17 грн заборгованості за договором поставки № 08/04 від 08.04.2015, із яких сума 11 650,00 грн основного боргу, сума 34,95 грн пені, сума 7 756,55 грн сорока процентів річних та сума 440,67 грн інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду від 25.12.2015 зазначену позовну заяву прийнято та порушено провадження в справі, яку призначено до розгляду в засіданні на 14.01.2016 о 14:20 год., сторін зобов'язано надати необхідні для розгляду справи матеріали.

Судове засідання призначене на 14.01.2016 у справі не відбулося внаслідок тимчасової непрацездатності судді Змеула О.А.

У зв'язку з відновленням працездатності справу ухвалою господарського суду від 19.01.2016 призначено до розгляду на 16.02.2016.

Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Ухвала господарського суду про порушення провадження у справі від 25.12.2015, яка направлялася на адресу відповідача: 25491, м. Кіровоград, вул. Мурманська, 13Д, що зазначена у позовній заяві, разом з конвертом повернута підприємством зв'язку за закінченням терміну зберігання.

За даними Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зробленого за електронним запитом господарського суду від 19.01.2016 за № 21621223, адреса місцезнаходження Приватного підприємства "Технополюс-Кіровоград", ідентифікаційний код 33316484, наступна: 25491, м.Кіровоград, вул. Мурманська, 13Д.

Ухвалу господарського суду від 19.01.2016 про призначення розгляду справи на 16.02.2016 та примірник ухвали про порушення провадження у справі від 25.12.2015 повторно направлено на вищезазначену адресу відповідача.

Втім, поштове відправлення з ухвалами суду від 25.12.2015 та від 19.01.2016 надсилалися на адресу відповідача, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, але підприємством зв'язку повернуто до господарського суду у зв'язку з закінченням терміну зберігання.

За змістом статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Виходячи з того, що ухвали про порушення провадження в справі та про призначення розгляду справи надсилалися на адресу місцезнаходження відповідача, то відповідач вважається належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач не надіслав суду відзиву на позовну заяву, пояснення по суті позову чи клопотання.

Згідно з ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні в справі докази, господарським судом встановлено нижченаведені обставини.

20.03.2015 між Приватним підприємством "Технополюс-Кіровоград" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоградпостач" (покупець) укладено договір поставки № 08/04.

За умовами договору в порядку та на умовах, визначених договором, постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупцю наступний товар:

- колесо робоче ВС-80 в кількості 4 шт.;

- вал ВС-80 в кількості 4 шт.;

- торцеве ущільнення в кількості 4 шт.;

- кільце ВС-80 0,30-0,36-86 в кількості 40 шт.;

- кільце ВС-80 235-240-36 в кількості 10 шт.;

а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар.

Загальна сума договору складає 11650,00 грн., в тому числі ПДВ 1941,67 грн.

Постачальник здійснює постачання товару в строк до 25.04.2015. Постачання товару від постачальника до покупця здійснюється силами та за рахунок постачальника.

Оплата здійснюється шляхом перерахування покупцем 100% вартості товару на розрахунковий рахунок постачальника протягом одного банківського дня з дати надання постачальником рахунку-фактури.

Договір вважається укладеним з моменту його підписання і діє до 01.05.2015, а в частині грошових зобов'язань - до повного їх виконання.

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками.

На виконання умов договору, згідно рахунку-фактури № ТК-0000027 від 08.04.2015 покупець здійснив попередню оплату товару, про що свідчить виписка з банківського рахунку, згідно документа № 9957 від 09.04.2015 здійснено оплату 11650,00 грн із призначенням платежу "Передплата за колеса робочі, вали, торц.ущільн, кільця 3г. рах.№ТК-27 від 08.04.2015, в т.ч. ПДВ 20% 1941,67 грн."

Постачальник умови договору поставку порушив, поставку товару не здійснив, у звязку з чим ТОВ "Кіровоградпостач" направив відповідачу претензію № 397 від 30.11.2015 з вимогою про повернення попередньої оплати. Отримання відповідачем претензії 03.12.2015 підтверджується підписом директора ОСОБА_2 та печаткою підприємства.

Постачальник не здійснив поставку товару та не повернув попередню оплату, у звязку із чим ТОВ "Кіровоградпостач" і звернулось до господарського суду із даним позовом.

Вирішуючи спір господарський суд враховує такі положення чинного законодавства.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від виконання певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (частина 2 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. ст. 655, 692 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з частиною першою статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обовязок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Позивач належно виконав свої зобовязання - здійснив попередню оплату товару, що встановлено господарським судом.

У відповідності до підпункту 2.1 договору постачальник зобовязаний поставити товар в строк до 25.04.2015.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази поставки відповідачем товару у строк до 25.04.2015, що є порушенням Договору.

Частиною другою статті 693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Так, претензією № 397 від 30.11.2015 позивач просив відповідача повернути кошти в розмірі 11650,00 грн.

Враховуючи викладені обставини, позивач має всі правові підстави вимагати повернення попередньої оплати у звязку із непоставкою, у встановлений договором строк, товару.

Позовні вимоги у частині стягнення основної заборгованості, що є поверненням попередньої оплати, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Позивач просить стягнути з відповідача також суму 34,95 грн пені, суму 7 756,55 грн сорока процентів річних та суму 440,67 грн інфляційних втрат.

Так, позивач просить господарський суд стягнути з ПП "Технополюс-Кіровоград" 34,95 грн пені, яка нарахована згідно пункту 5.1 договору, відповідно до якого у разі несвоєчасної поставки товару в термін передбачений п. 2.1 договору постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,3% від вартості непоставленого товару.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Господарським судом встановлено факт невиконання відповідачем господарського зобов'язання щодо поставки товару.

Згідно з частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що позивач має право згідно норм чинного законодавства стягувати неустойку за непоставку товару.

Оскільки позивач просить стягнути пеню за невиконання відповідачем зобов'язань щодо поставки товару, тобто не грошового зобов'язання, то обмеження розміру пені, передбачені статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", не застосовуються.

Господарський суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 34,95 грн, що нарахована в розмірі 0,3% від вартості непоставленого товару - 11650,00 грн.

Відповідно до п. 5.4 договору у випадку необґрунтованої відмови постачальника від виконання договірних зобов'язань, а також, якщо строк невиконання зобов'язань за цим договором з боку постачальника триває більше 10 календарних дні, - постачальник зобов'язаний протягом двох банківських днів з дати відмови (або після спливу вказаних десяти календарних днів) повернути покупцю суму проведеної передоплати з урахуванням індексу інфляції та сорока відсотків річних за кожен день користування (перебування у постачальника) цими грошовими коштами покупця (з дати здійснення передплати до дати фактичного повернення коштів).

У відповідності до підпункту 2.1 договору постачальник зобовязаний поставити товар в строк до 25.04.2015, тобто 10 календарних днів прострочення поставки спливає 04.05.2015.

Позивач правомірно вимагає від відповідача сплати інфляційних втрат та сорок процентів річних.

За обґрунтованим розрахунком позивача сума інфляційних втрат за період з травня 2015 року по листопад 2015 року нараховані на суму основної заборгованості 11650,00 грн становить 440,67 грн, що підлягає задоволенню повністю.

Поряд з цим, позивачем нараховано суму сорока процентів річних за період з 26.04.2015 по 30.04.2015 включно, що обчислена на суму основної заборгованості 11650,00 грн, що становить 159,59 грн; за період прострочення з 01.05.2015 по 30.11.2015 на суму основної заборгованості 11650,00 грн, що становить 6830,88 грн; за період прострочення з 01.12.2015 по 24.12.2015 на суму основної заборгованості 11650,00 грн, що становить 766,08 грн; загальна сума сорока процентів річних становить 7756,55 грн. Однак розрахунок позивача містить арифметичні помилки, тому господарським судом зроблено перерахунок.

За перерахунком господарського суду сорок процентів річних за період з 26.04.2015 по 24.12.2015, нараховані на суму 11650,00 грн попередньої оплати, становлять 3102,41 грн.

Таким шляхом господарський суд дійшов до висновку про те, що вимогу про стягнення сорока процентів річних слід задовольнити частково на суму 3102,41 грн.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з Приватного підприємства "Технополюс-Кіровоград" підлягають задоволенню частково, а саме з відповідача стягується сума 11650,00 грн основної заборгованості, сума 34,95 грн пені, сума 3102,41 грн сорока процентів річних, сума 440,67 грн інфляційних втрат.

Згідно з положеннями ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача повністю, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій, своє зобов'язання щодо поставки товару відповідач не виконав.

У засіданні господарського суду оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись статтями 44, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградпостач" задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Технополюс-Кіровоград" (місцезнаходження: 25491, м. Кіровоград, Кіровський район, вул. Мурманська, буд. 13-Д, ідентифікаційний код 33316484) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградпостач" (місцезнаходження: 25491, м. Кіровоград, вул. Мурманська, буд. 9, ідентифікаційний код 37168244) 11650,00 грн основної заборгованості, 34,95 грн пені, 3102,41 грн сорока процентів річних, 440,67 грн інфляційних втрат, а також 1218,00 грн витрат зі сплати судового збору.

У решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Повне рішення складено 22.02.2016.

Суддя О.А. Змеул