ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

24.02.2016р. Справа № 905/415/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Бойко І.А. при секретарі судового засідання Бояровій К.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Екоіллічпродукт», Донецька область, м. Маріуполь

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «МК «АЗОВСТАЛЬ», Донецька область, м. Маріуполь

про: стягнення заборгованості у розмірі 117327,52 грн.

За участі представників:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю №1 від 11.01.2016р.

від відповідача: не з`явився.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Екоіллічпродукт», Донецька область, м. Маріуполь, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства «МК «АЗОВСТАЛЬ», Донецька область, м. Маріуполь, про стягнення заборгованості у розмірі 117327,52 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 03.02.2016р. порушено провадження у справі №905/415/16, та призначено справу до розгляду на 24.02.2016р.

Через офіційну електронну пошту господарського суду Донецької області від відповідача надійшло клопотання №09-9/14 від 19.02.2016р. про припинення провадження по справі №905/415/16 на підставі п.5. ст. 80 ГПК України.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

26.03.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Екоіллічпродукт» (надалі Постачальник) та Публічним акціонерним товариством «МК «АЗОВСТАЛЬ» (надалі Покупець) був укладений договір №089лм/1ИЛ, відповідно до якого Постачальник зобовязується передати, а Покупець прийняти і оплатити обладнання (надалі Товар) на умовах, передбачених цим договором. (п.1.1. Договору).

Умовами п.10.5. Договору (в редакції додаткової угоди №1 від 18.08.2015р.), строк дії договору до 31.12.2015р. Сплив строку дії цього Договору не звільнює сторони від виконання прийнятих на себе зобовязань (в тому числі гарантійних) по цьому Договору.

Умовами п.2.1. Договору, кількість, номенклатура товару зазначається в специфікаціях до цього договору, що є його невідємною частиною.

Згідно п.2.2. Договору, Покупець має право в односторонньому порядку відмовитись від придбання всіх або частини товару шляхом направлення Постачальнику відповідного повідомлення з переліком ресурсів, від поставлення яких він відмовився, не пізніше двох робочих днів до дати поставки товару, зазначених в повідомленні.

Відповідно п.3.1. Договору визначено, що поставка товару здійснюється видами транспорту зазначеного в специфікаціях. Постачальник зобовязується поставити ресурси на умовах поставки, що зазначені в специфікаціях відповідно до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс» в редакції 2000р.

Умовами п.3.2. Договору, строки поставки товару зазначаються в специфікаціях.

Пунктом 4.1. Договору встановлено, що поставка товару здійснюється за цінами, що визначені відповідно до умов поставки, зазначені в специфікаціях та вміщують у себе усі податки, збори та інші обовязкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати Постачальника, що повязані з постачанням товару.

В позовній заяві позивач вказує на те, що на виконання умов Договору №089лм/1ИЛ від 26.03.2013р. згідно до Специфікації №2 від 18.08.2015р. до договору №089лм/1ИЛ від 26.03.2013р. Взяті відповідачем зобов'язання щодо строків оплати, визначених у Специфікаціях відповідачем не виконано.

Направлена на адресу відповідача претензія №701 від 30.10.2015р. залишена без відповіді та виконання.

Предметом судового розгляду по справі №905/415/16 є стягнення з відповідача заборгованості та за порушення відповідачем договірних зобов'язань штрафних санкцій за Договором №089лм/1ИЛ від 26.03.2013р., що разом становить у розмірі 117327,52 грн.

Відповідно до п.9.2. Договору №089лм/1ИЛ від 26.03.2013р., якщо спори і розбіжності, які виникли у звязку з даним Договором або стосуються його укладення, зміни, виконання, порушення, розірвання, недійсності не будуть врегульовані шляхом переговорів їх розвязання здійснюється у відповідності з матеріальним правом України наступним чином:

- спори, майнові вимоги за якими, перевищують еквівалент 10000 доларів США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на дату виникнення вимог) за основною сумою зобовязань вирішуються в господарських судах України (згідно з чинним законодавством України);

- спори, майнові вимоги за якими не перевищують еквівалент 10000 доларів США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на дату виникнення вимог) за основною сумою зобовязань вирішується в Регіональному Третейський суд України при Асоціації «Регіональна правова група» (відповідно до регламенту зазначеного суду, рішення якого є остаточним і обовязковим для сторін і підлягає виконанню сторонами в строки, зазначені в рішенні суду).

У даному випадку заявлена сума не перевищує 10000 доларів США та з урахуванням третейського застереження сторона такого договору повинна звертатися для вирішення спору до третейського суду.

У своєму відзиві на позов Відповідач звертав увагу суду про зазначені умови Договору та наполягав на розгляді спору згаданим третейським судом, заперечуючи, таким чином проти розгляду спору господарським судом.

Згідно ч.1. ст. 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 4, 7 ст. 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Відповідно до ч.2. ст. 12 ГПК України підвідомчий господарським судам спір може бути передано сторонами на вирішення третейського суду (арбітражу), крім спорів про визнання недійсними актів, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб, та спорів, у справах, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Тобто, підписавши Договір №089лм/1ИЛ від 26.03.2013р. із третейським застереженням, Сторони погодили, якщо спори і розбіжності, які виникли в зв'язку з даним Договором або стосуються його укладання, зміни, виконання, порушення, розірвання, недійсності не будуть врегульовані шляхом перегорів і майнові вимоги за якими не перевищують еквівалент 10000 доларів США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на дату виникнення вимог) за основною сумою зобов'язань, їх розв'язання здійснюється у відповідності з матеріальним правом України Регіональним Третейським судом України при Асоціації «Регіональна правова група». Згадана третейська угода Сторонами не змінена та не визнана недійсною.

Відповідно до п.5. ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду.

Виходячи з приписів п.4.2.3. Постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції» у випадку якщо Відповідач з посиланням на третейську угоду, яка є чинною, не визнавалася недійсною і може бути виконана, наполягає на вирішенні спору саме третейським судом, господарський суд має припинити провадження у справі на підставі пункту 5 частини 1 статті 80 ГПК України. При цьому третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права на захист своїх прав.

За таких обставин, суд припиняє провадження по справі №905/415/16 на підставі п.5. ст. 80 ГПК України.

Позивачем на підтвердження сплати судового збору за подання до господарського суду Донецької області позовної заяви майнового характеру, було надане платіжне доручення №366 від 19.01.2016р. на суму 1759,92 грн., яке містить напис, підписи працівників кредитної установи з печаткою такої установи про зарахування судового збору до Державного бюджету України.

Відповідно до п.5. ч.1. ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За таких обставин, сплачений платіжним дорученням №366 від 19.01.2016р. судовий збір підлягає поверненню відповідно до приписів п.5. ч.1. ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи вищевикладене та керуючись, п.5. ч.1. ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. п.5. ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд, -

УХВАЛИВ:

Припинити провадження по справі №905/415/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Екоіллічпродукт», Донецька область, м. Маріуполь до відповідача, Публічного акціонерного товариства «МК «АЗОВСТАЛЬ», Донецька область, м. Маріуполь про стягнення заборгованості у розмірі 117327,52 грн.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Екоіллічпродукт» (87506, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Свободи, буд. 20; ) з Державного бюджету України суму судового збору у розмірі 1759,92 гривень, сплаченого відповідно до платіжного доручення №366 від 19.01.2016р.

Додаток: оригінал платіжного доручення №366 від 19.01.2016р.

Суддя І.А. Бойко

Вик. помічник судді Буховець С.А.

т.050-144-78-99