ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2016 р. Справа № 926/798/13

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді М.І. Хабіб

суддів О.В. Зварич

ОСОБА_1

при секретарі Карнидал Л.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Чернівцігаз, вих.№05/04 від 18.01.2016 (вх.№01-02/542/16 від 01.02.2016)

на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 15.01.2016 у справі № 926/798/13 про відновлення пропущеного строку на предявлення до виконання наказу Господарського суду Чернівецької області від 10.10.2013 №926/798/13, виданого на виконання рішення суду у справі №926/798/13

Стягувач : Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

Боржник: Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Чернівцігаз, м. Чернівці

за участю представників:

стягувача: не з'явився ( належно повідомлений);

боржника:ОСОБА_2П.( дов. № 01/375 від 12.02.2016)

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 ПАТ НАК «Нафтогаз України» звернулося до Господарського суду Чернівецької області з заявою про відновлення пропущеного строку для предявлення наказу Господарського суду Чернівецької області від 10.10.2013 №926/798/13 до виконання. Заява обгрунтована тим, що 30.07.2014 боржник частково виконав наказ шляхом перерахування на користь стягувача 15 228, 11 грн судового збору і згідно з п.2 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про виконавче провадження» строк предявлення наказу до виконання перервався. Заявник вказує, що 22.05.2015 він предявляв наказ до виконання до Першотравневого відділу ДВС Чернівецького МУЮ, який виніс постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з підстав пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання. Вказує, що повторно предявив судовий наказ до виконання, однак йому відмовлено у відкритті виконавчого провадження у звязку з пропуском встановленого строку.

Посилаючись на ст.ст. 53,119 ГПК України, постанову пленуму Вищого господарського суду України №11 «Про деякі питання практики застосування розділу XІІ Господарського процесуального кодексу України», просить відновити пропущений строк для предявлення наказу до виконання.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 15.01.2016 у справі №926/798/13 (суддя Миронюк С.О.) відновлено пропущений строк для предявлення наказу Господарського суду Чернівецької області від 10.10.2013 №926/798/13 до виконання.

Ухвала суду обгрунтована ст. ст. 6, 19 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 124,125 Конституції України, ст.ст.115, 116, 119 ГПК України, п.2 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про виконавче провадження», постановою пленуму Вищого господарського суду України №11 «Про деякі питання практики застосування розділу XІІ Господарського процесуального кодексу України», п. 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-8/123 від 15.03.2007 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у відповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році», п. 6 розяснень Вищого господарського суду України №04-5/366 від 28.03.02 «Про деякі питання практики розділу XІІ Господарського процесуального кодексу України», рішенням Конституційного Суду України від 26.06.2013 №5-рп/2013 та рішеннями ЄСПЛ «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти Україні», «ПМП «Фея» та інші проти України», «Шмалько проти України».

При прийнятті ухвали суд першої інстанції виходив з того, що предявляючи наказ №926/798/13 від 10.10.2013 до виконання, стягувач - ПАТ НАК «Нафтогаз України» в заяві №14/2-962 від 22.05.2015 вказав на те, що судове рішення частково виконане боржником шляхом перерахування 30.07.2014 на користь стягувача 15 228, 11 грн судового збору, до заяви додав докази частково виконання. Суд вказав, що на підставі п.2 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про виконавче провадження» строк для предявлення виконавчого документа до виконання перервався, перебіг строку для предявлення наказу поновився і наказ міг бути предявлений до виконання до 31.07.2015, однак у відкритті виконавчого провадження було відмовлено. Стягувач оскаржив дії органу ДВС в судовому порядку. Постановою Вищого господарського суду України від 30.12.2015 скасовано ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду про відхилення скарги стягувача на дії та постанову ДВС про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №47913772 від 22.06.2015. Визнано незаконними дії Першотравневого відділу ДВС Чернівецького МУЮ щодо відмови у відкритті виконавчого провадження за заявою стягувача, а постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №47913772 від 22.06.2015 визнана недійсною.

Таким чином, суд дійшов висновку, що встановлений строк для предявлення наказу до виконання пропущений стягувачем з поважних причин, у звязку з чим підлягає відновленню.

Боржник ПАТ по газопостачанню на газифікації «Чернівцігаз» не погодився з прийнятою ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити ПАТ НАК «Нафтогаз України» у задоволенні заяви про відновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання.

Скаржник зазначає, що 27.03.2015 стягувач вже звертався із заявою про відновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання, проте ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 07.05.2015 було відмовлено у задоволенні вказаної заяви, тому вважає заяву стягувача безпідставною, оскільки суд вже розглянув по суті питання щодо предявлення стягувачем наказу до виконання, ухвала набрала законної сили і відсутні підстави для задоволення його повторної заяви.

В доповненні до апеляційної скарги від 05.02.2016 № 05/12, яке надійшло до суду 15.02.2016, скаржник (боржник) зазначає, зокрема, що на момент звернення стягувача до суду із заявою про відновлення пропущеного строку ще не було постанови Вищого господарського суду України від 30.12.2015, тому вважає посилання суду першої інстанції на цю постанову неправомірним.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи та вимоги, викладені в апеляційній скарзі та в доповненні до апеляційної скарги, просив скасувати ухвали суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити у відновленні пропущеного строку для предявлення наказу до виконання.

Представник стягувача в судове засідання не зявився, подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких спростовує доводи скаржника та вказує на різні підстави звернення із заявами про відновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання. Просить залишити ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 15.01.2016 у справі №926/798/13 без змін, а скаргу боржника без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Згідно з ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення .

В силу ст. 22 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавчі документи, зокрема судові накази, можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, наказ від 10.10.2013 №926/798/13 був виданий судом на примусове виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 24.09.2013 у справі №926/798/13, яким позов ПАТ НАК «Нафтогаз України» до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» про стягнення 777 509,18 грн задоволено частково. Присуджено до стягнення з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» на користь ПАТ НАК «Нафтогаз України» 151 619,77 грн пені, 136 695,44 грн штрафу, 2 111 грн інфляційних втрат, 83 525,16 грн 3% річних та 15 228,11 грн судового збору. Назване рішення залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 07.11.2013 та постановою Вищого господарського суду України від 08.01.2014.

Строк предявлення цього наказу до виконання встановлений протягом одного року, тобто по 10.10.2014 (том 1, а.с. 82).

13.02.2014 ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» звернулося до Господарського суду Чернівецької області з заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню (том 1, а.с. 159).

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 27.02.2014 у справі №926/798/13 відмовлено у задоволенні заяви ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.05.2014 ухвалу Господарського суду Чернівецької області 27.02.2014 у справі №926/798/13 залишено без змін, а апеляційну скаргу ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» без задоволення.

Матеріалами справи підтверджено (платіжним дорученням №128 від 24.07.2014 та випискою АТ «Ощадбанк» від 30.07.2014 (том 2, а.с. 17, 45) та не заперечується скаржником, що боржник ( скаржник) перерахував на користь стягувача 15 228, 11 грн судового збору для укладення мирової угоди згідно з службовою запискою від 23.07.2104.

В подальшому боржник надіслав ПАТ НАК «Нафтогаз України» листа вих. № 03/2310-1 від 31.07.2014, в якому уточнив та просив вважати правильним призначення платежу в платіжному дорученні №128 від 24.07.2014 на загальну суму 15 228, 11 грн судовий збір, присуджений до стягнення рішенням Господарського суду Чернівецької області від 24.09.2013 у справі №926/798/13.(том 2, а.с. 47).

Відповідно до п.2 ч.1ст.23 ЗУ «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються частковим виконанням рішення боржником.

Частиною 2 названої статті встановлено, що після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Отже, як вірно вказав суд першої інстанції, у звязку з частковим виконанням рішення боржником строк предявлення наказу до виконання перервався, перебіг строку для предявлення наказу до виконання поновився і з 31.07.2014 розпочався новий річний строк для предявлення наказу до виконання. Відтак наказ міг бути предявлений до виконання до 31.07.2015.

В межах строку предявлення наказу до виконання ПАТ НАК «Нафтогаз України» звернулося до Першотравневого відділу ДВС Чернівецького МУЮ із заявою (вих. №14/2-962в від 22.05.2016) про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу суду від 10.10.2013 №926/798/13 та стягнення з боржника 151 619,77 грн пені, 136 695,44 грн штрафу, 2 111 грн інфляційних втрат, 83 525,16 грн 3% річних. При цьому в заяві стягувач вказав про часткове виконання боржником рішення суду в частині сплати 15 228, 11 грн судового збору та додав до заяви відповідні докази (т.2, а.с. 35-37, 51).

22.06.2015 державним виконавцем Першотравневого відділу ДВС Чернівецького МУЮ ОСОБА_3 винесено постанову №47913772 про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» у звязку з пропуском встановленого строку для предявлення виконавчого документа до виконання (т. 2, а.с. 13).

01.07.2015 ПАТ НАК «Нафтогаз України» оскаржило в судовому порядку дії органу ДВС, просило визнати незаконними дії Першотравневого відділу ДВС Чернівецького МУЮ щодо відмови у відкритті виконавчого провадження та визнати недійсною постанову від 22.06.2015 ВП №47913772 про відмову у відкритті виконавчого провадження (т.2, а.с. 5-7).

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 03.09.2015 у справі №926/798/13 скаргу ПАТ НАК «Нафтогаз України» відхилено. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 03.09.2015 у справі №926/798/13 залишено без змін, а апеляційну скаргу ПАТ НАК «Нафтогаз України» без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.12.2015 у справі №926/798/13 задоволено касаційну скаргу ПАТ НАК «Нафтогаз України». Скасовано постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 та ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 03.09.2015 у справі №926/798/13. Прийнято нове рішення, яким задоволено скаргу ПАТ НАК «Нафтогаз України», визнано дії Першотравневого відділу ДВС Чернівецького МУЮ щодо відмови у відкритті виконавчого провадження ВП №47913772 незаконними, а постанову від 22.06.2015 про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №47913772 недійсною.

При цьому підставою скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій Вищий господарський суд України у своїй постанові від 30.12.2015 вказав часткове виконання боржником рішення суду, у звязку з чим строк предявлення наказу до виконання перервався та поновився і наказ міг бути предявлений стягувачем до виконання до 31.07.2015.

02.10.2015 наказ був повторно предявлений до виконання до Першотравневого відділу ДВС Чернівецького МУЮ, проте постановою ВП №48913143 від 06.10.2015 відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі п.1 ч.1ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» у звязку з пропуском строку предявлення наказу до виконання.

Відповідно до частини 1 ст.24 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.

Поряд з тим частиною 2 названої статті встановлено, що стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

На підставі викладеного апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що строк предявлення наказу до виконання пропущений стягувачем з поважних причин, оскільки причиною пропуску строку була неправомірна відмова органу ДВС у відкритті виконавчого провадження з виконання наказу, який перший раз був предявлений до виконання згідно із заявою стягувача від 22.05.2015 в межах встановленого строку, що встановлено постановою Вищого господарського суду України від 30.12.2015 у справі №926/798/13.

Посилання скаржника (боржника) на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 07.05.2015 про відмову у задоволенні заяви стягувача від 27.03.2015 про відновлення пропущеного строку на предявлення наказу до виконання не можуть братися до уваги, оскільки, як вказано вище, з 31.07.2014 розпочався новий річний строк предявлення наказу до виконання, відтак наказ міг бути предявлений до виконання до 31.07.2015. Тобто, на момент винесення ухвали суду від 07.05.2015 новий строк предявлення наказу до виконання не закінчився, в межах якого наказ був предявлений стягувачем до виконання. Однак через неправомірні дії органу ДВС наказ не був прийнятий до виконання, а оскарження стягувачем неправомірних дій органу ДВС в судовому порядку мало наслідком сплив строку предявлення наказу до виконання. Крім того, підстави звернення стягувача із заявами про поновлення пропущеного строку були різними, зокрема, у першій заяві стягувач вказував на розгляд судом заяви боржника про визнання наказу таким, що підлягає виконанню, в задоволенні якої суд відмовив (постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.05.2015 залишено без змін ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 27.02.2014 про відмову у задоволенні заяви боржника про визнання наказу №926/798/13 від 10.10.2013 таким, що підлягає виконанню).

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника про неправомірність посилання суду першої інстанції на постанову Вищого господарського суду України від 30.12.2015 у справі №926/798/13, оскільки на момент винесення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали (15.01.2016) постанова від 30.12.2015 у справі №926/798/13 вже була прийнята Вищим господарським судом України, тому суд першої інстанції виніс ухвалу з урахуванням названої постанови Вищого господарського суду України.

З огляду на викладене колегія суддів апеляційного господарського вважає ухвалу суду першої інстанції про відновлення пропущеного строку на предявлення наказу до виконання правомірною та обґрунтованою.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст.ст. 33,34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що скаржником не доведено, доказів не подано наявності підстав, передбачених ст. 104 ГПК України, для скасування чи зміни ухвали та для задоволення апеляційної скарги.

Судовий збір, сплачений скаржником при поданні апеляційної скарги, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, 103, 105, 106, 119 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 15.01.2016 у справі № 926/798/13 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.Справу повернути до місцевого господарського суду.

Постанова підписана 17.02.2016

ОСОБА_4 Хабіб

Суддя О.В. Зварич

Суддя Я.О. Юрченко