ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.02.16р. Справа № 904/5294/15
За позовом Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради, м. Павлоград Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сізам", м. Нікополь Дніпропетровської області

за участю Павлоградського міжрайонного прокурора, м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення 404 700 грн. 00 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 в.о начальника управління, розпорядження від 04.12.2015р. № 1059-к;

ОСОБА_2 - начальник управління, розпорядження від 01.02.2013р. №54-К (був присутній у судових засіданнях 04.08.2015р. та 06.08.2015р.);

ОСОБА_3- представник, дов. від 07.09.2015р. №2 (був присутній у судовому засіданні 10.11.2015р.);

ОСОБА_4 в.о начальника управління, розпорядження від 22.01.2016р. №3-в (був присутній у судових засіданнях 28.01.2016р. та 04.02.2016р.);

від відповідача: ОСОБА_5 - представник, дов. від 20.07.2015р. №б/н (був присутній у судових засіданнях 21.07.2015р., 04.08.2015р., 06.08.2015р., 03.11.2015р., 28.01.2016р. та 04.02.2016р.);

ОСОБА_6 - представник, дов. від 03.08.2015р. б/н (був присутній у судових засіданнях 04.08.2015р. та 06.08.2015р.)

ОСОБА_7 - представник, дов. від 09.11.2015р.№27 (був присутній у судовому засіданні 10.11.2015р.).

від прокурора: Білий А.О. - прокурор Павлоградської місцевої прокуратури, посвідчення від 03.12.2014р. №030646, дов. від 25.01.2016р. № 94-249вих16;

ОСОБА_8 - старший прокурор Павлоградської міжрайонної прокуратури, дов. від 09.11.15р. №64-3901вих15, посв. від 06.09.12р., №002901 (був присутній у судовому засіданні 10.11.2015р.).

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача 404 700 грн. 00 коп. - коштів, які були сплачені відповідно до Договору від 06.12.2013р. №258 про закупівлю товару за державні кошти, укладеного між сторонами та який було визнано недійсним відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.04.2015р. у справі №904/8322/14.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що: - 06.12.2013р. між позивачем та відповідачем було укладено договір №258 про закупівлю товару за державні кошти; - за вказаним договором позивачем було здійснено передоплату у розмірі 404 700 грн. 00 коп. бюджетними коштами; - постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.04.2015р. зазначений договір було визнано недійсним.

Відповідач у письмових поясненнях (вх. №47163/15 від 21.07.2015р.) проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що: - твердження позивача про невиконання робіт відповідачем не відповідає дійсності, оскільки виконання робіт підтверджується актом від 26.08.2014р. №1 здачі-приймання виконаних робіт; - наслідки визнання договору недійсним, які передбачені частиною 1 статті 208 та частиною 3 статті 228 Цивільного кодексу України, можуть бути застосовані тільки якщо договір був визнаний недійсним на підставі частини 1 статті 207 Цивільного кодексу України; - постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.04.2015р. укладений договір визнано недійсним як такий, що не відповідає вимогам закону; - оскільки відповідач виконав роботи за договором, вартість цих робіт підлягає оплаті, тому сплачені позивачем кошти не можуть бути повернені; - вимоги зі сторони позивача щодо застосування наслідків недійсності правочину відсутні; - вимоги позивача не відповідають встановленим способам захисту цивільних прав.

Прокурор у поясненнях (вх.№73887/15 від 10.07.2015р.) щодо позовних вимог зазначає про те, що: - проектна документація зі "Створення комплексної та ефективної системи поводження з твердими побутовими відходами на території субрегіону Західний - Донбас" розроблена невстановленими особами та за відсутності відповідних дозвільних документів; - метою її створення стало привласнення бюджетних коштів і завдання тим самим шкоди інтересам держави, а відтак позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а кошти в розмірі 404 700 грн. мають бути повернені до бюджету.

Відповідач у письмових поясненнях (вх. №4595/16 від 26.01.2016р.) вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не можуть бути задоволені, оскільки: - відповідачем було виконано роботи за договором на суму 404 600 грн. 00 коп., що документально підтверджується; - акт приймання-здачі виконаних робіт від 26.08.2014р. №1 був підписаний ОСОБА_6, яка мала довіреність на право здійснення таких дій; - оскільки ОСОБА_9 був директором Товариства з обмеженою відповідальністю „Сізам, під час складання акту його прізвище було вказано машинально, тому даний факт не може бути підставою для того, щоб стверджувати про відсутність факту виконання робіт за договором; - позивач, підписавши акт приймання-здачі виконаних робіт, підтвердив факт виконання робіт по договору на суму 404 700 грн. 00 коп.; - вимоги позивача про застосування наслідків, передбачених частиною 3 статті 228 Цивільного кодексу України, частиною 1 статті 208 Господарського кодексу України є безпідставними; - оскільки відповідачем виконано роботи на суму 404 700 грн. 00 коп., сплачені позивачем кошти не можуть бути повернені.

Позивач у письмових поясненнях (вх. №6966/16 від 04.02.2016р.) на позовну заяву просить призначити додаткову будівельно-технічну експертизу з питань: - яка фактична вартість проектних робіт по обєкту „Створення ефективної системи поводження з твердими побутовими відходами на території субрегіону Західний Донбас?; - чи відповідає проектно-кошторисна документація вимогам нормативних документів, чинних на території України в галузі будівництва?; - чи відповідає кількість наданих документів згідно акту виконаних робіт №1 від 26.08.2014 року у відсотковому еквіваленті дійсно наданим?

Суд не вбачає підстав для призначення у справі додаткової судової експертизи, оскільки:

- судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування (пункт 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року N 4 „Про деякі питання практики призначення судової експертизи);

- як вбачається питання, запропоновані позивачем, не входять до предмету доказування у справі №904/5294/15.

Прокурор Павлоградської місцевої прокуратури у клопотанні (вх. №6975/16 від 04.02.2016р.) просить витребувати від відповідача належним чином засвідчені копії документів, які підтверджують або спростовують наявність у гр. ОСОБА_6 повноважень на представництво інтересів відповідача із правом підпису офіційних документів.

Суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання прокурора, оскільки:

- згідно з частинами 1, 2 статті 38 Господарського процесуального кодексу України сторони або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів; у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація, 4) обставини, які можуть підтвердити цей доказ;

- прокурором не надано до господарського суду доказів на підтвердження того, що він звертався до відповідача з вимогою про надання йому зазначених документів, а йому було відмовлено в їх наданні.

Відповідач у клопотанні (вх. №8965/16 від 15.02.2016р.) про перенесення розгляду справи, що надійшло засобами електронного звязку, просить перенести розгляд справи на інший час.

Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, оскільки:

- як вбачається ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2016р. у справі №904/5294/15 строк вирішення спору було продовжено до 15.02.2016р.;

- отже, строк вирішення спору спливає 15.02.2016р.;

- відповідно до пункту 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору,

- суд не обмежує кола осіб, які можуть бути представниками у суді, а розгляд справи вже відкладався за клопотанням та у звязку з неявкою відповідача;

- тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Оригінали документів, оглянуті у судових засіданнях, відповідають копіям, залученим до матеріалів справи.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу за допомогою технічних засобів представниками сторін та прокурора заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, прокурора, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2015р. у справі №904/8322/14 за позовом Павлоградського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Павлоградської міської ради до відповідача-1: Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сізам", за участю у справі Прокурор м. Дніпропетровська Дніпропетровської області про скасування рішення, визнання недійсною процедури закупівлі та визнання недійсним договір про закупівлю товару за державні кошти № 258 від 06.12.2013 року у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі; стягнено з Павлоградської міської ради до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у сумі 4 872 грн. 00 коп.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.04.2015р. рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2015р. у справі №904/8322/14 скасовано; позов Павлоградського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області задоволено; визнано недійсним рішення комітету з конкурсних торгів УКГБ Павлоградської міської ради, оформлене протоколом про розкриття пропозицій конкурсних торгів (кваліфікаційних пропозицій, цінових пропозицій) № 46 від 10.10.2013 р.; визнано недійсним рішення комітету з конкурсних торгів УКГБ Павлоградської міської ради, оформлене протоколом про допуск до оцінки конкурсних пропозицій учасників засідання тендерного комітету УКГБ Павлоградської міської ради № 58 від 06.11.2013 р.; визнано недійсним рішення комітету з конкурсних торгів УКГБ Павлоградської міської ради, оформлене протоколом оцінки пропозицій конкурсних торгів ( цінових пропозицій ) № 51 від 06.11.2013 р. щодо вибору переможця торгів; визнано недійсним договір про закупівлю товару за державні кошти ( створення проекту комплексної ефективної системи поводження з твердими побутовими відходами на території субрегіону Західний Донбас) № 258 від 06.12.2013 р.; стягнено з Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради Дніпропетровської області в дохід державного бюджету України 2 436 грн. судового збору, 1 218 грн. судового збору за подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду; стягнено з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сізам" в дохід державного бюджету України 2 436 грн. судового збору, 1 218 грн. судового збору за подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.06.2015р. постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.04.2015р. у справі №904/8322/14 залишено без змін.

Відповідно до частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.04.2015р. у справі №904/8322/14 встановлено, що 06.12.2013р. між УКГБ Павлоградської міської ради та ТОВ Сізам укладено договір № 258 про закупівлю за державні кошти інженерних послуг (створення проекту комплексної ефективної системи поводження з твердими ютовими відходами на території субрегіону Західний Донбас).

Відповідно до пункту 1.1 Договору від 06.12.2013р. №258 про закупівлю за державні кошти інженерних послуг (створення проекту комплексної ефективної системи поводження з твердими ютовими відходами на території субрегіону Західний Донбас) (надалі Договір) учасник (Товариство з обмеженою відповідальністю "Сізам") зобовязується з жовтня 2013 по листопад 2014 років виконати для замовника (Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради) проект в чотирьох екземплярах „Створення комплексної ефективної системи поводження з твердими побутовими відїздами на території субрегіону Західний Донбас, відповідно до технічного завдання, що зазначене в документації конкурсних торгів, а замовник прийняти і оплатити послугу.

Згідно з пунктом 2.1 Договору учасник розробляє проект, що відповідає технічному завданню замовника відповідно до діючих норм та стандартів.

Створений учасником проект повинен пройти всі необхідні експертизи та отримати необхідні дозволи, погодження які передбачені діючим законодавством України на момент подання проекту замовником до відповідних органів та установ для отримання експертиз, погоджень, дозволів (пункт 2.2 Договору).

Відповідно до пункту 3.1 Договору ціна виконуваної послуги становить 1 349 000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 20% - 224 833 грн. 33 коп.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України №1404 від 09.10.2006 замовник протягом десяти банківських днів після підписання договору перераховує на розрахунковий рахунок учасника аванс у розмірі 10% від загальної вартості робіт, що передбачена цим договором; в разі не використання авансу на протязі одного місяця він повертається учасником замовником в частині, що не використана (пункт 3.3 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи на виконання умов Договору позивачем було сплачено відповідачу 404 700 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 20.05.2014р. №312 (а.с. 38).

Також з матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору відповідачем було виконано роботи в обсязі на 30% щодо складання проектно-кошторисної документації та науково-технічної продукції по обєкту „Створення комплексної ефективної системи поводження з твердими побутовими відїздами на території субрегіону Західний Донбас, всього на суму 404 700 грн. 00 коп., а саме: інженерні вишукування топогеодезична зйомка: виконано на 100% - 14 724 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 2 454 грн.; інженерні вишукування геологічні та гідрогеологічні дослідження: виконано на 100% - 69 204 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 11 534 грн.; розробка плату детального планування території: виконано на 20% - 6 207 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 1 034 грн. 50 коп.; попереднє техніко-економічне обґрунтування (ТЕО) реконструкції, технічного переоснащення і рекультивації існуючого полігону ТПВ з подовженням строку експлуатації та подальшим його закриттям: виконано на 55% - 27 766 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 4 627 грн. 67 коп.; попередня оцінка впливів на навколишнє середовище (ОВНС) (існуючий полігон ТПВ) виконано на 10% - 2 990 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 498 грн. 34 коп.; ідентифікація та підготовка попереднього техніко-економічного завдання (ТЗ) та проектування реконструкції, технічного переоснащення і рекультивації існуючого полігону ТПВ з подовженням строку експлуатації та подальшим його закриттям: виконано на 80% - 800 грн., у т.ч. ПДВ 20% 133 грн. 33 коп.; інженерні вишукування топогеодезична зйомка: виконано на 100% - 14 724 грн. у т.ч. ПДВ 20% 2 454 грн.; інженерні вишукування геологічні та гідрогеологічні дослідження: виконано на 100% - 66 500 грн., у т.ч. ПДВ 20% 11 083 грн. 33 коп.; розробка плану детального планування території: виконано на 30% - 13 299 грн. у т.ч. ПДВ 20% 2 216 грн. 50 коп.; попереднє техніко-економічне обґрунтування (ТЕО) нового будівництва полігону ТПВ, що утворюються на територіях субєктів субрегіону: виконано на 55% - 41 140 грн., у т.ч. ПДВ 20% 6 856 грн. 67 коп.; попередня оцінка впливів на навколишнє середовище (ОВНС) (проектований полігон ТПВ): виконано на 15% - 2 970 грн., у т.ч. ПДВ 20% 495 грн.; ідентифікація та підготовка попереднього техніко-економічного обґрунтування для проекту збору та утилізації звалищного газу на проектованому полігоні ТПВ: виконано на 35% - 16 800 грн., у т.ч. ПДВ 20% 2 800 грн.; розробка технічного завдання (ТЗ) на проектування нового будівництва полігону ТПВ, що утворюються на територіях субєктів субрегіону: виконано на 80% - 800 грн., у т.ч. ПДВ 20% 133 грн. 33 коп.; розробка проектно-кошторисної документації (РП) на проектування реконструкції, технічного переоснащення і рекультивації існуючого полігону ТПВ з подовженням строку експлуатації та подальшим його закриттям: виконано на 14,134% - 122 996 грн., у т.ч. ПДВ 20% 20 499 грн. 33 коп. Про наведене свідчить ОСОБА_1 від 26.08.2014п. №1 здачі-приймання виконаних робіт по Договору (т.1 а.с. 36-37).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2015р. у справі №904/5294/15 призначено судову експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз; на розгляд експерту поставлено питання щодо документального підтвердження виконання робіт згідно акту від 26.08.2014р. №1 здачі-приймання виконаних робіт по договору від 06.12.2013р. №258 на суму 404 700 грн. 00 коп.?

Згідно висновку від 15.12.2015р. №4291-15 судово-економічної експертизи по господарській справі №904/5294/15: в обсязі наданих на дослідження документів та згідно поставленого питання, документально підтверджується виконання робіт згідно акту від 26.08.2014р. №1 здачі-приймання виконаних робіт по договору від 06.12.2013р. №258 на суму 404 700 грн. 00 коп.

Отже, матеріалами справи підтверджується виконання відповідачем робіт за Договором на суму 404 700 грн. 00 коп.

Позивач вважає, що у звязку з визнанням Договору недійсним з відповідача підлягають стягненню кошти у розмірі 404 700 грн. 00 коп., сплачені на виконання Договору, відповідач проти цього заперечує, що і є причиною спору.

Враховуючи викладене суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.04.2015р. у справі №904/8322/14 Договір від 06.12.2013 року №258 про закупівлю товару за державні кошти визнано недійсним як такий, що не відповідає вимогам Закону.

За змістом частини 1 статті 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю; у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Правочини, які не відповідають вимогам закону, не породжують будь-яких бажаних сторонам результатів, незалежно від волі сторін та їх вини у вчиненні незаконного правочину. Правові наслідки таких правочинів настають лише у формах, передбачених законом, - у вигляді повернення становища сторін у початковий стан (реституції) або в інших (пункт 2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року N 11 „Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними).

Згідно зі статтею 208 Господарського кодексу України якщо господарське зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов'язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у разі виконання зобов'язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного; у разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави; у разі визнання недійсним зобов'язання з інших підстав кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за зобов'язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима, якщо інші наслідки недійсності зобов'язання не передбачені законом.

Оскільки для правочинів, визнаних недійсними як такі, що не відповідають вимогам закону, не передбачено інших наслідків недійсності зобов'язання, тому кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за зобов'язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима.

Таким чином, відповідач зобовязаний повернути позивачу кошти у розмірі 404 700 грн. 00 коп., отримані на виконання умов Договору, який в подальшому було визнано недійсним.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на частину 1 статті 208 Господарського кодексу України та на частину 3 статті 228 Цивільного кодексу України, оскільки:

- відповідно до частини 1 статті 208 Господарського кодексу України якщо господарське зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов'язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у разі виконання зобов'язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави;

- згідно з частиною 3 статті 228 Цивільного кодексу України у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним; якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави;

- постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.04.2015р. у справі №904/8322/14 не встановлено, що Договір було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно із статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сізам" (53200, м. Нікополь Дніпропетровської області, вул. Електрометалургів, 210; ідентифікаційний код 38309639) на користь Управління комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради (51400, м. Павлоград Дніпропетровської області, вул. Шевченко, 63б; ідентифікаційний код 26137720) 404 700 грн. 00 коп. коштів, отриманих за недійсним правочином, та 8 094 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

22 лютого 2016р.