Господарський суд
Житомирської області
____________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

"26" лютого 2016 р. Справа № 906/164/16

Суддя господарського суду Житомирської області Прядко О.В. ,

розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали за позовом:

фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м. Житомир)

до Житомирської міської ради (м. Житомир)

про визнання недійсним п.5.2 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.07.2010 та визнання недійсним п.5.2 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.07.2010

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву з вимогами визнати недійсними пункти 5.2 договорів купівлі-продажу земельної ділянки від 15.07.2010 та від 21.07.2010, укладені між ним та Житомирською міською радою.

Оглянувши позовні матеріали на предмет відповідності їх нормам Господарського процесуального кодексу України, які регулюють порядок дотримання заявником вимог щодо подачі та форми позовної заяви, господарський суд встановив, що подана ФОП ОСОБА_1 позовна заява не може бути прийнята до розгляду з наступних підстав.

Так, приписами п. 3 ст. 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлена у розмірі 1 мінімальної заробітної плати (пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Законом України "Про Держаний бюджет України на 2016 рік", а саме статтею 8, установлено на 2016 рік наступний розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня - 1378 гривень.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду з двома немайновими вимогами: визнання недійсним п.5.2 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.07.2010 та визнання недійсним п.5.2 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.07.2010.

Як зазначено в п. 2.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Положення аналогічного змісту міститься в абз. 2 ч. 3 ст. 6 ЗУ "Про судовий збір", згідно з якою у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Тобто, звернувшись до суду з даною позовною заявою, позивач мав сплатити з двох немайнових вимог 2756,00 грн судового збору, однак, фактично ним сплачено лише 1378,00 грн. Недоплата судового збору складає 1378,00 грн.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ст. 36 ГПК України, письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Позивачем в порушення вимог ст. 36 ГПК України додані до позовної заяви копії документів, на яких ґрунтуються позовні вимоги, належним чином не засвідчені (згідно з п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації ДСТУ 4163-2003, затвердженого Наказом Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від 07.04.2003), що позбавляє їх процесуального статусу доказу та документа.

Окрім іншого, як зазначено в п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, ідентифікаційні коди суб'єктів господарської діяльності, інформація про які у позовній заяві щодо відповідача відсутня.

За таких обставин провадження у справі не може бути порушено, а позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачу без розгляду.

Додаток на 13аркушах в тому числі квитанція № 135 від 24.02.2016.

Суддя Прядко О.В.

1 - в наряд

2 - ФОП ОСОБА_1 - рек.