ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16 лютого 2016 р. Справа № 909/139/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М. М., розглянувши матеріали справи

за позовом: Одеського обласного територіального відділення

Антимонопольного комітету України,

вул. Канатна, 83,м. Одеса, 65107

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "АМАРАНТ СЮРФ Т"

вул. Залізнична, буд. 22,м. Івано-Франківськ,76000

про стягнення штрафу в розмірі 68 000 грн. та пені в розмірі 68 000 грн.

ВСТАНОВИВ:

Одеське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося з позовною вимогою до товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Т" про стягнення штрафу в розмірі 68 000 грн. та пені в розмірі 68 000 грн.

Разом з позовною заявою позивач подав суду клопотання про відстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати №08-13/0163 від 21.01.2016 (вх.№1268/16 від 15.02.2016). Згідно вказаного клопотання позивач вказує на те, що згідно нової редакції статті 5 Закону України "Про судовий збір" Антимонопольний комітет України не входить до переліку осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. За словами позивача, станом на сьогоднішній день Одеському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України видатки на судовий збір не затверджено, що позивач підтверджує довідкою Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України. Крім того, позивач у своєму клопотанні посилається на ст. 8 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якої враховуючи майновий стан сторони, суд може відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

З огляду на викладене, позивач просить звільнити від сплати судового збору або відстрочити сплату судового збору.

Дослідивши подану позовну заяву (вх. №1262/16 від 15.02.2016) та додані до неї документи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для повернення позивачу позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати

Розділом 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" встановлено, що у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін (п.3.1. вказаної Постанови).

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом,отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Враховуючи вимоги розділу 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" в суду відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Щодо прохання позивача відстрочити сплату судового збору суд звертає увагу на те, що в спірному випадку, позивачем не подано доказів того, що до винесення рішення по даній справі в нього будуть наявні кошти для сплати судового збору. За таких обставин, підстави для відстрочення сплати судового збору відсутні.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

За таких обставин, суд вважає за правильне позовну заяву та додані до неї документи повернути позивачу без розгляду на підставі п. 4 ч.1 ст.63 ГПК України.

Керуючись п.4 ч.1 ст.63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору №08-13/0163 від 21.01.2016 (вх.№1268/16 від 15.02.2016) - відмовити.

Позовну заяву (вх. №1262/16 від 15.02.2016) та додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Суддя Фрич М. М.