ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

25.02.16р. Справа № 904/1129/16

Суддя Бондарєв Е.М. , розглянувши матеріали

за позовом державного підприємства "Адміністративне-господарське підприємство", м. Дніпропетровськ

до фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

про визнання правочинну недійсним та стягнення суми у розмірі 51 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Адміністративно-господарське підприємство" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про:

- визнання правочинну між державним підприємством "Адміністративно-господарське підприємство" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 недійсним;

- стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суми у розмірі 51 000,00 грн.

Позовна заява підлягає поверненню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав, передбачених ГПК, а саме: статтею 435, пунктом 4 частини першої статті 63, пунктом 3 частини першої статті 97, пунктом 4 частини першої статті 1113, частиною другою і пунктом 1 частини четвертої статті 11120, пунктом 3 частини шостої статті 113, частиною п'ятою статті 1222, частиною п'ятою статті 1228. При цьому якщо таке повернення здійснюється у зв'язку з недодержанням заявником вимог закону щодо порядку та/або розміру сплати судового збору (сплата його не до спеціального фонду Державного бюджету України або в меншому розмірі, ніж необхідно), то у відповідній ухвалі господарського суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору (частина 2 пункту 2.22. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Згідно з частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 25.12.2015 року № 928-VIII встановлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі, а саме: з 1 січня - 1 378 гривень.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви:

- майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1 378 грн. 00 коп.) та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат (206 700 грн. 00 коп.);

- позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати (1 378 грн. 00 коп.).

Однак у якості доказу сплати судового збору позивачем додано до позовної заяви оригінал платіжного доручення № 56 від 16.02.2016 року про сплату судового збору у сумі 1 378,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, платіжне доручення № 56 від 16.02.2016 року про сплату судового збору у розмірі 1 378,00 грн. 00 коп., що додане до позовної заяви, не може бути належним доказом сплати судового збору тому, як зазначена позовна заява містить в собі дві позовні вимоги.

За вимогу майнового характеру - стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суми у розмірі 51 000,00 грн., судовий збір повинен скласти 1 378,00 грн.

За вимогу немайнового характеру - визнання правочинну між державним підприємством "Адміністративно-господарське підприємство" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 недійсним, судовий збір повинен скласти 1 378,00 грн.

Таким чином за подання даного позову судовий збір повен скласти 2 756,00 грн. з урахуванням двох позовних вимог.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

За вказаних обставин, доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, позивачем не надано, таким чином наявні обставини є підставою для повернення позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду.

Згідно до пункту 2 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Належним доказом направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів є розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція) та опис вкладення, який відповідає спеціалізованій формі бланків №107.

Відповідно до п. 61 "Правил надання послуг поштового зв'язку", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270 у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

На підтвердження направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів позивачем надано лише оригінал фіскального чеку від 23.02.2016 року.

Однак опису вкладення у цінний лист позивачем до суду не надано, що унеможливлює перевірити, які саме додатки направлялися на адресу відповідача.

Таким чином позивачем не надано належних доказів направлення копії позовної заяви з доданими до неї документами на адресу відповідача, у зв'язку з чим позовна заява підлягає поверненню.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

При цьому суд зазначає, що за змістом статті 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви без розгляду у даному випадку є не правом, а обов'язком суду.

Керуючись пунктами 4, 6 частини першої ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додатки: - позовна заява № 86/01-16 від 23.02.2016 року з додатками на 52 аркушах в

т. ч. платіжне доручення № 56 від 16.02.2016 про сплату судового збору у

сумі 1 378,00 грн.

Суддя Е.М. Бондарєв