ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 р. Справа № 909/1403/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В. , секретар судового засідання Масловський А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: військового прокурора Івано-Франківського гарнізону, вул. Чорновола, 9, м. Івано-Франківськ, 76018 в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції в спірних відносинах є Міністерство оборони України, проспект Повітрофлотський, 6, м. Київ 168, 03168 в особі Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат", вул. Л. Ребета, 6, м. Івано-Франківськ, 76014;

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, вул. Шевченка, 148, с. Закерничне, Рожнятівський район, Івано-Франківська область, 77665

про стягнення 57320,00 грн.

за участю:

від прокуратури: ОСОБА_2 - прокурор військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону, (довіреність № 50-418 вих.16 від 26.01.16)

від позивача: ОСОБА_3 - начальник юридичного відділу, (довіреність №1197 від 30.12.15),

від Міністерства оборони України: ОСОБА_4 - старший офіцер Західного територіального юридичного відділу, (довіреність №220/793/д від 30.12.15),

від відповідача: представник не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції в спірних відносинах є Міністерство оборони України в особі Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" звернувся в суд з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення 57320,00 грн. Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем зобов"язань щодо оплати отриманої лісопродукції згідно договору купівлі-продажу №118 від 16.04.15.

Керуючись ч.3 ст.2 ГПК України, військовий прокурор Івано-Франківського гарнізону в позовній заяві №40-33456 вих-15 від 23.12.15 (вх.№13993/15 від 24.12.15) визначив на підставі якого законодавства подається позов; в чому саме порушуються матеріальні інтереси держави; обґрунтував необхідність їх захисту. Тому, у відповідності до ч.1 ст.2 ГПК України, слід вважати, що прокурор з вимогами, викладеними в позові, звернувся до господарського суду в інтересах Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат", на підставі покладеного на нього п.2 ст. 121 Конституції України представництва.

Представники прокуратури, Міністерства оборони України та Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд позов задовольнити повністю.

Відповідач своїм конституційним правом на захист прав і охоронюваних законом інтересів не скористався, відзиву на позов не подав, проти позову не заперечив, явки уповноваженого представника в судові засідання не забезпечив, про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення вх.№955/16 від 04.02.16. Станом на 23.02.16 клопотань про відкладення розгляду спору від відповідача не надходило.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд судової справи і забезпечення його явки в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи в порядку, передбаченому статтею 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

Предметом позову в даній справі є матеріально правова вимога до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення 57320,00 грн. боргу за отриману лісопродукцію.

Між сторонами даного спору укладено договір купівлі-продажу №118 від 16.04.15, згідно п.1.1 якого продавець (позивач) зобов"язався в порядку та на умовах, визначених у договорі передати у власність покупця, а покупець (відповідач) зобов"язався прийняти та оплатити в порядку та на умовах, визначених у договорі лісопродукцію (надалі - товар).

Пунктом 2.1. договору передбачено, що ціна на товар вказується у Специфікації до даного договору. Ціна встановлюється за 1м3 лісопродукції.

Загальна сума договору становить 257835, 00 грн. Оплата за товар проводиться шляхом попереднього перерахунку коштів на банківський рахунок або шляхом внесення готівки в касу продавця згідно виставленого ним рахунка (п.2.3, 2.4 договору).

Відповідно до п.2.4 даного договору, форма та порядок розрахунків можуть бути змінені за взаємною домовленістю сторін. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок продавця або після внесення готівки у касу (п.2.5 договору).

Згідно ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Приписами ст. 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На виконання умов договору, позивач поставив відповідачу товар - лісопродукцію на суму 132920,00 грн., що підтверджується: товарно - транспортними накладними, підписаними представниками сторін, оригінали яких оглянуто в судовому засіданні, копії долучено до матеріалів справи.

В порушення договірних зобов"язань відповідач частково оплатив отриманий товар в сумі 50000,00 грн., що підтверджується прибутковими касовими ордерами, копії яких долучено до матеріалів справи.

Таким чином, за документальними даними, поданими позивачем, заборгованість відповідача перед ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" за отриманий товар із врахуванням актів виконаних робіт за липень та жовтень 2015 року на суму 25600,00 грн. становить 57320,00 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно пункту 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 2 ст. 614 ЦК України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Станом на день винесення судом рішення, відповідач доказів погашення заборгованості не надав, доводи позивача не спростував.

Судом встановлено факт порушення відповідачем свого зобов'язання щодо оплати отриманого товару, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 57320,00 грн. боргу обґрунтована та підлягає задоволенню.

Судовий збір відповідно до статті 49 ГПК України, підлягає стягненню з відповідача в доход бюджету.

На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст. 121, 124 Конституції України, ст.ст.525, 526, 610, 612, 614, 629, 655 Цивільного Кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України, керуючись ст. 2, 33, 49, 75, ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції в спірних відносинах є Міністерство оборони України в особі Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 57320,00 грн. задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 вул. Т.Шевченка,148, с. Закерничне, Рожнятівський район, Івано-Франківська область,77665 (код НОМЕР_1) на користь Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат", вул. Л. Ребета, 6, м. Івано-Франківськ, 76014 (код 08033772) - 57320,00 (п"ятдесят сім тисяч триста двадцять гривень ) - заборгованості.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 вул. Т.Шевченка,148, с. Закерничне, Рожнятівський район, Івано-Франківська область,77665 (код НОМЕР_1 ) в доход державного бюджету ( отримувач коштів: УДКСУ у м.Івано-Франківську; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37952250; Банк отримувача Головне Управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківської обл.; код банку отримувача (МФО) 836014; рахунок отримувача 3002; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу: Судовий збір; найменування суду: господарський суд Івано-Франківської області) - 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять гривень) - судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.02.16

Суддя Максимів Т. В.