донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

22.02.2016 справа №1/242

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача: від держвиконавця:ОСОБА_5 довір. не прибув ОСОБА_6 - довір.
розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське № 1", м. Вугледар Донецької області
на ухвалу господарського суду Донецької області
від19 січня 2016 р.
по справі№ 1/242 (суддя О.О. Уханьова)
за позовомПублічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ в особі філії "Головне управління ПАТ Промінвестбанк в Донецькій області", м. Донецьк
до Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1", м. Вугледар Донецької області
про за скаргою на дії (бездіяльність)стягнення заборгованості в сумі 24436108,28 грн. та звернення стягнення на майно Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, м. Київ

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 19.01.2016р. по справі №1/242 (із врахуванням ухвал про виправлення описки від 21.01.2016р., 18.02.2016р.:

- задоволено скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк м. Київ на бездіяльність відділу Державної виконавчої служби України;

- визнано незаконною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо не накладення арешту на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах протиправною;

- зобовязано відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, накласти арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах в межах суми стягнення згідно наказу господарського суду Донецької області від 14.02.2011р. по справі №1/242.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, ОСОБА_7 підприємство "Шахтоуправління "Південнодонбаське № 1", м. Вугледар Донецької області звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 19.01.2016р. по справі №1/242 та відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Скаржник вважає, що ухвала місцевого господарського суду від 19.01.2016р. по справі №1/242 прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, з огляду на той факт, що державним виконавцем було накладено арешт на грошові кошти боржника у межах зведеного виконавчого провадження.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 03.02.2016р. було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Сгара Е.В., судді Геза Т.Д., Мясищев А.М.

Розпорядженням секретаря першої судової палати Донецького апеляційного господарського суду від 17.02.2016р. у звязку із перебуванням судді Гези Т.Д. на лікарняному, сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Сгара Е.В., судді Мясищев А.М., Будко Н.В.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 17.02.2016р. було відмовлено у задоволенні клопотання Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське № 1" про проведення судового засідання 22.02.2016р. у режимі відеоконференції.

Позивач у судове засідання 22.02.2016р. заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Відповідач у судове засідання 22.02.2016р. не прибув.

Держвиконавець у судовому засіданні наполягав на задоволенні апеляційної скарги Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське № 1".

Фіксування судового засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку, встановленому ст.ст.4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно ст.106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Донецької області від 03.02.2011р. по справі №1/242 позовні вимоги ПАТ Акціонерний промислово-інвестиційний банк м. Київ в особі Головного управління ПАТ Промінвестбанку в Донецькій області задоволені частково та стягнуто з ДП Шахтоуправління Південнодонбаське №1 м. Вугледар (ЕДРЮФОП 34032208) на користь ПАТ Акціонерний промислово-інвестиційний банк м. Київ () в особі Головного управління ПАТ Промінвестбанку в Донецькій області заборгованість за кредитом у сумі 18260615,78грн. за відсотками у сумі 6175492,50грн. 25500,00грн. судового збору, витрати на інформаційнетехнічне забезпечення судового процесу у сумі 236,00грн.

Розстрочено виконання рішення господарського суду Донецької області від 03.02.2011р. згідно графіку погашення:

- до 31.03.2011р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 30.04.2011р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 31.05.2011р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 30.06.2011р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 31.07.2011р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 31.08.2011р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 30.09.2011р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 31.10.2011р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 30.11.2011р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 31.12.2011р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 31.01.2012р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 29.02.2012р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 31.03.2012р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 30.04.2012р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 31.05.2012р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 30.06.2012р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 31.07.2012р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 31.08.2012р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 30.09.2012р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 31.10.2012р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 30.11.2012р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 31.12.2012р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 31.01.2013р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 28.02.2013р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 31.03.2013р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 30.04.2013р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 31.05.2013р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 30.06.2013р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 31.07.2013р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 31.08.2013р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 30.09.2013р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 31.10.2013р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 30.11.2013р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 31.12.2013р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 31.01.2014р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 28.02.2014р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 31.03.2014р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 30.04.2014р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 31.05.2014р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 30.06.2014р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 31.07.2014р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 31.08.2014р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 30.09.2014р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 31.10.2014р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 30.11.2014р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 31.12.2014р. у сумі 400000 грн. 00 коп.;

- до 31.01.2015р. у сумі 478000 грн. 00 коп.;

- до 28.02.2015р. у сумі 478000 грн. 00 коп.;

- до 31.03.2015р. у сумі 478000 грн. 00 коп.;

- до 30.04.2015р. у сумі 478000 грн. 00 коп.;

- до 31.05.2015р. у сумі 478000 грн. 00 коп.;

- до 30.06.2015р. у сумі 478000 грн. 00 коп.;

- до 31.07.2015р. у сумі 528000 грн. 00 коп.;

- до 31.08.2015р. у сумі 528000 грн. 00 коп.;

- до 30.09.2015р. у сумі 528000 грн. 00 коп.;

- до 31.10.2015р. у сумі 528000 грн. 00 коп.;

- до 30.11.2015р. у сумі 528000 грн. 00 коп.;

- до 31.12.2015р. у сумі 528108 грн. 28 коп.

На виконання вищевказаного рішення видано відповідний наказ від 14.02.2011р.

Ухвалою суду від 21.12.2012р. за заявою стягувача господарським судом видано дублікат зазначеного наказу.

18.03.2015р. Публічне акціонерне товариство «Промінвестбанк» звернулося до господарського суду Запорізької області на дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, в якій скаржник просив:

- визнати дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо відмови у відкритті виконавчого провадження неправомірними,

- зобов'язати відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України прийняти до виконання, відкрити виконавче провадження та накласти арешт на рахунки боржника ОСОБА_7 підприємство "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" у фінансових установах.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.03.2015р. скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі Обласного відділення ПАТ Промінвестбанк в Донецькій області від 16.03.2015р. щодо неправомірних дій відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України задоволено. Визнано дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо відмови у відкритті виконавчого провадження неправомірними. Зобов'язано відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України прийняти до виконання наказ господарського суду Донецької області № 1/242 від 14.02.2011р. (дублікат), відкрити виконавче провадження та накласти арешт на рахунки боржника - ОСОБА_7 підприємство "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" у фінансових установах.

31.03.2015р. ПАТ «Промінвестбанк» звернувся до господарського суду Запорізької області на дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, в якій скаржник просив:

- визнати дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо відмови у відкритті виконавчого провадження неправомірними,

- зобов'язати відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України прийняти до виконання, відкрити виконавче провадження та накласти арешт на рахунки боржника ОСОБА_7 підприємство "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" у фінансових установах.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.04.2015р. скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі Обласного відділення ПАТ Промінвестбанк в Донецькій області від 26.03.2015р. щодо неправомірних дій відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України задоволено. Визнано дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо відмови у відкритті виконавчого провадження неправомірними. Зобов'язано відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України прийняти до виконання наказ господарського суду Донецької області № 1/242 від 14.02.2011р. (дублікат), відкрити виконавче провадження та накласти арешт на рахунки боржника - ОСОБА_7 підприємство "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" у фінансових установах.

Постановами Донецького апеляційного господарського суду від 27.05.2015р. вищевказані ухвали господарського суду Запорізької області від 30.03.2015р. та від 10.04.2015р. у справі 1/242 залишені без змін.

На підставі заяви стягувача, 13.07.2015р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби міністерства юстиції України ОСОБА_8 відкрито виконавче провадження №48105114.

24.07.2015р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9 винесена постанова про обєднання у зведене виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчих документів про стягнення з ДП «Шахтоуправління Південнодонбаське №1» на користь юридичних осіб суми боргу з метою подальшого виконання рішень суду, стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій тощо.

19.08.2015р. стягувач звернувся до начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зі скаргою щодо бездіяльності, а також просив накласти арешт на грошові кошти боржника.

05.10.2015р. постановою відмовлено в задоволенні вищезазначеної скарги від 19.08.2015р.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, до теперішнього часу ухвали господарського суду Запорізької області по справі №1/242 від 30.03.2015р. та від 10.04.2015р., що були залишені без змін постановами Донецького апеляційного господарського суду від 27.05.2015р. та набули законної сили, в частині накладення арешту на рахунки боржника не виконані.

Не погодившись із вищезазначеними обставинами, Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулось до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про визнання незаконною бездіяльності відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо не накладення арешту на кошти та інші цінності боржника та зобовязання державного виконавця накласти арешт на кошти та інші цінності боржника.

При розгляді вищезазначених вимог, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

За приписами ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи, в тому числі накази господарських судів.

Відповідно до ст. 57 зазначеного Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, в т.ч., шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети

В силу приписів ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Державний виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться на його рахунках, а також на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Таким чином, накладення державним виконавцем арешту на майно боржника здійснюється з метою примусового виконання рішення суду в межах виконавчого провадження.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження", встановлені гарантії прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні, а саме: державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 4.1.8 Інструкції з організації примусового виконання рішення озпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, державний виконавець зобовязаний винести постанову відповідно до частини другої статті 57 Закону. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборон на його відчуження. Постанова підписується державним виконавцем та скріплюється печаткою органу ДВС.

Згідно п. 4.1.9 Інструкції з організації примусового виконання рішення на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших фінансових установах, накладається арешт, про що виноситься постанова державного виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчими документами, виконавчого збору, витрат на організацію та проведення виконавчих дій та вказується номер рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Як вже зазначалось вище 24.07.2015р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9 винесена постанова про обєднання у зведене виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчих документів про стягнення з ДП Шахтоуправління Південнодонбаське №1 на користь юридичних осіб суми боргу з метою подальшого виконання рішень суду, стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій тощо.

Так, до зведеного виконавчого провадження увійшло виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Запорізької області №908/4337/14 від 16.01.2015р. про стягнення з ДП Шахтоуправління Південнодонбаське №1 на користь ПАТ «Дружківський машинобудівний завод» 17 550 000 грн. заборгованості та 73080 грн. судового збору та виконавче провадження з примусового виконання дублікату наказу Господарського суду Донецької області №1/242 про стягнення з ДП Шахтоуправління Південнодонбаське №1 на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ в особі філії "Головне управління ПАТ Промінвестбанк в Донецькій області" заборгованості за кредитом у сумі 18 260 615, 78 грн., за відсотками у сумі 6 175 492,50 грн., судові витрати по сплаті державного мита у сумі 25 500 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 236 грн.

Матеріали справи свідчать, що державним виконавцем було прийнято постанови про арешт коштів боржника від 21.07.2015р. та від 31.03.2015р., якими було накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках боржника в межах суми звернення стягнення в розмірі 19 385 388 грн.

Таким чином, державним виконавцем було накладено арешт на кошти боржника лише з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області №908/4337/14 від 16.01.2015р. в межах суми звернення стягнення в розмірі 19 385 388 грн.

Проте, ігноруючи чинні ухвали господарського суду Запорізької області по справі №1/242 від 30.03.2015р. та від 10.04.2015р., які є обовязковими до виконання в силу ст. 124 Конституції України, державним виконавцем взагалі не було накладено арешт на кошти боржника з метою примусового виконання наказу суду №1/242, що є порушенням, в тому числі, приписів Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. ОСОБА_7, за змістом ч.4 ст. 13 Конституції України, прийняла на себе зобовязання, через свої органи, забезпечити захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, встановивши рівність всіх субєктів власності перед законом.

Згідно ст. 129 Конституції України одним із засад судочинства є обов'язковість рішень суду. Статтею 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів визначено поняття обовязковість судових рішень, яке полягає в тому, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами на всій території України.

Суд вважає за необхідне застосувати до спірних відносин Рішення Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", згідно якого Європейський суд наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". Європейський суд також зазначив, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

Аналогічні за змістом висновки містяться в інших рішеннях Європейського суду з прав людини , а саме у справі "Голдер проти Сполученого Королівства ( від 21 лютого 1975 року), Шмалько проти України.

Враховуючи наведене, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку щодо задоволення скарги позивача про визнання незаконною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо не накладення арешту на кошти та інші цінності боржника та зобовязання державного виконавця накласти арешт на кошти та інші цінності боржника.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала господарського суду Донецької області від 19.01.2016р. по справі №1/242 є законною, обґрунтованою, прийнятою із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105, 106, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1", м. Вугледар Донецької області на ухвалу господарського суду Донецької області від 19.01.2016р. по справі №1/242 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 19.01.2016р. по справі №1/242, з урахуванням ухвал про виправлення описок від 21.01.2016р., 18.02.2016р. залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Е.В. Сгара

Судді: Н.В. Будко

ОСОБА_3