ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2016р. Справа№ 914/1895/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О. при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_2 Агроексім, м.Белград, Республіка Сербія

до відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Яблуневий Дар, м.Городок, Львівська область

за участю третьої особи-1, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю ТБ САД, м. Львів

за участю третьої особи-2, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача GATEBORG SOLUTIONS LTD, м.Лондон, Великобританія

про стягнення 157 064,81 євро (що становить 3 699 590,61 грн. згідно офіційного курсу гривні щодо євро встановленого НБУ станом на 09.06.2015 року).

За участю представників:

від позивача ОСОБА_4 представник (довіреність №б/н від 24.04.2015р.) присутня в господарському суді Одеської області в режимі відеоконференції;

від відповідача не зявився;

від третьої особи-1 не зявився;

від третьої особи-2 не зявився.

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позов заявлено ОСОБА_2 Агроексім до відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Яблуневий Дар за участю третьої особи-1, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю ТБ САД, за участю третьої особи-2, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача GATEBORG SOLUTIONS LTD про стягнення 157 064,81 євро (що становить 3 699 590,61 грн. згідно офіційного курсу гривні щодо євро встановленого НБУ станом на 09.06.2015 року), з яких 137 598,00 євро основного боргу, 9 167,48 євро три проценти річних та 10 299,13 євро пені.

Ухвалою суду від 15.06.2015р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 27.07.2015р.

Ухвалою суду від 27.07.2015р. розгляд справи відкладено на 05.08.2015р. з підстав, наведених в даній ухвалі суду.

Ухвалою суду від 05.08.2015р. провадження у справі №914/1895/15 зупинено для виконання судового доручення про вручення документів GATEBORG SOLUTIONS LTD. Цією ж ухвалою суду розгляд справи відкладено на 11.01.2016р. о 14:20 год., а у випадку невиконання судового доручення до вказаної дати, суд ухвалив розгляд справи повторно відкласти на 08.02.2016р.

Враховуючи те, що судом було визначено дату наступного судового засідання 11.01.2016р., ухвалою суду від 11.01.2016р. провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 02.02.2016р. задоволено клопотання представника позивача б/н від 01.02.2016р. (вх. №4052/16 від 02.02.2016р.) про проведення судового засідання, що відбудеться 08.02.2016р. о 14 год. 20 хв. в режимі відеоконференції.

Згідно клопотання представника позивача судове засідання проводиться у режимі відеоконференції, проведення якої було доручено Господарському суду Одеської області.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Позовні вимоги мотивовані утворенням заборгованості у відповідача на загальну суму 157 064,81 євро, що становить 3 699 590,61 грн. згідно офіційного курсу гривні щодо євро встановленого НБУ станом на 09.06.2015 року), у звязку з невиконанням умов укладеного між ОСОБА_2 Агроексім та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Яблуневий Дар контракту №17/01-13 від 17.01.2013р.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання повторно не забезпечив, причин неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомив. Про відкладення розгляду спору на 08.02.2016р. був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №81 5 від 14.01.2016р., вручено 20.01.2016р. (вх.№2958/16 від 26.01.2016р.). Слід зазначити, що ухвалою суду від 11.01.2016р. явка повноважного представника відповідача не визнавалася обовязковою.

Станом на день розгляду спору (08.02.2016р.) від відповідача нормативно та документально обґрунтований відзив, заяви, клопотання, в тому числі про відкладення розгляду справи не надходили.

Третя особа-1 явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, вимог ухвал суду не виконала, витребуваних доказів не подала. Про відкладення розгляду спору на 08.02.2016р. була належним чином повідомлена, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №81 0 від 14.01.2016р., вручено 15.01.2016р. (вх.№2479/16 від 22.01.2016р.). Слід зазначити, що ухвалою суду від 11.01.2016р. явка повноважного представника третьої особи не визнавалася обовязковою.

Станом на день розгляду спору (08.02.2016р.) від третьої особи-1 нормативно та документально обґрунтоване пояснення, заяви, клопотання, в тому числі про відкладення розгляду справи не надходили.

Третя особа-2 явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, вимог ухвал суду не виконала, витребуваних доказів не подала.

Станом на день розгляду спору (08.02.2016р.) на адресу суду докази виконання судового доручення про вручення документів GATEBORG SOLUTIONS LTD (третьої особи-2) не надходили.

При оформленні судового доручення суд повідомив учасників процесу про дату проведення судового засідання 11.01.2016р. о 14:20 год. та про дату наступного судового засідання 08.02.2016р. о 14:20 год. Зважаючи на те, що документи, які підлягали врученню третій особі-2 згідно із судовим дорученням, було передано одним із способів, передбачених Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 1965), з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становив шість місяців з дати зупинення провадження по справі, суд приходить до висновку про можливість прийняття рішення у справі.

Згідно зі ст.75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, в яких достатньо доказів для прийняття рішення по суті спору, у відповідності до ч.3 ст.4-3 ГПК України, судом створювались сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, у звязку із чим передбачені у ст.77 ГПК України підстави для відкладення розгляду справи не вбачаються.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст.75 ГПК України при відсутності представників відповідача, третьої особи-1 та третьої особи-2 за наявними у ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

17.01.2013р. між ОСОБА_2 Агроексім (надалі - продавець), в особі директора ОСОБА_5, який діє на підставі статуту та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Яблуневий Дар (надалі - покупець), в особі виконавчого директора ОСОБА_6, який діє на підставі статуту було укладено контракт №17/01-13 (далі по тексту контракт), відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує саджанці вишні в кількості 250000 штук та прищеплені на прищепі ММ-106 саджанці яблуні в кількості 50000 штук, названі далі товар. Країна походження товару - Республіка Сербія та Республіка Боснія та Герцеговина.

Згідно п.2.2. контракту ціна на товар, що постачається за даним контрактом, встановлюється в євро згідно з умовами постачання в розмірі 1,2 євро за 1 (один) саджанець вишні та 1,3 євро за 1 (один) саджанець яблуні. В ціну включені вартість товару, транспортування, тари, упаковки, манкіровки, документації, а також експортних мит, податків і інших зборів, що стягуються з продавця.

Відповідно до п.2.3. контракту загальна вартість товару, що поставляється за даним контрактом становить 377 000,00 (триста сімдесят тисяч євро, 00 євроцентів) євро.

Згідно п.3.2. контракту товар постачається на умовах СРТ Україна, Львівська область, м.Городок, згідно з міжнародними правилами «Інкотермс-2010».

Відповідно до п.5.2. контракту товар (партія товару) повинен супроводжуватися товаротранспортною накладною (CMR), в якій вказується кількість місць, кількість товару, вага (нетто, брутто), найменування продукції, номер контракту, пункт відправлення, найменування одержувача.

Згідно п.6.1. контракту кількісна та якісна прийомка товару покупцем та здача його продавцем робиться в кінцевому пункті призначення Україна, Львівська область, м.Городок під час розвантаження автомашин на підставі товаросупровідних документів.

За умовами п.7.1. контракту валюта платежу за даним контрактом євро.

Згідно п.7.2. контракту оплата даного контракту здійснюється покупцем шляхом банківського переказу на рахунок продавця.

Відповідно до п.7.3. контракту покупець здійснює оплату загальної вартості цього контракту на суму 377 000,00 (триста сімдесят тисяч євро, 00 євроцентів) євро протягом 120 (ста двадцяти) календарних днів після дати митного оформлення товару в країні покупця на підставі: інвойсу (рахунку), дублікату CMR, дублікату фітосанітарного сертифікату якості, сертифікату погодження та специфікації завантаження.

Згідно п.10.1. контракту всі спори, розбіжності, що можуть виникнути при виконанні цього контракту, повинні вирішуватись сторонами по можливості дружнім шляхом, інакше вони передаються на розгляд міжнародного комерційного арбітражного суду (МКАС) при Торгово-промисловій палаті України (ТПП) у м.Київ або до Господарського суду за місцем реєстрації покупця за вибором позивача. Правом що застосовується до контракту, являється право України.

14.03.2013р. сторони уклали додаткову угоду №1 до контракту №17/01-13 від 17.01.2013р., відповідно до п.1.1. даної додаткової угоди сторони погодили викласти текст п.1.1. контракту у наступній редакції: продавець продає, а покупець купує саджанці вишні в кількості 227 230 штук та прищеплені на прищепі ММ-106 саджанці яблуні в кількості 49940 штук, названі далі товар. Країна походження товару - Республіка Сербія та Республіка Боснія та Герцеговина.

Відповідно до п.3. даної додаткової угоди сторони погодили викласти текст п.2.3. контракту у наступній редакції: загальна вартість товару, що поставляється за даним контрактом становить 337 598,00 (триста тридцять сім тисяч пятсот девяносто вісім євро, 00 євроцентів) євро.

Відповідно до п.4. даної додаткової угоди сторони погодили викласти текст п.7.3. контракту у наступній редакції: покупець здійснює оплату загальної вартості цього контракту на суму 337 598,00 (триста тридцять сім тисяч пятсот девяносто вісім євро, 00 євроцентів) євро приблизно рівними окремими частинами (траншами) щомісячно протягом 120 (ста двадцяти) календарних днів після дати митного оформлення товару в країні покупця на підставі: інвойсу (рахунку), дублікату CMR, дублікату фітосанітарного сертифікату якості, сертифікату погодження та вантажної специфікації.

На виконання умов контракту 17/01-13 від 17.01.2013р., позивачем здійснено 8 поставок партій товару період з 23.04.2013р. по 29.04.2013р. на загальну суму 337598,00 євро відповідно до міжнародних товарно-транспортних накладнх (СМR).

Відповідачу були виставлені рахунки (інвойси) на оплату товару за вищевказаний період на загальну суму 337 598,00 євро.

Проте, відповідач порушив свої зобов'язання, здійснивши часткову оплату за отриманий товар на загальну суму 150 000,00 євро.

Сума боргу 187 598,00 євро за товар поставлений у період з 23.04.2013р. по 29.04.2013р. відображена сторонами (позивачем та відповідачем) у підписаному між ними акті звірки взаєморозрахунків станом на 13.08.2013р.

Відтак, залишок заборгованості відповідача перед позивачем станом на 13.08.2013р. складав 187 598,00 євро.

28.07.2014р. між ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Яблуневий Дар (надалі початковий платник), в особі виконавчого директора ОСОБА_6, який діє на підставі статуту та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю ТБ САД (надалі новий платник), в особі директора ОСОБА_7, який діє на підставі статуту, а також ОСОБА_2 Агроексім з третього боку, в особі генерального директора ОСОБА_5 було укладено договір №1 про передачу боргу (надалі договір №1).

Відповідно до п.1.1. договору №1 новий платник приймає на себе зобовязання ТзОВ Яблуневий Дар за контрактом 17/01-13 від 17.01.2013р., який укладено між ОСОБА_2 Агроексім та ТзОВ Яблуневий Дар, щодо постачання саджанців вишні та яблуні із Сербії в кількості 310000 штук, в частині сплати вартості товару, який поставлений на адресу ТзОВ Яблуневий Дар згідно наступних інвойсів та по наступних сумах:

Інвойс №154-06/13 від 26.04.2013р. на суму 49 250,00 євро;

Інвойс №154-07/13 від 29.04.2013р. на суму 43 960,00 євро;

Інвойс №154-08/13 від 29.04.2013р. на суму 55 432,00 євро;

Інвойс №154-05/13 від 26.04.2013р. на суму 62 400,00 євро в частині неоплаченої суми 38 956,00 євро, що в загальній сумі становить 187 598,00 євро.

Відповідно до п.2.1. договору №1 початковий платник передає, а новий платник приймає на себе зобовязання сплатити поточну заборгованість по контракту 17/01-13 від 17.01.2013р. в розмірі 187 598,00 (сто вісімдесят сім тисяч пятсот девяносто вісім євро 00 євроцентів) євро не пізніше 10 серпня 2014р.

Відповідно до п.2.2. договору №1 оплата здійснюється в євро шляхом банківського перерахування на рахунок ОСОБА_2 Агроексім.

Згідно п.3.3. договору №1 відповідальність за невиконання обов"язків "нового платника" за даним договором несе "початковий платник".

Проте, новий платник (ТзОВ ТБ САД) порушив свої зобов'язання по договору №1 про передачу боргу, здійснивши часткову оплату поточної заборгованості по контракту 17/01-13 від 17.01.2013р. на загальну суму 30 000,00 євро. У зв"язку з чим борг становить 157 598,00 євро.

04.01.2015р. між ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Яблуневий Дар (надалі початковий платник), в особі виконавчого директора ОСОБА_6, який діє на підставі статуту та GATEBORG SOLUTIONS LTD (надалі новий платник), в особі ОСОБА_8, який діє на підставі довіреності, а також ОСОБА_2 Агроексім з третього боку, в особі генерального директора ОСОБА_5 було укладено договір №2 про передачу боргу (надалі договір №2).

Відповідно до п.1.1. договору №2 новий платник приймає на себе зобовязання ТзОВ Яблуневий Дар за контрактом 17/01-13 від 17.01.2013р., який укладено між ОСОБА_2 Агроексім та ТзОВ Яблуневий Дар, щодо постачання саджанців вишні та яблуні із Сербії в кількості 310 000 штук, в частині сплати вартості товару, який поставлений на адресу ТзОВ Яблуневий Дар. Сума заборгованості ТзОВ Яблуневий Дар перед фірмою Агроексім станом на 04.01.2015р. становить 157 598,00 євро.

Відповідно до п.2.1. договору №2 початковий платник передає, а новий платник приймає на себе зобовязання сплатити поточну заборгованість по контракту 17/01-13 від 17.01.2013р. в розмірі 157 598,00 (сто пятдесят сім тисяч пятсот девяносто вісім євро 00 євроцентів) євро не пізніше 30.04.2015р.

Відповідно до п.2.2. договору №2 оплата здійснюється в євро шляхом банківського перерахування на рахунок ОСОБА_2 Агроексім.

Проте, новий платник (GATEBORG SOLUTIONS LTD) порушив свої зобов'язання по договору №2 про передачу боргу, здійснивши часткову оплату поточної заборгованості по контракту 17/01-13 від 17.01.2013р. на загальну суму 20 000,00 євро.

Згідно п.3.3. договору №2 відповідальність за невиконання обов"язків "нового платника" за даним договором несе "початковий платник".

Зважаючи на вищевказану умову договору заборгованість відповідача за товар поставлений за період з 23.04.2013р. по 29.04.2013р., становить 137 598,00 євро.

Згідно умов ст.625 ЦК України позивач нарахував відповідачу 3% річних, які згідно поданого розрахунку позовних вимог становлять 9 167,48 євро.

Крім того, позивач керуючись умовами п.8.2. контракту, у звязку із порушенням строків оплати, нарахував відповідачу пеню, яка згідно поданого розрахунку позовних вимог, становить 10 299,13 грн.

Отже, загальна сума заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача становить 157 064,81 євро (що становить 3 699 590,61 грн. згідно офіційного курсу гривні щодо євро встановленого НБУ станом на 09.06.2015 року), з яких 137 598,00 євро основного боргу, 9 167,48 євро три проценти річних та 10 299,13 євро пені.

При прийнятті рішення суд виходить із наступного:

Відповідно до ст.123 ГПК України іноземні субєкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обовязки, що і субєкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст.124 ГПК України підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.10.1. контракту всі спори, розбіжності, що можуть виникнути при виконанні цього контракту, повинні вирішуватись сторонами по можливості дружнім шляхом, інакше вони передаються на розгляд міжнародного комерційного арбітражного суду (МКАС) при Торгово-промисловій палаті України (ТПП) у м.Київ або до Господарського суду за місцем реєстрації покупця за вибором позивача. Правом що застосовується до контракту, являється право України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України Про міжнародне приватне право, суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Доказів наявності підстав, передбачених ст. 77 Закону Про міжнародне приватне право, при яких Господарський суд Львівської області не може приймати до свого провадження і розглядати справу, суду не подано, під час розгляду справи судом не встановлено.

Згідно ст. 7 Закону України Про міжнародне приватне право, при визначенні права, що підлягає застосуванню, суд чи інший орган керується тлумаченням норм і понять відповідно до права України, якщо інше не передбачено законом.

Позивач ОСОБА_2 Агроексім резидент Республіки Сербія (реєстраційний номер 07727674), засновник юридичної особи ОСОБА_5 (відомості згідно з витягом з Реєстру субєктів економічної діяльності). Відповідач - ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Яблуневий Дар, місцезнаходження юридичної особи Львівська область, Городоцький район, м. Городок, вул. Львівська, 274А (відомості згідно з витягом з ЄДРПОУ).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ГПК України справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів підвідомчі господарським судам. Справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів, справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо (ч. 1 ст. 15 ГПК України).

Відтак, даний спір підлягає розгляду Господарським судом Львівської області.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, але при укладенні договору сторони повинні керуватися вимогами Цивільного кодексу України, іншими актами цивільного законодавства.

Згідноч.1 ст.382 ГК України суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які зовнішньоекономічні договори (контракти), крім тих, укладення яких заборонено законодавством України.

Укладений між сторонами контракт 17/01-13 від 17.01.2013р. за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Згідно ст.655 ГПК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

За умовами ст.663 ЦК України продавець зобовязаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

У п. 3.2 контракту сторони визначили, що товар постачається продавцем на умовах СРТ Україна, Львівська область, м. Городок відповідно до міжнародних правил "Інкотермс 2010".

Згідно з Інкотермс. Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати в редакції 2010 року поставка на умовах CPT - Carriage Paid to перевезення оплачено до характеризується наступним. Термін "фрахт/перевезення оплачено до ..." означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов'язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та пошкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику.

Відповідно до п. А.1 Інкотермс продавець зобов'язаний надати товар із комерційним рахунком-фактурою або еквівалентним йому електронним повідомленням, у відповідності з умовами договору купівлі-продажу, а також будь-які інші докази відповідності, які можуть вимагатися за договором.

Відповідно до наведених положень, факт виконання позивачем зобовязань по контракту 17/01-13 від 17.01.2013р., підтверджується наявними у матеріалах справи міжнародними товарно-транспортними накладними (СМR) зі штампами продавця та перевізника.

Відповідачу були виставлені рахунки (інвойси) на оплату товару за вищевказаний період на загальну суму 337 598,00 євро, а саме:

Інвойс №154-01/13 від 23.04.2013р. на суму 28 840,00 євро;

Інвойс №154-02/13 від 23.04.2013р. на суму 29 956,00 євро;

Інвойс №154-03/13 від 25.04.2013р. на суму 34 200,00 євро;

Інвойс №154-04/13 від 25.04.2013р. на суму 33 560,00 євро;

Інвойс №154-05/13 від 26.04.2013р. на суму 62 400,00 євро;

Інвойс №154-06/13 від 26.04.2013р. на суму 49 250,00 євро;

Інвойс №154-07/13 від 29.04.2013р. на суму 43 960,00 євро;

Інвойс №154-08 /13 від 29.04.2013р. на суму 55 432,00 євро.

Проте, відповідач порушив свої зобов'язання, здійснивши часткову оплату за отриманий товар на загальну суму 150 000,00 євро, отже борг становить 187 598,00 грн.

Сума боргу 187 598,00 євро за товар поставлений у період з 23.04.2013р. по 29.04.2013р. відображена сторонами (позивачем та відповідачем) у підписаному між ними акті звірки взаєморозрахунків станом на 13.08.2013р.

28.07.2014р. між ТзОВ Яблуневий Дар та ТзОВ ТБ САД, а також ОСОБА_2 Агроексім з третього боку, було укладено договір №1 про передачу боргу, відповідно до умов якого новий платник приймає на себе зобовязання ТзОВ Яблуневий Дар за контрактом 17/01-13 від 17.01.2013р., в частині сплати вартості товару, який поставлений на адресу ТзОВ Яблуневий Дар згідно наступних інвойсів та по наступних сумах:

Інвойс №154-06/13 від 26.04.2013р. на суму 49 250,00 євро;

Інвойс №154-07/13 від 29.04.2013р. на суму 43 960,00 євро;

Інвойс №154-08/13 від 29.04.2013р. на суму 55 432,00 євро;

Інвойс №154-05/13 від 26.04.2013р. на суму 62 400,00 євро в частині неоплаченої суми 38 956,00 євро, що в загальній сумі становить 187 598,00 євро.

Проте, новий платник - ТзОВ ТБ САД порушив свої зобов'язання по договору №1 про передачу боргу, здійснивши часткову оплату поточної заборгованості по контракту 17/01-13 від 17.01.2013р. на загальну суму 30 000,00 євро. Відтак, залишок заборгованості становить 157 598,00 євро.

04.01.2015р. між ТзОВ Яблуневий Дар та GATEBORG SOLUTIONS LTD, а також ОСОБА_2 Агроексім з третього боку, було укладено договір №2 про передачу боргу, відповідно до умов якого новий платник приймає на себе зобовязання ТзОВ Яблуневий Дар за контрактом 17/01-13 від 17.01.2013р., в частині сплати вартості товару, який поставлений на адресу ТзОВ Яблуневий Дар. Сума заборгованості ТзОВ Яблуневий Дар перед фірмою Агроексім станом на 04.01.2015р. становить 157 598,00 євро.

Проте, новий платник - GATEBORG SOLUTIONS LTD порушив свої зобов'язання по договору №2 про передачу боргу, здійснивши часткову оплату поточної заборгованості по контракту 17/01-13 від 17.01.2013р. на загальну суму 20 000,00 євро.

Згідно п.3.3. договору №2 відповідальність за невиконання обов"язків "нового платника" за даним договором несе "початковий платник".

Відтак, залишок заборгованості відповідача перед позивачем зі сплати основного боргу за товар поставлений за період з 23.04.2013р. по 29.04.2013р., становить 137 598,00 євро.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.4. додаткової угоди сторони погодили викласти текст п.7.3. контракту у наступній редакції: покупець здійснює оплату загальної вартості цього контракту на суму 337 598,00 (триста тридцять сім тисяч пятсот девяносто вісім євро, 00 євроцентів) євро приблизно рівними окремими частинами (траншами) щомісячно протягом 120 (ста двадцяти) календарних днів після дати митного оформлення товару в країні покупця на підставі: інвойсу (рахунку), дублікату CMR, дублікату фіто санітарного сертифікату якості, сертифікату погодження та вантажної специфікації.

Відповідно до п.2.1. договору №1 початковий платник (ТзОВ ТБ САД) передає, а новий платник приймає на себе зобовязання сплатити поточну заборгованість по контракту 17/01-13 від 17.01.2013р. в розмірі 187 598,00 євро не пізніше 10 серпня 2014р.

Відповідно до п.2.1. договору №2 початковий платник (GATEBORG SOLUTIONS LTD) передає, а новий платник приймає на себе зобовязання сплатити поточну заборгованість по контракту 17/01-13 від 17.01.2013р. в розмірі 157 598,00 євро не пізніше 30.04.2015р.

Заборгованість повністю сплачена не була, відтак основний борг за товар поставлений відповідачу за період з 23.04.2013р. по 29.04.2013р. складає 137 598,00 євро.

Відповідно до ч.2 ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.3 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.198 ГК України грошові зобов'язання учасників господарських відносин повинні бути виражені і підлягають оплаті у гривнях. Грошові зобов'язання можуть бути виражені в іноземній валюті лише у випадках, якщо суб'єкти господарювання мають право проводити розрахунки між собою в іноземній валюті відповідно до законодавства. Виконання зобов'язань, виражених в іноземній валюті, здійснюється відповідно до закону.

Положенням ст.2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" визначено, що кошти це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.

Згідно вимог п.4 ст.55 ГПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення іноземної валюти - в іноземній валюті та у карбованцях відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд враховуючи вищенаведені норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення основного боргу в сумі 137 598,00 євро є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається із поданого розрахунку позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача три проценти річних на загальну суму 9 167,48 євро.

Перевіривши розрахунок трьох процентів річних, суд встановив, що позивачем правомірно нараховано три проценти на загальну суму 9 167,48 євро, які підлягають до стягнення з відповідача.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. При цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондують приписами, встановленими Господарським кодексом України.

Так, у відповідності із ст.230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п.6 ст.231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, які визначаються обліковою ставкою НБУ за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

У відповідності до п.8.2. контракту за несвоєчасну оплату товару в термін, що обумовлений в п.7.3. контракту, покупець сплачує продавцеві пеню в розмірі 0,03 % від суми несплати за кожен день прострочення.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов"язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ч.3ст.533 ЦК України).

Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.1993р. №15-93 із змінами та доповненнями, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними резидентами на території України.

У даному випадку між сторонами один з яких нерезидент, а інший резидент укладено зовнішньоекономічний контракт, відтак дія Декрету поширюється на правовідносини резидента та нерезидента, отже застосовуються умови п.8.2 контракту щодо нарахування пені в євро.

Як вбачається із поданого розрахунку позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача 10 299,13 євро пені.

Перевіривши розрахунок пені, суд встановив, що позивачем правомірно нараховано пеню на загальну суму 10 299,13 євро, яка підлягає до стягнення з відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку підставності позовних вимог до задоволення повністю. З відповідача до стягнення підлягає заборгованість в сумі 157 064,81 євро (що становить 3 699 590,61 грн. згідно офіційного курсу гривні щодо євро встановленого НБУ станом на 09.06.2015 року), з яких 137 598,00 євро основного боргу, 9 167,48 євро три проценти річних та 10 299,13 євро пені.

Відповідно до ч.1-2 п.19 інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-08/369 від 29.06.2010 року «Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України» господарський суд може прийняти рішення про стягнення з відповідача суми заборгованості саме в іноземній валюті у спорах, пов'язаних із здійсненням валютних операцій у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192, частина третя статті 533 Цивільного кодексу України, Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»). При цьому законом прямо не передбачено обов'язку господарського суду зазначати в резолютивній частині рішення про стягнення заборгованості в іноземній валюті еквівалент такої суми в гривнях.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Сплата судового збору підтверджується квитанцією № від 09.06.2015р. на суму 73 080,00 грн., який відповідно до ст.49 ГПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача повністю.

Керуючись ст.ст.11, 192, 525, 526, 530, 533, 549, 611, 612, 625, 629, 655 ЦК України, ст.ст.193, 198, 230-232, 382 ГК України, ст.ст. 43, 33, 34, 49, 55, 75, 82-85, 87, 115, 116, 123, 124 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Яблуневий Дар (81500, Львівська область, м.Городок, вул.Львівська, буд.274А; ) на користь ОСОБА_2 Агроексім (11040, Республіка Сербія, м.Белград, Бульвар Войводе Мишича, 51/33; код 07727674) заборгованість в сумі 157 064,81 євро (що становить 3 699 590,61 грн. згідно офіційного курсу гривні щодо євро встановленого НБУ станом на 09.06.2015 року), з яких 137 598,00 євро основного боргу, 9 167,48 євро три проценти річних, 10 299,13 євро пені та 73 080,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили, в порядку ст.116 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Згідно ст.87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повний текст рішення

виготовлено 15.02.2016р.

Суддя Сухович Ю.О.