ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.02.2016 Справа № 6/165-09
Господарський суд Сумської області у складі судді Костенко Л.А., секретаря судового засідання Бардакової О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Сумської області матеріали справи №6/165-09, порушеної за заявою ОСОБА_1 міжрайонної Державної податкової інспекції до боржника ДП Агрофірма Авангард, про визнання банкрутом

За участі представника ліквідатора ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 09.10.2009р. порушено провадження у справі №6/165-09 про банкрутство Дочірнього підприємства Агрофірма Авангард.

Постановою господарського суду Сумської області від 22.10.2009 р. у справі № 6/165-09 боржника ОСОБА_3 підприємство Агрофірма Авангард визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду від 25.06.2012 р. призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_4

06.01.2016 від ліквідатора банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_4 до суду надійшло клопотання № 02-01/01 від 02.01.2016р. в якому просить суд встановити іншу дату для подання звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу у справі № 6/165-09 про банкрутство ДП Агрофірма Авангард.

Ухвалою господарського суду від 12.01.2016р. призначено розгляд вищевказаного клопотання ліквідатора до розгляду на 04.02.2016р.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне:

Провадження у даній справі порушено відповідно до ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції що діяла до 19.01.2013р.).

Статтею 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що у разі, якщо громадянин-підприємець боржник або керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також, за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов'язань.

Наведена норма передбачає, що заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника є підставою для порушення провадження у справі у випадку наявності будь-якої з підстав, передбачених статтею 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", неплатоспроможність - неспроможність суб'єкта підприємницької діяльності виконати після настання встановленого строку їх сплати грошові зобов'язання перед кредиторами, в тому числі по заробітній платі, а також виконати зобов'язання щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів) не інакше як через відновлення платоспроможності.

Також вказаною статтею передбачено, що до складу грошових зобовязань боржника не зараховується недоїмка (пеня, штраф), визначена на дату подання заяви до господарського суду.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яка регулює загальні, основні підстави для порушення справи про банкрутство, справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора ( кредиторів) до боржника сукупно складають не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом. Стаття 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яка має назву "Особливості банкрутства відсутнього боржника", передбачає ці самі інші випадки та особливості порушення справи про банкрутство, про які ідеться в ч. 3 ст. 6 Закону, а саме, у разі, якщо громадянин-підприємець - боржник або керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також, за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов'язань.

Виходячи з викладеного, ч. 3 ст. 6 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", є загальною, а стаття 52 Закону передбачає спеціальні норми, які регулюють банкрутство за спрощеною процедурою.

Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачає можливості порушення справи про банкрутство як за загальною, так і за спрощеною процедурою у відсутності безспірних вимог ініціюючого кредитора.

З матеріалів справи вбачається що справа порушена за правилами ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції Закону що діяла до 19.01.2013р.).

У підтвердження факту безспірності вимог до боржника ініціюючим кредитором ОСОБА_1 МДПІ подано податкові декларації орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності; розрахунки суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів. Також ОСОБА_1 МДПІ в заяві вказує на те що боржнику направлялися податкові вимоги за № 1/269 від 05.11.2008р. та №2/312 від 08.12.2008р. на сплату податкового боргу.

Водночас, положеннями абз. 8 ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено, що безспірними вимогами кредиторів являються вимоги кредиторів, визнані боржником, інші вимоги кредиторів, підтверджені виконавчими документами чи розрахунковими документами, за якими відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

Стаття 1071 Цивільного кодексу України (в редакції що діяла на момент звернення з заявою) визначає підстави списання грошових коштів з рахунка:

1. Банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

2. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом.

Однак, у даній справі до заяви ініціюючого кредитора не були додані документи в підтвердження неплатоспроможності боржника, як цього вимагає ч. 3 ст. 6 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з урахуванням вимог ст. 52 цього Закону, а саме: рішення суду, виконавчий документ, постанова державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження.

Вказані документи повинні бути подані на момент звернення із такою заявою.

Вказана правова позиція викладена у Постанові Вищого господарського суду України від 18.03.2015р. у справі №5021/726/12.

В пункті 36 Постанови Пленуму Верховного Суду України №15 від 18.12.2009р. «Про судову практику в справах про банкрутство» зазначено що Законом не врегульовано подальшого перебігу провадження у справі у випадках, коли у встановленому законодавством порядку виявлено безпідставність вимог кредитора (кредиторів), за заявою якого (яких) було порушено справу про банкрутство боржника, або коли порушено провадження у справі про банкрутство підприємств, стосовно яких діє законодавча заборона порушувати справи про банкрутство. У таких випадках судам слід припиняти провадження у справі на підставі пункту 7 частини першої статті 40 Закону (за відсутності інших підстав для такого припинення) та пункту 11 частини першої статті 80 ГПК України (за відсутністю предмету спору).

За вказаних обставин провадження у даній справі підлягає припиненню, за відсутності предмету спору, відповідно до п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

За зазначених обставин також відхиляється клопотання ліквідатора щодо встановлення іншої дати для подання звіту та ліквідаційного балансу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6, ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції що діяла до 19.01.2013р.), ст. 4-1, ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі № 6/165-09 припинити.

2.Копію ухвали направити боржнику, кредитору, ліквідатору, ВДВС Білопільського районного управління юстиції, Державному реєстратору, ГУЮ у Сумській області.

Повний текст ухвали складений 23.02.2016р.

СУДДЯ Л.А. КОСТЕНКО