ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.02.2016 р. Справа№ 914/179/15

Суддя О. Запотічняк при секретарі М.Зубрицькій

Розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю БТЛК-ГРУПП Україна на дії Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області при виконанні рішення Господарського суду Львівської області від 17.03.2015р.

у справі №914/179/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод, м.Миколаїв,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю БТЛК-ГРУПП Україна, Львівська область, м. Новий Розділ,

про: стягнення 7 957 761,36 грн.

За участю представників:

від скаржника: ОСОБА_1 представник;

від органу дії якого оскаржують ся: не зявився;

Встановив:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 17.03.2015р. у справі №914/179/15 позовні вимоги було задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю БТЛК-ГРУПП Україна на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод - 7 367 360,83 грн. - основного боргу, 55 128,51 грн. -3% річних, 430 406,20 грн. інфляційних втрат, та 72 116,97 грн. судового збору.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.06.2015р., рішення Господарського суду Львівської області від 17.03.2015р. у справі №914/179/15 залишено без змін.

18.06.2015 року на виконання даного рішення, господарським судом Львівської області було видано відповідний наказ, який направлено стягувачу для предявлення до виконання.

16.02.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю БТЛК-ГРУПП Україна звернулося в Господарський суд Львівської області із скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області при виконанні рішення Господарського суду Львівської області від 17.03.2015р. у справі №914/179/15

Ухвалою суду від 17.02.2016р. призначено розгляд скарги в судовому засіданні на 23.02.2015р.

В судове засідання 23.02.2016р. зявився представник скаржника, надав пояснення в яких підтримав подану скаргу. Пояснив, що 23.12.2015р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання судового наказу від 18.06.2015р. по справі №914/179/15. Згідно даної постанови, відповідачу, як боржнику було визначено термін для добровільного виконання рішення суду до 30.12.2015р. Однак дана постанова була отримана відповідачем тільки 11.01.2016р., а відтак відповідач не знав про відкриття виконавчого провадження та не володів інформацією щодо строку для добровільного виконання рішення суду.

З даних підстав, а також враховуючи те, що між сторонами велись перемовини щодо укладення мирової угоди, 13.01.2016р. відповідач звернувся до виконавця із заявою про відкладення виконавчих дій до 26.01.2016р.

Постановою державного виконавця від 14.01.2016р., проведення виконавчих дій було відкладено до 18.11.2016р.

Однак, 20.01.2016р. державним виконавцем було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 55 765,16 грн., яка отримана боржником 27.01.2016р.

В той же час, 25.01.2016р. між позивачем та відповідачем було укладено мирову угоду про добровільне виконання рішення суду.

Просить суд визнати незаконною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 20.01.2016р. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю БТЛК-ГРУПП Україна виконавчого збору в сумі 55 765,16 грн.

Представник Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст. 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки сторони та орган дії якого оскаржуються належним чином були повідомлені про дату та час розгляду скарги, справа неодноразово відкладалась, суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі їх представників.

Розглянувши подані матеріали суд встановив наступне.

23.12.2015р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання судового наказу від 18.06.2015р. по справі №914/179/15.

Згідно даної постанови, відповідачу, як боржнику було визначено термін для добровільного виконання рішення суду до 30.12.2015р.

Однак дана постанова була отримана відповідачем тільки 11.01.2016р., а відтак відповідач не знав про відкриття виконавчого провадження та не володів інформацією щодо строку для добровільного виконання рішення суду.

12.01.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю БТЛК-ГРУПП Україна звернулося до державного виконавця із заявою про відкладення виконавчих дій та поновлення боржнику строку для добровільного виконання постанови до 26.01.2016р.

Відповідно до п. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» У постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», За наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

14.01.2016р. державним виконавцем було винесено постанову про відкладення провадження виконавчих дій до 18.01.2016р.

При винесенні даної постанови державний виконавець виходив з тих обставин, що постанова від 23.12.2015р. про відкриття виконавчого провадження з виконання судового наказу від 18.06.2015р. по справі №914/179/15 була отримана боржником тільки 11.01.2016р.

Отже, державний виконавець у встановленому законом порядку надав боржнику можливість добровільно виконати рішення суду в семиденний строк з моменту отримання постанови про відкриття виконавчого провадження.

Однак відповідачем не було виконано рішення суду в добровільному порядку в строк до 18.06.2015р.

Як стверджує сам скаржник (відповідач) 25.01.2016р. між позивачем та відповідачем було укладено мирову угоду про добровільне виконання рішення суду.

Проте підписання сторонами 25.01.2016р. мирової угоди не може вважатись виконанням рішення суду в добровільному порядку, з огляду на наступне.

Відповідно до п.7 Дана мирова угода набуває чинності з дня її затвердження Господарським судом Львівської області, що кореспондується з положеннями ч.4 ст. 121 ГПК України, відповідно до якої мирова угода, укладена сторонами у процесі виконання судового рішення, подається на затвердження господарського суду, який прийняв відповідне судове рішення. Про затвердження мирової угоди господарський суд виносить ухвалу.

Як вбачається з матеріалів справи, мирова угода укладена між Товариством з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод та Товариством з обмеженою відповідальністю БТЛК-ГРУПП Україна була затверджена ухвалою господарського суду Львівської області від 23.02.2016р.

Відповідно до п.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

З наведеного вбачається, що державним виконавцем було надано відповідачу, як боржнику передбачений законом строк для добровільного виконання рішення суду, однак відповідач в цей строк рішення суду не виконав, і як наслідок державним виконавцем було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 55 765,16 грн.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що скарга на дії Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області при виконанні рішення Господарського суду Львівської області від 17.03.2015р. подана Товариством з обмеженою відповідальністю БТЛК-ГРУПП Україна до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 18,26 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 4-2,4-3,33, 34, 86, 121-2 ГПК України, суд,-

у х в а л и в:

1. В задоволенні скарги скарга Товариства з обмеженою відповідальністю БТЛК-ГРУПП Україна на дії Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області при виконанні рішення Господарського суду Львівської області від 17.03.2015р. відмовити.

2. Ухвала може бути оскаржена згідно ст.ст. 91-93 ГПК України.

Суддя Запотічняк О.Д.