ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" лютого 2016 р.Справа № 916/5160/15

За позовом: Одеської міської ради;

До відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Рентойл;

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 комунальної власності Одеської ради

про внесення змін до договору оренди

Суддя Оборотова О.Ю.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_3 довіреність №222/исх-гс від 11.06.2015р.;

Від відповідача: ОСОБА_4 довіреність №64 від 25.01.2016р.;

Від третьої особи: ОСОБА_5 довіреність від 21.01.2016р.

Суть спору: 30.12.2015 р. Одеська міська рада звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Рентойл за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 комунальної власності Одеської ради про внесення змін до договору оренди

Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.01.2016р. порушено провадження по справі №916/5160/15.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.01.2016р. залучено до участі у справі №916/5160/15 третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 комунальної власності Одеської ради.

Відповідач в засідання суду 17.02.2016р., з`явився, та не заперечував щодо задоволення позовних вимог, про що зазначено у протоколі судового засідання від 17.02.2016р. Отже, суд вважає за можливе розглядати справу за правилами ст. 75 ГПК України.

17.02.2016р. у судовому засіданні після повернення суду з нарадчої кімнати було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку статті 85 ГПК України.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення, суд встановив:

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 28.10.2003 р. між Одеською міською радою та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Рентойл» (далі по тексту ТОВ «Рентойл») укладено договір оренди земельної ділянки (далі - Договір). Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міською нотаріального округу та зареєстровано у книзі записів Державної реєстрації договорів оренди землі 04.11.2003 р. за № 17.

Відповідно до п. 1.1. Договору Орендодавець надає, а Орендар приймає у строкове, платне володіння і користування земельну ділянку, загальною площею 4 513 кв.м. що знаходяться у місті ОСОБА_3, Суворовському районі, пр. Добровольського, 6, згідно з планом земельної ділянки, яка є невідємною частиною договору.

Згідно з п. 1.2 зазначена земельна ділянка, надається у володіння і користування Орендаря, терміном до 20 грудня 2022 року, для експлуатації та обслуговування автозаправної станції на 500 заправок на добу.

Відповідно до п. 1.4 грошова оцінка земельної ділянки на момент нотаріального посвідчення Договору складала 3 764 067, 65 грн.

У частині 2 Договору встановлені умови щодо плати за користування земельною ділянкою, зокрема у п.2.2 зазначено:

- орендна плата вноситься орендарем за базовий податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця на протязі 30 календарних днів, слідуючих за останнім календарним днем звітного місяця, у розмірі:

- на період експлуатації: за земельну ділянку площею 4 513 кв.м:

50, 04*4513-225830,52 грн. на рік.

Рішеннями Одеської міської ради введено в дію нову нормативну грошову оцінку земель міста ОСОБА_3 для розрахунку річної орендної плати.

Відповідно до цього умови договорів оренди підлягають перегляду в частині розміру орендної плати.

Так, 28.12.2010 р. Одеською міською радою прийнято рішення № 41-УІ «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_3», яким затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_3 (п. 1), введено в дію нормативну грошову оцінку земель міста ОСОБА_3 з 01.01.2011 р., крім випадків, визначених у п. З цього рішення (п. 2), введено в дію нормативну грошову оцінку земель міста ОСОБА_3 для розрахунку річної орендної плати і плати за дольову участь у землекористуванні з 01.01 2012 р. (п.З). Вказане рішення оприлюднено на офіційному сайті Одеської міської ради www.omr.gov.ua 06.01.2011 р. та в газеті Одеської міської ради «Одесский вестник» від 13.01.2011 р. № 5.

20.09.2011р. Одеською міською радою прийнято рішення № 1268-УІ «Про внесення змін до рішення Одеською міською радою від 28.12.2010 № 41-УІ «Про затвердження Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_3», яким п. З рішення викладено в такій редакції «Ввести в дію затверджену пунктом 1 цього рішення нормативну грошову оцінку земель міста ОСОБА_3 для розрахунку річної орендної плати з 20.09.2011р.». Вказане рішення оприлюднено на офіційному сайті Одеської міської ради www.omr.gov.ua 06.10.2011 р. та в газеті Одеської міської ради «Одесский вестник» від 06.10.2011 р. № 166.

20.09.2011р. Одеською міською радою прийнято рішення № 1267-УІ «Про затвердження фіксованих відсотків при визначенні ставок орендної плати за земельні ділянки в м. Одесі». Вказане рішення оприлюднено в газеті Одеської міської ради «Одесский вестник» від 08.10.2011 р. № 167-168.

Управлінням Держземагенства у м. Одесі Одеської області розроблено відповідний витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Одеса, пр. Добровольського,6, а саме:

- витяг від 04.11.2014 р. № 143/С, відповідно до якого нормативно грошова оцінка земельної ділянки, площею 4 513 кв.м., розташованої за вказаною адресою становить -6 116 017, 60 грн.

ОСОБА_2 комунальної власності Одеської міської ради відповідно до форми, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2006 р. № 1724, здійснено розрахунки розміру орендної плати станом на 07.11.2014 р. на земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Одеса, пр. Добровольського, 6, за якими:

- розмір орендної плати за земельну ділянку, площею 4 513 кв.м, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, розташовану за вказаною адресою, розрахований у розмірі 5% та становить 305 800, 88 грн. на рік.

ОСОБА_2 комунальної власності Одеської міської ради, уповноваженим від імені Одеської міської ради вчиняти дії, повязані з підготовкою змін до договорів оренди земельних ділянок у межах міста ОСОБА_3, на адресу ТОВ «Рентойл» рекомендованим повідомленням направлено пропозицію від 13.11.2014 р. вхід. № 01-13/9124. У даній пропозиції ОСОБА_2 комунальної власності Одеської міської ради було запропоновано ТОВ «Рентойл» у 20-ти денний строк звернутися до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу для належного оформлення зазначеного договору.

Проте,відповідач на вищезазначену пропозицію належним чином не відреагував.

Крім того, згідно з актом приймання передачі від 18.11.2014 р. № 741 ОСОБА_2 комунальної власності ОМР було передано приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу необхідний пакет документів (додатковий договір про внесення змін до діючого договору оренди землі) для нотаріального посвідчення. Однак актом приймання-передачі від 23.01.2015 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу документи для складання договору були повернуті ОСОБА_2 комунальної власності ОМР, у звязку із не зверненням іншої сторони за вчиненням нотаріальної дії.

Таким чином, позивач, посилаючись на вищезазначені обставини, просить суд внести зміни до договору оренди землі від 28.10.2003 року, зареєстрованого у книзі записів Державної реєстрації договорів оренди землі 04.11.2003 р. за № 17, яким Одеською міською радою надано товариству з обмеженою відповідальністю «Рентойл» у строкове, платне володіння і користування земельну ділянку, загальною площею 4 513 кв.м. що знаходяться у місті ОСОБА_3, Суворовському районі, пр. Добровольського, 6, а саме:

1.1. Викласти п. 1.4. Договору у наступній редакції:

«Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, площею 4 513 кв.м., розташованої за адресою: м. Одеса, пр. Добровольського, 6, становить 6 116 017 (шість мільйонів сто шістнадцять тисяч сімнадцять) гривень 60 коп., згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки м. Одеси від 04.11.2014 р. № 143/С, складеного управлінням Держземагенства у м. Одесі Одеської області»;

1.2. Викласти п. 2.2. Договору у наступній редакції:

«Орендна плата за земельну ділянку площею 4 513 кв.м. розрахована у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає 305 800,88 грн. на рік. Оренда плата вноситься Орендарем у грошовій безготівковій формі».

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Згідно з ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Господарський суд порушує справи за позовними заявами: підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів; державних та інших органів, які звертаються до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України; прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави, відповідно до ст. 2 ГПК України.

Відповідно до статті 14 Конституції України, частини 1 статті 148 Господарського кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави та обєктом прана власності Українського народу. Від імені народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Статтею 140 Конституції України передбачено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і Законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради. Питання організації управління районами в містах належить до компетенції міських рад.

Відповідно до статті 1 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні Одеська міська рада є представницьким виборним органом місцевого самоврядування, який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення. Право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

За вимогами пункту 5 статті 16 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно до статті 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є поряд з іншим земля й природні ресурси, що є у власності територіальних громад.

Відповідно до статті 143 основного Закону України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Відповідно до статті 80 Земельного кодексу України суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності. Статтею 83 Земельного кодексу України передбачено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам міст є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності.

Підставою для набуття територіальною громадою в особі Приморської сільської ради права комунальної власності на землю є безоплатна передача їй землі державою. Оскільки право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів, кожне порушення закону щодо безпідставного заволодіння комунальною власністю є порушенням державних інтересів.

Згідно до статті 145 Конституції України права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Отже, уклавши договір сторони за цим договором домовилися щодо його умов.

За таких обставин, між сторонами за договором виникли правовідносини щодо користування зазначеною у договорі земельною ділянкою, які, у першу чергу, регулюються умовами договору, нормами земельного законодавства, а також загальними нормами матеріального права.

Згідно з вимогами ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи. Відносини пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Статтею 1 Закону України Про оренду землі також встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до вимог ст.21 Закону України Про оренду землі орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендареві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

У статтях 5,13,15,18 Закону України Про оцінку земель встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою для проведення оцінки земель є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років. За результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація.

Положенням статей 20, 23 Закону України Про оцінку земель визначено, що дані про нормативно грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається відповідним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Відповідно до витягу від 04.11.2014 р. № 143/С, нормативно грошова оцінка земельної ділянки, площею 4 513 кв.м., розташованої за адресою: м. Одеса, пр. Добровольського,6 становить - 6 116 017, 60 грн.

У ст. 288 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки, а розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума не може бути меншою трикратного розміру земельного податку та не може перевищувати 12% нормативно грошової оцінки.

У ст. 274.1. Податкового кодексу України ставка земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1% від їх нормативної грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276 цього Кодексу.

Згідно з п. 2.5 Договору орендар не звільняється від орендної плати і сплачує її незалежно від результатів його господарської діяльності. Умови цього Договору щодо розміру орендної плати можуть бути змінено за згодою обох сторін, шляхом укладання відповідних угод, які мають бути нотаріально посвідчені, що є невідємними частинами цього договору. Орендодавець має право вимагати збільшення орендної плати у випадку збільшення відповідно до Законів України розміру земельного податку.

Таким чином, внесення змін щодо розміру орендної плати у договір оренди земельної ділянки у зв'язку з проведенням нової нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідає, як вимогам чинного законодавства, так і умовам укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 11 ГПК України визначено, що підприємство, організація, які одержали пропозицію про зміну чи розірвання договору, відповідають на неї не пізніше 20 днів після одержання пропозиції. Якщо підприємства і організація не досягли згоди щодо зміни чи розірвання договору, а також у разі неодержання відповіді в установлений строк з урахуванням поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення господарського суду.

Відповідно до ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, на момент звернення Одеської міської ради до суду з даним позовом, між сторонами не було підписано відповідних змін до договору оренди, що свідчить про наявність між сторонами відповідного спору.

Статтею 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У визначених законом випадках застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Рішення прийнято на підставі наданих сторонами доказів, оскільки згідно із ст.33, 38 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона: повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; самостійно визначити і надати суду ті докази на підтвердження своїх доводів, які вважає необхідними, належними і достатніми. Докази витребовуються судом у ході розгляду справи лише у разі подання відповідного клопотання - на суд не покладено обов'язку вказувати стороні, які докази вона повинна подати на підтвердження своїх вимог чи заперечень, або проводити розшук тих чи інших доказів з власної ініціативи.

При цьому суд приймає до уваги строк розгляду справи, достатність часу у будь-якої із сторін для надання доказів на підтвердження власних доводів, для спростування обставин чи доводів протилежної сторони та для подання суду клопотання про витребування таких доказів у інших осіб.

За приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 32,33,34,38,43,44,49,75,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Одеської міської ради до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Рентойл - задовольнити.

2. Внести зміни до договору оренди землі від 28.10.2003 року, зареєстрованого у книзі записів Державної реєстрації договорів оренди землі 04.11.2003 р. за № 17, яким Одеською міською радою надано товариству з обмеженою відповідальністю «Рентойл» у строкове, платне володіння і користування земельну ділянку, загальною площею 4 513 кв.м. що знаходяться у місті ОСОБА_3, Суворовському районі, пр. Добровольського, 6, а саме:

2.1 Викласти п. 1.4. Договору у наступній редакції:

«Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, площею 4 513 кв.м., розташованої за адресою: м. Одеса, пр. Добровольського, 6, становить 6 116 017 (шість мільйонів сто шістнадцять тисяч сімнадцять) гривень 60 коп., згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки м. Одеси від 04.11.2014 р. № 143/С, складеного управлінням Держземагенства у м. Одесі Одеської області»;

2.2 Викласти п. 2.2. Договору у наступній редакції:

«Орендна плата за земельну ділянку площею 4 513 кв.м. розрахована у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає 305 800,88 грн. на рік. Оренда плата вноситься Орендарем у грошовій безготівковій формі».

3. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Рентойл (01030, м. Київ, вул. Івана Франка, 6, ) на користь Одеської міської ради (65004, м. Одеса, пл. Думська, 1, ) 1 218 /одна тисяча двісті вісімнадцять/ грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22 лютого 2016 р.

Суддя О.Ю. Оборотова