РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2016Справа №910/31844/15

За позовом Державного підприємства "Національний спортивний комплекс "Олімпійський"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ.ЕР.СІ.КОМПАНІ"

про стягнення 14 940,00 грн.

Суддя Гумега О.В.

Представники:

від позивача: Панченко С.О. за довіреністю № 23 від 30.12.2015

від відповідача: Муштіна І.В. - директор, Степаненко Р.О. за довіреністю б/н від 05.01.2016

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Національний спортивний комплекс "Олімпійський" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ.ЕР.СІ.КОМПАНІ" (відповідач) про стягнення 14 940,00 грн.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача 14940,00 грн., сплачених позивачем в якості передоплати за Договором № 1612 від 16.12.2013, обґрунтовані простроченням відповідачем виконання зобов'язань за цим договором та у зв'язку з втратою позивачем інтересу до виконання зобов'язань за цим договором з огляду на ліквідацію філії позивача (Філії "Олімп" Національного спортивного комплексу "Олімпійський"), якою був укладений зазначений договір з відповідачем, та припиненням підприємством позивача діяльності з надання послуг ресторанного господарства. Підставою заявлених позовних вимог позивач зазначив ч. 2 ст. 530, ч. 3 ст. 612 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2015 порушено провадження у справі № 910/31844/15 та призначено розгляд справи на 25.01.2016 о 16:20 год.

15.01.2016 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи. Заява судом задоволена.

22.01.2015 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло письмове підтвердження про відсутність аналогічного спору.

25.01.2015 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач вважає, що оскільки Філія "Олімп" Національного спортивного комплексу "Олімпійський" була відокремленим підрозділом позивача, то відповідальність за її діяльність, в тому числі за належне виконання зобов'язань за Договором, несе саме юридична особа - позивач, а отже, позивач має заборгованість перед відповідачем за Договором за виконану роботу з розробки сайту в розмірі 14940 грн., при цьому відповідач вважає, що посилання позивача на втрату інтересу до виконання відповідачем зобов'язань за Договором не є підставою для відмови від зобов'язань з оплати наданих відповідачем послуг за Договором, оскільки зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов Договору.

В судове засідання, призначене на 25.01.2016, представники позивача та відповідача з'явилися.

Представник позивача в судовому засіданні, призначеному на 25.01.2016, надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позов підтримав у повному обсязі.

В судовому засіданні 25.01.2016 представник відповідача надав усні заперечення щодо заявлених позовних вимог та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову з підстав, викладених у письмових поясненнях, поданих 25.01.2016 через відділ діловодства суду.

В судовому засіданні, призначеному на 25.01.2016, суд оголосив перерву до 01.02.2015 о 10:40 год.

26.01.2016 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Клопотання судом задоволено.

01.02.2016 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли заперечення на пояснення відповідача.

В судове засідання, призначене на 01.02.2016, представники позивача та відповідача з'явилися.

Представник позивача в судовому засіданні 01.02.2016 надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позов підтримав з урахуванням заперечень на пояснення відповідача, поданих 01.02.2016 через відділ діловодства суду.

В судовому засіданні 01.02.2016 представник відповідача надав усні заперечення щодо заявлених позовних вимог та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову з підстав, викладених у письмових поясненнях, поданих 25.01.2016 через відділ діловодства суду.

Представники позивача та відповідача в судовому засіданні 01.02.2016 подали спільне клопотання про продовження строку вирішення спору. Клопотання судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2016 продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів, відкладено розгляд справи на 15.02.16 о 12:50 год.

15.02.2016 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення, якими обґрунтовуються заперечення позовних вимог. Зокрема, відповідач стверджував, що здійснив розробку сайту для Філії позивача, сайт був розміщений на хостінг акаунті cformat ТОВ "АЙ.ЕР.СІ.КОМПАНІ" 20.03.2014.

15.02.2016 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про приєднання документів до матеріалів справи, зокрема, копії листування позивача та відповідача за Договором про надання послуг № 1612 від 16.12.2013 щодо розробки сайту компанії замовника, зокрема, стосовно надання вихідних даних, необхідних для виконання предмету цього договору, узгодження технічного завдання за цим договором, виконання умов щодо оплати виконаних робіт за цим договором, тощо.

В судове засідання, призначене на 15.02.2016, представники позивача та відповідача з'явилися.

Представники відповідача в судовому засіданні 15.02.2016 подали клопотання про приєднання документів до матеріалів справи, зокрема, листа ТОВ "Хостінг Україна" від 10.02.2016, скрін-шотів з інтернет-ресурсу ТОВ "Хостінг Україна". Клопотання судом задоволене, документи долучені судом до матеріалів справи та разом з клопотанням передані для реєстрації до відділу діловодства суду.

Представник позивача в судовому засіданні 15.02.2016 надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позов підтримав повністю.

В судовому засіданні 15.02.2016 представники відповідача надали усні заперечення щодо заявлених позовних вимог та просили суд відмовити позивачу в задоволенні позову з підстав, викладених у письмових поясненнях, поданих через відділ діловодства суду 25.01.2016 та 15.02.2016.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 15.02.2016 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судових засіданнях оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

16.12.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АЙ.ЕР.СІ.КОМПАНІ" (виконавець, відповідач) та Державним підприємством "Національний спортивний комплекс "Олімпійський" в особі Філії "Олімп" Національного спортивного комплексу "Олімпійський" (замовник, Філія) було укладено Договір № 1612 (далі - Договір), відповідно до умов якого замовник доручив, а виконавець зобов'язався надавати послуги, визначені в комерційній пропозиції, в порядку і на умовах, визначених цим Договором (п. 1.1 Договору).

Положенням про Філію "Олімп" Національного спортивного комплексу "Олімпійський", затвердженого наказом в.о. директора Національного спортивного комплексу "Олімпійський" від 02.09.2013 № 122/0 (далі - Положення) було визначено, що Філія не є юридичною особою і має статус відокремленого структурного підрозділу ресторанного господарства НСК "Олімпійський" (п. 4.1 Положення); у відносинах з державними органами і суб'єктами господарювання Філія виступає від імені НСК "Олімпійський" і діє у межах повноважень, наданих законами України та цим Положенням (п. 4.3 Положення); НСК "Олімпійський" несе відповідальність за зобов'язаннями Філії (п. 4.6 Положення).

Відповідно до п.п. 1.3, 3.1 Договору сторони узгодили, що перелік і вартість послуг визначається в додаткових угодах на підставі замовлення замовника, які є невід'ємною частиною цього Договору.

16.12.2013 сторони підписали Додаток № 1 до Договору (далі - Додаток № 1 до Договору), відповідно до п. 1 якого виконавець прийняв на себе зобов'язання розробити сайт компанії замовника. В наведеному пункті Додатку № 1 до Договору сторони узгодили, що Сайт розробляється на основі технічного завдання, яке є додатком до цієї додаткової угоди, а також, що замовник зобов'язаний прийняти і сплатити послугу.

Згідно п. 2 Додатку № 1 до Договору визначено термін виконання послуги - 39 (тридцять дев'ять) робочих днів з моменту узгодження технічного завдання та отримання передплати, згідно п. 4.1.

Згідно п. 3 Додатку № 1 до Договору узгоджено, що вартість робіт складає 29880,00 грн. 00 коп. (у тому числі ПДВ).

Відповідно до п. 4 Додатку № 1 до Договору визначено, що розрахунки здійснюються шляхом передачі замовником грошових коштів у безготівковому вигляді виконавцю в наступному порядку:

- передплата здійснюється у розмірі 50% - 14940 грн. 00 коп. (у тому числі ПДВ), протягом 3-х банківських днів з моменту підписання Договору сторонами (п. 4.1);

- остаточний розрахунок здійснюється протягом 3-х банківських днів з моменту здачі проекту (п. 4.2).

Згідно п. 5 Додатку № 1 до Договору виконавець зобов'язався виконати п. 1 цієї додаткової угоди в повному обсязі після підписання цієї додаткової угоди і здійснення передоплати в повному обсязі, згідно п. 4, тоді як у всіх інших випадках, не передбачених цією додатковою угодою сторони керуються Договором і чинним законодавством України (п. 6 Додатку № 1).

Слід зазначити, що згідно п. 2.1.1 Договору замовник зобов'язався надати вихідні дані, необхідні для виконання предмету Договору, у кожному окремому випадку.

Відповідно до п. 2.1.3 Договору, замовник зобов'язався своєчасно сплачувати виконані роботи та послуги, що надаються виконавцем.

Згідно п. 3.2 Договору визначено, що оплата послуг здійснюється протягом 3-х банківських днів на підставі рахунків, що виставляються виконавцем, а згідно п. 3.3 Договору - узгоджено, що перелік виконаних послуг підтверджується підписанням актів виконаних робіт і накладними.

Відповідно до п. 8.1 Договору цей Договір вступає в силу з моменту підписання і діє до 31 грудня 2014 року.

Разом з тим, Договір вважається пролонгованим ще на один рік, якщо жодна із сторін не заявить про його розірвання за один місяць до закінчення терміну його дії (п. 8.2 Договору).

Відповідно до п. 8.3 Договору сторони також узгодили, що Договір залишається в силі в разі зміни реквізитів сторін, зміни їх засновницьких документів, включаючи, але не обмежуючись, зміною власника, організаційно-правової форми і ін.

Позивач зазначив, що 30.12.2013 на виконання свого зобов'язання за Договором та Додатком № 1 до Договору було здійснено передплату послуг відповідача у розмірі 50% їх вартості, а саме: платіжним дорученням № 378 від 30.12.2013 перераховано 14940,00 грн. на користь відповідача.

З урахуванням зазначеного та п. 2 Додатку № 1, позивач вважає, що 30.12.2013 розпочався перебіг строку виконання відповідачем послуг за Договором (39 робочих днів), а отже, розробка сайту замовника мала бути здійснена відповідачем до 25.02.2014.

Позивач стверджував, що в порушення взятих на себе зобов'язань відповідач не розробив сайт замовника.

Разом з тим, позивач також зазначив, що 09.10.2014, у зв'язку із збитковістю Філії та з метою оптимізації структури підприємства та виробничих процесів, посиленням контролю за якістю та ефективністю надання послуг, використанням майна тощо, керівництвом підприємства позивача було прийнято рішення про ліквідацію Філії (наказ ДП "Національний спортивний комплекс "Олімпійський" від 09.10.2014 № 68/0).

Таким чином, ДП "Національний спортивний комплекс "Олімпійський" припинило здійснювати діяльність з надання послуг ресторанного господарства, а отже і відпала необхідність в розробці сайту для просування надання вказаних послуг.

Враховуючи зазначене, позивач звернувся з даним позовом до господарського суду про стягнення з відповідача 14940,00 грн., що були сплачені в якості передоплати, обґрунтовуючи таке своє звернення простроченням відповідачем виконання зобов'язань за Договором та у зв'язку з втратою позивачем інтересу до виконання зобов'язань за цим договором з огляду на припинення підприємством позивача діяльності з надання послуг ресторанного господарства, що відповідно до ч. 3 ст. 612 Цивільного кодексу України, як вважає позивач, дає йому право відмовитись від прийняття простроченого виконання і вимагати відшкодування збитків.

Позивач також зазначив, що в порядку ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України звертався до відповідача з вимогою № 8-1/560 від 21.09.2015 про повернення суми в розмірі 14940,00 грн., що була сплачена на користь відповідача в якості передплати за Договором.

Вищенаведена вимога була направлена відповідачу 24.09.2015, що підтверджується фіскальним чеком № 9669 від 24.09.2015 та описом вкладення у цінний лист № 759 від 24.09.2015, та одержана останнім 19.10.2015, що підтверджується інформацією з офіційного веб-сайту Украйнського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта".

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України позивач вважає, що відповідач повинен був виконати обов'язок з повернення коштів передоплати до 28.10.2014, втім станом на час подання позову до суду, а рівно і станом на час розгляду справи по суті, відповідач не виконав вимогу позивача про повернення 14940,00 грн.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, зазначених у письмових поясненнях, поданих 25.01.2015 через відділ діловодства суду, а саме:

- Договір та Додаток № 1 до нього укладені між Філією "Олімп" Національного спортивного комплексу "Олімпійський" (замовник) та відповідачем (виконавець);

- технічне завдання на розробку сайту "НСК Catering" (далі - технічне завдання) було погоджено сторонами Договору 24.03.2014, а не 16.12.2013, як стверджує позивач. Копія технічного завдання, затвердженого сторонами 24.03.2014, залучена відповідачем до матеріалів справи;

- відповідач стверджує, що своєчасно та повністю виконав свої зобов'язання за Договором, розробив сайт замовника у строки, встановлені Договором, що підтверджує копіями електронного листування позивача та відповідача за Договором про надання послуг № 1612 від 16.12.2013, наявністю сайту замовника в мережі Інтернет (http://nsc-olinip.com), скрін-шоти сторінок якого містяться в технічному завданні, а також іншими документами, доданими до клопотання про приєднання документів до матеріалів справи, поданому відповідачем в судовому засіданні 15.02.2015;

- 30.12.2013 замовником (Філією) здійснено часткову оплату за надані виконавцем послуги з розробки структури, дизайну та верстки сайту в розмірі 14940 грн., що підтверджується актом здачі - прийняття робіт, підписаним виконавцем та замовником;

- відповідач неодноразово звертався до замовника про погашення решти заборгованості за надані послуги за Договором, враховуючи, що згідно п. 3 Додатку № 1 до Договору вартість робіт складає 29880,00 грн. 07.08.2015 відповідач направив на адресу замовника (Філії "Олімп" Національного спортивного комплексу "Олімпійський") претензію - вимогу № 0708 від 07.08.2015 про сплату заборгованості в розмірі 14940, 00 грн., яка була залишена без задоволення;

- відповідно до п.п. 8.1-8.3 Договору жодна із сторін Договору не заявляла про його розірвання, тож враховуючи це та невиконання замовником зобов'язань з оплати за надані послуги з розробки сайту, відповідач вважає, що Договір є чинним;

- 09.10.2014 позивачем було прийнято рішення про ліквідацію Філії "Олімп" Національного спортивного комплексу "Олімпійський", однак в порушення умов п. 6.4 Договору, відповідача не було повідомлено про ліквідацію Філії у триденний строк та про зміну реквізитів.

Таким чином, відповідач вважає, що оскільки Філія є відокремленим підрозділом позивача, то відповідальність за її діяльність, в тому числі за належне виконання зобов'язань за Договором, несе саме юридична особа - позивач, а отже, позивач має заборгованість перед відповідачем за Договором в розмірі 14940 грн., при цьому посилання на втрату інтересу до виконання відповідачем зобов'язань за Договором не є підставою для відмови від зобов'язань з оплати наданих відповідачем послуг за Договором, оскільки зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов Договору.

В свою чергу, позивач надав заперечення на вищенаведені пояснення відповідача, а саме:

- позивач вважає таким, що не відповідає дійсності твердження відповідача про те, що технічне завдання на розробку сайту було узгоджено сторонами лише 24.03.2014 року. Так, відповідно до пункту 1 Додатку № 1 до Договору на дату підписання Договору, тобто 16.12.2013, технічне завдання вже було узгоджено та було додатком до Договору. Навіть у разі погодження сторонами технічного завдання 24.03.2014, як стверджує відповідач, встановлений Договором термін виконання послуг (39 робочих днів) сплив 20.05.2014, а отже відповідач не виконав своїх зобов'язань за Договором;

- позивач вважає безпідставним та необгрунтованим твердження відповідача про те, що він своєчасно та повністю виконав свої зобов'язання за Договором, оскільки наявність сайту в мережі Інтернет не є доказом того, що послуги було надано своєчасно та в тому обсязі;

- позивач вважає таким, що не відповідає дійсності твердження відповідача про те, що 30.12.2013 Філією "Олімп" Національного спортивного комплексу "Олімпійський" було здійснено часткову оплату за надані послуги. Як зазначає позивач, станом на 30.12.2013 відповідачем не було надано послуг за Договором та відповідно і не було підстав для їх оплати. Платіжним дорученням № 378 від 30.12.2013 позивач здійснив "передплату за розробку сайту згідно рахунку №АЙ-00657 від 17.12.2013", в рахунку-фактурі №АЙ-00657 від 17.12.2013 також було зазначено "передплата за розробку сайту";

- позивач звернув увагу суду на те, що у рахунку-фактурі № АЙ-00657 від 17.12.2013, копія якого залучена відповідачем до матеріалів справи, вказано інше призначення ("розробка структури, дизайну та верстка сайту"), а не те, що насправді зазначено в рахунку-фактурі № АЙ-00657 від 17.12.2013 ("передплата за розробку сайту"), який було надано позивачу та згідно якого ним було здійснено оплату 14940,00 грн.;

- позивач вважає таким, що не відповідає дійсності твердження відповідача про те, що надання послуг підтверджується підписаним виконавцем та замовником актом виконаних робіт, оскільки жодного акту виконаних робіт за Договором з боку позивача не було підписано. Стосовно залученої відповідачем до матеріалів справи копії Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № АЙ-0000367, який ніби-то підписаний і з боку позивача, останній зазначив, що в преамбулі цього акту не зазначено того, хто діє від імені позивача при його складані, в графі "Від Замовника" стоїть підпис із зазначенням дати - 31.07.2014, також зазначено, що він затверджений директором Філії "Олімп" Національного спортивного комплексу "Олімпійський" Гордіян та стоїть такий же підпис, що і у графі "Від Замовника", тоді як єдиним директором Філії за весь час її існування був ОСОБА_5, що підтверджується Довідкою від 29.01.2016 № 05-к та копіями наказів № 214-к від 03.09.2013 (про призначення) і № 17- к від 20.11.2015 (про звільнення). Виконуючи обов'язки директора філії ОСОБА_5 діяв на підставі довіреності № 23 від 26.09.2013, відповідно до умов якої, повноваження, що нею надавалися, не могли бути передані іншим особам.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно п. 2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (ч. 1 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Згідно із ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених Господарським процесуальним кодексом України заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ЦК України та ГК України).

Відповідно до цих норм, права та законні інтереси суб'єктів господарювання захищаються шляхом, зокрема, присудження до виконання обов'язку в натурі (п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, абз. 6 ст. 20 ГК України). Цей спосіб захисту застосовується у тих випадках, коли відповідач зобов'язаний був вчинити певні дії по відношенню до позивача, і може мати місце при невиконанні обов'язку сплатити кошти за договором. Інший спосіб захисту, що може застосовуватися для захисту прав осіб, є відшкодування збитків (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, абз. 7 ст. 20 ГК України). Отже, способи захисту шляхом присудження боргу (стягнення заборгованості) та відшкодування збитків є різними за своєю суттю.

Позивач звернувся з позовними вимогами про стягнення з відповідача 14940,00 грн.

Підставою позовних вимог позивач визначив, зокрема, ч. 3 ст. 612 ЦК України, а отже, заявлену до стягнення з відповідача суму в розмірі 14940,00 грн. - збитками (а не заборгованістю за спірним договором), що фактично позивач підтвердив під час розгляду спору по суті.

Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли у зв'язку з виконанням Договору № 1612 від 16.12.2013, який за своєю правовою природою є договором підряду. Загальні положення про підряд обумовлені у § 1 гл. 61 ЦК України.

Згідно ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовник), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 854 ЦК України визначено порядок сплати підрядникові обумовленої ціни, частиною 4 статті 849, частиною 2 статті 850 ЦК України - право підрядника на отримання плати за виконану частину роботи, навіть, якщо роботи за договором підряду повністю не виконані, статтями 849, 854, 858 ЦК України - права замовника у разі неналежного виконання договору зі сторони підрядника.

Відтак, до предмету дослідження у даній справі входить встановлення обставин щодо характеру та обсягу робіт, що є предметом договору, строків їх виконання; аналіз доказів, поданих на підтвердження виконання та передання цих робіт, відповідність вказаних робіт, їх об'єму та вартості умовам договору; встановленню підлягає факт порушення відповідачем господарського зобов'язання.

Стаття 611 ЦК України встановлює перелік правових наслідків, що настають у разі порушення зобов'язання, серед яких: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом; відшкодування збитків.

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 612 ЦК України якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Судом встановлено, що спірний Договір був укладений 16.12.2013 між відповідачем та позивачем в особі Філії "Олімп" Національного спортивного комплексу "Олімпійський" (відокремлений структурний підрозділ позивача, який не є юридичною особою). Повноваження Філії щодо укладення спірного Договору підтверджується матеріалами справи та не заперечуються сторонами.

Наказом ДП "Національний спортивний комплекс "Олімпійський" від 09.10.2014 № 68/0 Філію "Олімп" Національного спортивного комплексу "Олімпійський" було ліквідовано, що підтверджується позивачем.

В порушення п. 6.4 Договору відповідача не було письмово повідомлено про ліквідацію Філії не пізніше трьох робочих днів з дати прийняття відповідного рішення про ліквідацію та про зміну реквізитів, як це передбачено наведеним пунктом Договору, та про припинення надання послуг громадського харчування ресторанного господарства. Докази протилежного позивачем суду не надані.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.3 Договору та п. 1 Додатку № 1 до Договору вбачаться, що предметом спірних правовідносин є роботи з розробки сайту компанії замовника, сайт розробляється на основі технічного завдання.

Згідно п. 2 Додатку № 1 до Договору термін виконання робіт 39 (тридцять дев'ять) робочих днів визначається з моменту узгодження технічного завдання та отримання передплати, згідно п. 4.1.

Передплата в сумі 14940,00 грн. (50% вартості робіт, визначеної у п. 4 Додатку № 1 до Договору) була сплачена Філією позивача згідно платіжного доручення № 378 від 30.12.2013. Отримання коштів у наведеній сумі відповідачем не заперечується.

Сплачені Філією позивача згідно платіжного доручення № 378 від 30.12.2013 кошти в сумі 14940,00 грн. розцінюються судом саме в якості передплати за Договором, оскільки здійснення передплати у розмірі 14940,00 грн. було передбачене умовами п. 4.1 Додатку № 1 до Договору, а також враховуючи, що саме таке "призначення платежу" було вказане у платіжному дорученні № 378 від 30.12.2013. Крім того, відповідач ці кошти отримав саме з таким призначенням платежу. При цьому залучений відповідачем до матеріалів справи рахунок-фактура № АЙ-000657 від 17.12.2013 за "розробку структури, дизайну та верстка сайту" на суму 14940,00 грн. не спростовує здійснення оплати коштів в сумі 14940,00 грн. саме в якості передплати за Договором.

З огляду на подані сторонами докази та умови Договору і Додатку № 1 до нього, суд дійшов висновку, що технічне завдання на розробку сайту було затверджено сторонами 24.03.2014 року, що підтверджується Технічним завдання на розробку сайту "НСК Catering", копію якого відповідачем залучено до матеріалів справи, враховуючи, що останнє містить дату його затвердження - 24.03.2014 та підписи уповноважених представників сторін (зокрема, від Філії позивача - підпис директора ОСОБА_5).

Натомість суд відхиляє доводи позивача про те, що відповідно до пункту 1 Додатку № 1 до Договору на дату підписання Договору, тобто 16.12.2013, технічне завдання вже було узгоджено та було додатком до Договору. Суд, беручи до уваги зміст пункту 1 Додатку № 1 до Договору, зазначає, що матеріали справи фактично не містять технічного завдання, яке б було узгоджено сторонами 16.12.2013, тоді як позивач відповідне технічне завдання до матеріалів справи не залучив.

Отже, враховуючи отримання відповідачем передплати 30.12.2013 та узгодження сторонами технічного завдання 24.03.2014, відповідач відповідно до п. 2 Додатку № 1 до Договору повинен був виконати роботи з розробки сайту до 20.05.2014.

Пунктом 3 Додатку № 1 до Договору сторони узгодили вартість робіт в сумі 29880,00 грн.

Факт виконання робіт за Договором відповідач підтверджує Актом здачі - прийняття робіт від 31.07.2014 на суму 14940,00 грн., який скріплений печатками сторін та містить підписи уповноважених представників сторін Договору. Відповідно до наведеного акта сторони підтвердили, що виконавцем (відповідачем) були проведені роботи ("розробка структури, дизайну та верстки сайту") загальною вартістю 14940,00 грн. та що сторони претензій одна до одної не мають.

Вищенаведений Акт здачі - прийняття робіт від 31.07.2014 суд приймає в якості належного доказу на підтвердження виконання відповідачем та прийняття позивачем робіт з розробки сайту за Договором на суму 14940,00 грн. При цьому суд відхиляє доводи позивача стосовно не підписання з боку підприємства позивача жодного акту виконаних робіт за Договором, оскільки належні докази на підтвердження втрати печатки Філії позивача (ідентифікаційний код 38897001), якою скріплено спірний акт здачі - прийняття робіт від 31.07.2014, рівно як і належні докази на спростування підпису спірного акту здачі - прийняття робіт від 31.07.2014 уповноваженою особою Філії позивача, позивачем до матеріалів справи не залучено.

Водночас, суд критично оцінює копії електронного листування позивача та відповідача за Договором, надані відповідачем в якості доказів на підтвердження виконання ним робіт з розробки сайту замовника на підставі Додатку № 1 до Договору, враховуючи при цьому, зокрема, електронний характер наведеного електронного листування та не можливість достовірно підтвердити (або спростувати) викладену в ньому інформацію.

За наведених обставин, судом встановлено, що роботи за Договором виконані відповідачем в сумі 14940,00 грн. та прийняті позивачем 31.07.2014.

Водночас, матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про відмову позивача в період часу до ліквідації Філії, т.т. до 09.10.2014, від спірного Договору в порядку ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, згідно норми якої якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитись від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до абз. 5 п. 3 наказу ДП "Національний спортивний комплекс "Олімпійський" від 09.10.2014 № 68/0 "Про ліквідацію (закриття) Філії "Олімп" Національного спортивного комплексу "Олімпійський" ліквідаційній комісії у строк до 09.12.2014 було наказано, поміж іншого, провести інвентаризацію договорів (у тому числі інших правочинів), листування та іншої документації. Отже, в строк до 09.12.2014 позивач мав можливість встановити обставини виконання та передання робіт за спірним Договором та, у разі необхідності, відмовитись від Договору на підставі ч. 2 ст. 849 ЦК України.

Більш того, позивач також мав право звернутись до відповідача на підставі ч. 2 ст. 849 ЦК України, проте таке своє право не реалізував, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Натомість, як вбачається з позовної заяви і доданих до неї доказів, позивач тільки 24.09.2015 звернувся до відповідача з вимогою № 8-1/560 від 21.09.2015 про повернення суми в розмірі 14940,00 грн., що були сплачені за Договором в якості передоплати, обґрунтовуючи своє звернення відповідно до ч. 3 ст. 612 Цивільного кодексу України простроченням відповідачем виконання зобов'язань за Договором та у зв'язку з втратою позивачем інтересу до виконання зобов'язань за цим договором з огляду на припинення підприємством позивача діяльності з надання послуг ресторанного господарства (09.10.2014 ліквідовано Філію позивача, ДП "НСК "Олімпійський" припинило здійснювати діяльність з надання послуг ресторанного господарства, а отже, відпала необхідність в розробці сайту для просування вказаних послуг).

Як досліджено судом по матеріалах справи, фактично позивач звернувся до відповідача з вищенаведеною вимогою № 8-1/560 від 21.09.2015 тільки після отримання ним претензії-вимоги відповідача № 0708 від 07.08.2015, яку останній направив позивачу раніше, та відповідно до якої вимагав від позивача протягом 7 днів з моменту її отримання сплатити 14940,00 грн. заборгованості за Договором на рахунок відповідача.

Отже, за встановлених судом обставин, позивачем не доведено суду належними і допустимими доказами, що саме внаслідок прострочення відповідача виконання спірного зобов'язання втратило інтерес для позивача, тоді як з матеріалів справи втрата інтересу для позивача до виконання спірного зобов'язання вбачається з огляду на іншу підставу - ліквідацію Філії позивача.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог позивачу належить відмовити повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір при відмові в позові покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 1, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.02.2016

Суддя Гумега О.В.