донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

22.02.2016 справа №908/459/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_1В ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача:не прибув ОСОБА_5 довір.
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріумф-Авто", м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від02 листопада 2015 р.
у справі№ 908/459/15-г (суддя К.В. Проскуряков)
за позовомДепартаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міськради, м. Запоріжжя
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріумф-Авто", м. Запоріжжя
пропро розірвання договору купівлі-продажу об`єкта права комунальної власності №02/11 від 11.10.2011р. та стягнення неустойки у розмірі 143409,36 грн., інфляційних витрат у розмірі 89630,85 грн., 3% річних у розмірі 32267,10 грн., відсотки у розмірі 2283,74 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 18.02.2015 у справі № 908/459/15-г (суддя Хуторной В.М.) розірвано договір купівлі-продажу об'єкта права комунальної власності № 02/11 від 11.10.2011, укладений Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тріумф-Авто"; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріумф-Авто" на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради неустойку в розмірі 143 409, 36 грн., відсотки в розмірі 2 283, 74 грн., 3% річних в розмірі 32 267, 10 грн. та інфляційні втрати в розмірі 89 630, 85 грн.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20.05.2015 (колегія суддів у складі: ОСОБА_6 - головуючий суддя, судді Россолов В.В., Тихий П.В.) рішення господарського суду Запорізької області від 18.02.2015 у справі № 908/459/15-г скасовано в частині стягнення відсотків в розмірі 2 283, 74 грн., та в цій частині прийнято нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог; в іншій частині рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.07.2015 № 908/459/15-г касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Тріумф-Авто задоволено, скасовано рішення господарського суду Запорізької області від 18.02.2015 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.05.2015 № 908/459/15-г, справу передано на новий розгляд.

За результатами нового розгляду рішенням господарського суду Запорізької області від 02.11.2015 у справі №908/459/15-г задоволено позовні вимоги Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міськради, м. Запоріжжя та розірвано договір купівлі-продажу об'єкта права комунальної власності № 02/11 від 11.10.2011, укладений Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тріумф-Авто"; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріумф-Авто" на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради неустойку в розмірі 143 409, 36 грн., відсотки в розмірі 2 283, 74 грн., 3% річних в розмірі 32 267, 10 грн. та інфляційні втрати в розмірі 89 630, 85 грн.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Тріумф-Авто", м. Запоріжжя звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 02.11.2015 у справі №908/459/15-г та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Скаржник вважає, що рішення місцевого господарського суду є необґрунтованим та таким, що прийнято із невірним застосуванням норм матеріального права. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно залишив без задоволення клопотання про застосування строків позовної давності, вважає, що позовна давність не переривалась на сплила. Зазначив, що судом порушені гарантії, закріплені ст. 61 Конституції України та норми матеріального права, які забороняють застосовувати двічі відповідальність за одне і те саме правопорушення. Крім того, зазначив, що судом не застосовані наслідки розірвання договору купівлі-продажу обєкта права комунальної власності, а саме не повернуто кошти, сплачені покупцем за обєкт приватизації.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 01.12.2015р. було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Сгара Е.В., судді Мясищев А.М., Будко Н.В.

Розпорядженням секретаря першої судової палати Донецького апеляційного господарського суду від 28.01.2016р. у звязку із перебуванням судді Будко Н.В. у відпустці, сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Сгара Е.В., судді Геза Т.Д., Мясищев А.М.

Позивач у судове засідання 22.02.2016р. не прибув, причини неявки не повідомив.

Відповідач у судовому засіданні 22.02.2016р. наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

Фіксування судового засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку, встановленому ст.ст.4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Із матеріалів справи вбачається, що 11.10.2011р. між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Тріумф-Авто (далі - покупець) укладено договір №02/11 купівлі-продажу обєкта права комунальної власності (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого, предметом цього договору є передача права власності на комунальне майно м. Запоріжжя, шляхом приватизації способом викупу на підставі рішення Запорізької міської ради від 19.11.2008 №29 (зі змінами згідно рішення Запорізької міської ради від 18.02.2011 №40) та відповідно до наказів Управління у справах приватизації Запорізької міської ради від 29.03.2011 №98, від 14.04.2011 №121, від 18.04.2011 №123 (надалі обєкт приватизації). Обєкт приватизації належить територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САС №913111 від 17.05.2010, право власності зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за №30441984, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.07.2010 за №26674192 та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.09.2011 за №31284536, дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САА №091447 від 09.12.2003 (дублікат серія САЕ №268554, виданий 06.01.2011), право власності зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за №1555848, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.02.2011 за №29037123 та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.09.2011 за №31284210.

Відповідно д п. 1.2. договору обєктом приватизації є нежитлове приміщення 1 будівлі (літ. А-2), загальною площею 336,2 кв. м., будівля інв. №12000080 (літ. Б) загальною площею 92 кв. м., замощення 1, які розташовані за адресою: 69084, м. Запоріжжя, вул. Кузнєцова, буд. 18.

За умовами п. 1.5 вказаного договору повна вартість обєкта приватизації складає 717046,8 грн., у т. ч. ПДВ.

Зазначений в цьому договорі обєкт приватизації продано за 717046,8 грн., з урахуванням ПДВ (п.1.6 договору).

Згідно з п. 2.1 договору, розрахунки за обєкт приватизації здійснюються шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунку Покупця №0980 в АБ ОСОБА_7 та Кредит (або з інших рахунків Покупця, відкритих у банківських установах України) на рахунок Органу приватизації, протягом 30 календарних днів з дати нотаріального посвідчення та державної реєстрації цього договору. Строк оплати продовжується ще на 30 календарних днів за умови внесення покупцем не менш 50% від ціни продажу обєкта приватизації з урахуванням податку на додану вартість. На суму відстроченого платежу нараховуються відсотки за обліковою ставкою НБУ відповідно до рахунку наданого Органом приватизації.

Відповідно до п. 5.1 договору, покупець зобов'язався сплатити повну вартість об'єкту приватизації, зазначену в п. 1.5 цього договору, у строк та на умовах, встановлених розділом 2 договору.

Згідно умов п. 7.2. договору, у разі, якщо покупець протягом 60 днів з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації цього договору (тобто - до 10.12.2011) не сплатить повну вартість за об'єкт приватизації, він сплачує органу приватизації неустойку у розмірі 20 % від повної вартості обєкта приватизації з урахуванням ПДВ. Орган приватизації порушує питання про розірвання цього договору.

Відповідно до п. 13.1 договору, цей договір підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Договір посвідчено нотаріусом та зареєстровано в Державному реєстрі правочинів 11.10.2011р., реєстраційний №486.

Пунктом 11.5. договору встановлено, що термін дії зобовязань за цим Договором пять років з дати його нотаріального посвідчення та державної реєстрації, тобто до 11.10.2016р.

Матеріали справи свідчать, що відповідач виконав свої зобовязання щодо оплати за обєкт приватизації частково, а саме платіжним дорученням № 3 від 08.11.2011р. перерахував 50% вартості предмету договору у розмірі 358 523,40 грн. (а.с. 32, т.2).

Не погодившись із вищезазначеними обставинами 19.03.2012р. перший заступник прокурора міста Запоріжжя в особі Департаменту комунальної власності та приватизації звернувся з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Тріумф-Авто про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу обєкта права комунальної власності в сумі 358 523,40 грн. та пені в сумі 7307,98 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 10.05.2012р. по справі №5009/1045/12 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Тріумф-Авто на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради суму боргу за обєкт приватизації за договором №02/11 в розмірі 358523,4 грн. та пеню в розмірі 11418,72 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили та на даний час не виконано.

В межах даної справи, позивач під час звернення із позовом до місцевого господарського суду просив розірвати договір купівлі-продажу об`єкта права комунальної власності №02/11 від 11.10.2011р., стягнути неустойку у розмірі 143409,36 грн., інфляційні витрати у розмірі 89630,85 грн., 3% річних у розмірі 32267,10 грн. та відсотки у розмірі 2283,74 грн., посилаючись на невиконання відповідачем вищевказаного рішення суду та не сплату повної вартості обєкту приватизації.

В процесі розгляду справи, відповідач надав заяву про застосування позовної давності, якою просив відмовити у задоволенні позовних вимог, у звязку зі спливом терміну позовної давності.

При розгляді вищевказаних вимог, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 651 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Пунктом 11.3 договору передбачено, що у разі невиконання однією із сторін умов цього договору, він може бути розірваний на вимогу іншої сторони за рішенням суду або господарського суду.

За змістом частини 2 статті 27 ЗУ «Про приватизацію державного майна» виключними умовами для розірвання договору купівлі-продажу об'єкта приватизації в порядку, передбаченому законодавством, є несплата коштів, визначених договором купівлі-продажу, протягом 60 днів з дня нотаріального посвідчення договору.

Повна не сплата за обєкт приватизації також визначена сторонами як підстава для розірвання договору у п. 7.2 цього договору.

Відповідно до п. 5.1 договору, покупець зобов'язався сплатити повну вартість об'єкту приватизації, зазначену в п. 1.5 цього Договору, у строк та на умовах, встановлених розділом 2 Договору.

Згідно з п. 2.1 договору, розрахунки за обєкт приватизації здійснюються шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунку Покупця №0980 в АБ ОСОБА_7 та Кредит (або з інших рахунків Покупця, відкритих у банківських установах України) на рахунок Органу приватизації, протягом 30 календарних днів з дати нотаріального посвідчення та державної реєстрації цього договору. Строк оплати продовжується ще на 30 календарних днів за умови внесення покупцем не менш 50% від ціни продажу обєкта приватизації з урахуванням податку на додану вартість. На суму відстроченого платежу нараховуються відсотки за обліковою ставкою НБУ відповідно до рахунку наданого Органом приватизації.

Як вже зазначено вище, у звязку із невиконанням відповідачем належним чином своїх зобовязань за договором, рішенням господарського суду Запорізької області від 10.05.2012р. по справі №5009/1045/12 було стягнуто з ТОВ Тріумф-Авто на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, зокрема, суму боргу за обєкт приватизації за договором №02/11 в розмірі 358523,4 грн.

Вказане рішення суду набрало законної сили та на даний час не виконано.

У звязку з наведеним, позивач звернувся до суду з вимогою розірвати договір №02/11 купівлі-продажу обєкта права комунальної власності.

Відповідач просить застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності та у звязку з його спливом, відмовити у задоволені вимог в цій частині.

Зазначене клопотання відповідач обґрунтував тим, що відповідач повинен був здійснити остаточний розрахунок за обєкт приватизації до 10.12.2011р. і саме з цієї дати починає перебіг трирічний термін позовної давності. Враховуючи той факт, що позовна заява була подана до господарського суду Запорізької області 26.01.2015р. позивач пропустив строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Матеріали справи свідчать, що місцевий господарський суд під час винесення оскаржуваного рішення відмовив в задоволенні клопотання відповідача про застосування позовної давності, з огляду на той факт, що строк позовної давності переривався у відповідності до ч.2, 3 ст. 264 Цивільного кодексу України, враховуючи звернення позивача до господарського суду Запорізької області до відповідача в межах іншої справи №5009/1045/12 про стягнення суми боргу за обєкт приватизації за договором №02/11 в розмірі 358523,4 грн. та пені в розмірі 11418,72 грн.

Колегія суддів апеляційного суду вважає такий висновок суду першої інстанції хибним.

При розгляді заявленого клопотання про застосування строку позовної давності щодо позовних вимог про розірвання договору колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ст. 264 Цивільного кодексу України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитись із висновком суду першої інстанції щодо переривання перебігу строку позовної давності, у звязку із подачею позивачем в березні 2012 року позовної заяви в межах іншої справи №5009/1045/12, оскільки заявлена в межах даної справи вимога про розірвання договору не може розцінюватись, як частина вимог, що були предметом розгляду у справі №5009/1045/12 (стягнення боргу та пені), з огляду на диспозицію статті 264 Цивільного кодексу України.

В той же час, позивач просив розірвати договір у звязку із порушенням відповідачем зобовязань щодо повної сплати вартості об'єкту приватизації. Як свідчать матеріали справи та пояснення сторін, зазначене порушення триває і на теперішній час.

При цьому, обовязок покупця оплатити вартість обєкта приватизації за спірним договором є істотною умовою договору і невиконання вказаного обовязку є істотним порушенням відповідачем договору №02/11 купівлі продажу обєкта права комунальної власності.

Пунктом 11.3 договору передбачено, що у разі невиконання однією із сторін умов цього договору, він може бути розірваний на вимогу іншої сторони за рішенням суду або господарського суду.

Згідно п.11.5. договору він діє до 11.10.2016р.

Таким чином, позивач має право на звернення до суду з вимогою розірвати договір протягом всього терміну його дії за наявністю обставин, передбачених п.7.2. договору, а саме у звязку з відсутністю повної сплати відповідачем вартості обєкту приватизації.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що несплата покупцем залишкових грошових коштів в розмірі 358 523,40 грн. за обєкт приватизації, у визначений договором термін, не породжує у продавця обовязку на наступний день звернутися з позовом про розірвання договору.

Враховуючи наведене, з огляду на той факт, що відповідач своє зобов'язання щодо повної сплати вартості об'єкту приватизації не виконав, а строк дії договору №02/11 купівлі-продажу обєкта права комунальної власності від 11.10.2011р. не закінчився, цей договр підлягає розірванню у звязку із порушенням відповідачем його істотної умови та з огляду на вищенаведені приписи діючого законодавства.

Крім того, позивач заявляв позовні вимоги щодо стягнення з відповідача передбаченої п. 7.2 договору неустойки у розмірі 143409,36 грн.

Відповідач вважає, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення з позовом про стягнення неустойки.

Згідно умов п. 7.2. договору, у разі, якщо покупець протягом 60 днів з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації цього Договору (тобто - до 10.12.2011 р.) не сплатить повну вартість за об'єкт приватизації, він сплачує Органу приватизації неустойку в розмірі 20% від повної вартості об'єкту приватизації з урахуванням ПДВ.

У відповідності до частини 4 статті 29 Закону України «Про приватизацію державного майна» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) покупці, що не сплатили за об'єкт приватизації, включаючи земельну ділянку, придбаний шляхом викупу, на аукціоні або за конкурсом, протягом 60 днів з моменту укладення чи реєстрації відповідної угоди сплачують на користь органу приватизації неустойку в розмірі і порядку, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Положеннями частини 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про розмір неустойки за повну або часткову несплату покупцями коштів за об'єкти приватизації» від 17 вересня 2008 р. № 846 визначено, що розмір неустойки, яку сплачують покупці у разі повної або часткової несплати в установлений Законом України "Про приватизацію державного майна" строк коштів за об'єкт приватизації, включаючи земельну ділянку, становить 20 відсотків ціни, за яку придбано такий об'єкт, включаючи земельну ділянку.

Згідно ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

З огляду на той факт, що Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міськради звернувся до господарського суду із позовом 26.01.2015р., місцевий господарський суд необґрунтовано задовольнив позовні вимоги щодо стягнення неустойки у розмірі 143409,36 грн., оскільки позивач пропустив строк позовної давності, що зумовлює відмову в задоволенні позовних вимог в зазначеній частині.

Крім того, позивач заявляв позовні вимоги щодо стягнення відсотків у розмірі 2283,74 грн., передбачені п. 2.1 договору.

Задовольняючи позовні вимоги в цій частині господарський суд Запорізької області визнав ці вимоги обґрунтованими з огляду на умови пункту 2.1 договору, яким передбачено, що розрахунки за об'єкт приватизації здійснюються шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунку Покупця на рахунок Органу приватизації, протягом 30 календарних днів з дати нотаріального посвідчення та державної реєстрації цього Договору. Строк оплати продовжується ще на 30 календарних днів за умови внесення Покупцем не менш 50% від ціни продажу об'єкта приватизації з урахуванням податку на додану вартість. На суму відстроченого платежу нараховуються відсотки за обліковою ставкою НБУ, відповідно до рахунку наданого Органом приватизації.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодись із вищезазначеним висновком місцевого господарського суду, з огляду на те, що п.2.1 договору передбачає стягнення відсотків за обліковою ставкою НБУ, проте не зазначено в якому розмірі нараховуються відсотки, що виключає підстави для стягнення з відповідача процентів, нарахованих позивачем.

Апеляційний суд звертає увагу, що сторонами у п. 2.1 договору здійснено лише відсилку на облікову ставку НБУ при розрахунку відсотків, при цьому, не визначено безпосередній розмір за обліковою ставкою НБУ, а також не зазначено за який період ці відсотки повинні нараховуватись.

Відповідно до п.2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду відмовляє в задоволенні позовних вимог щодо стягнення відсотків в розмірі 2283,74 грн. з підстав їх необґрунтованості, враховуючи невизначеність в договорі їх розміру, що унеможливлює нарахування, та як наслідок стягнення, останніх.

До того ж, колегія суддів вважає за необхідне додати, що, пункт 2.1 договору передбачає стягнення даної суми на підставі надання Органом приватизації відповідного рахунку. Позивач в розрахунку до позовної заяви (т. 1 а.с.11) зазначив про отримання відповідачем в порядку пункту 2.1. договору рахунку №13 від 14.12.2011 року. Проте, матеріали справи не містять ані самого рахунку №13 від 14.12.2011 року, ані доказів його вручення (направлення) відповідачу.

Також у позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 32267,10 грн. та інфляційні в розмірі 89630,85 грн. за період з 01.01.2012р. по 01.01.2015р.

Відповідач проти позову в цій частині також заперечує, посилаючись на пропуск позивачем строку позовної давності.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи наведене, з огляду на умови Договору, діючого законодавства та факту невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань щодо повної та своєчасної оплати за обєкт приватизації до теперішнього часу, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявністю обставин для нарахування інфляційних та 3% річних.

В той же час, як вже зазначалось вище, відповідачем було заявлено клопотання про застосування позовної давності, в тому числі до позовних вимог про стягнення інфляційних та 3% річних.

З огляду на той факт, що Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міськради, м. Запоріжжя звернувся до господарського суду із позовом 26.01.2015р., місцевий господарський суд безпідставно не застосував до вищезазначених вимог строк позовної давності.

Посилання суду першої інстанції щодо переривання строку позовної давності є необґрунтованими та вже були спростовані в даній постанові суду.

Враховуючи наведене, з огляду на застосування до позовних вимог щодо стягнення інфляційних та 3% річних позовної давністі строком у три роки, задоволенню підлягають позовні вимоги за 3 роки, що передували зверненню позивача до суду, враховуючи визначений позивачем кінцевий період, а саме за період з 26.01.2012р. по 01.01.2015р.

Перевіривши розрахунок позивача, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що стягненню з відповідача підлягають 3% річних в розмірі 31561,89 грн. за період з 26.01.2012р. по 01.01.2015р. та інфляційні в розмірі 89577,29 грн. за період з лютого 2012р. по грудень 2014р. включно.

Позовні вимоги щодо стягнення 3% річних в залишковій сумі в розмірі 705,21 грн. та інфляційних в розмірі 53,56 грн. задоволенню не підлягають.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі стосовно притягнення його до подвійної відповідальності за правопорушення, враховуючи рішення господарського суду Запорізької області від 10.05.2012 року у справі №5009/1045/12, яким було стягнуто з відповідача 358523,4 грн. боргу та 11418,72 грн. пені, є необґрунтованими та судом до уваги не приймаються, з огляду на той факт, що заявлені в межах даної справи позовні вимоги є іншими видами відповідальності.

Стосовно твердження відповідача щодо не дослідження судом першої інстанції питання повернення коштів, сплачених за об'єкт приватизації у звязку із розірванням договору купівлі-продажу, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що господарський суд здійснює захист порушеного права і охоронюваного законом інтересу в межах позовних вимог, які полягають в даному випадку у встановленні правомірності розірвання договору купівлі-продажу, стягнення неустойки, процентів нарахованих на відстрочену суму оплати, 3% річних та інфляційних витрат. Питання повернення коштів, сплачених за об'єкт приватизації у разі розірвання договору купівлі-продажу не було предметом судового розгляду у суді першої інстанції.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, як зазначається в частині 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду господарського суду Запорізької області від 02.11.2015р. у справі №908/459/15-г є таким, що прийнято при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, із неправильним застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню в частині стягнення неустойки в сумі 143 409,36 грн., відсотків в сумі 2 283,74 грн., 3% річних в сумі 705,21 грн. та інфляційних в сумі 53,56 грн. В залишковій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін з підстав, викладених у постанові.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача як на сторону внаслідок неправильних дій якої виник спір.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 104 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріумф-Авто", м.Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 02.11.2015р. у справі №908/459/15-г задовольнити частково.

Рішення господарського суду Запорізької області від 02.11.2015 р. у справі №908/459/15-г в частині стягнення неустойки в сумі 143 409, 36 грн., відсотків в сумі 2 283,74 грн., 3% річних в сумі 705,21 грн. та інфляційних в сумі 53,56 грн. скасувати.

В скасованій частині прийняти нове рішення про відмову у задоволенні вимог щодо стягнення неустойки в сумі 143 409, 36 грн., відсотків в сумі 2 283,74 грн., 3% річних в сумі 705,21 грн. та інфляційних в сумі 53,56 грн.

В залишковій частині рішення господарського суду Запорізької області від 02.11.2015 р. у справі №908/459/15-г залишити без змін.

Резолютивну частину рішення господарського суду Запорізької області від 02.11.2015 р. у справі №908/459/15-г викласти у наступній редакції:

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір купівлі-продажу об'єкта права комунальної власності №02/11 від 11.10.2011 року, укладений між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, Запорізька область, м. Запоріжжя, проспект Леніна, буд. 206, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Тріумф Авто (69006, АДРЕСА_1, ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Тріумф Авто (69006, АДРЕСА_1, р/р 0980 у філії ЗРУ ПАТ ОСОБА_7 та Кредит, МФО 313731, ) на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, Запорізька область, м. Запоріжжя, проспект Леніна, буд. 206, , р/р 4293 в ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015) 3% річних в сумі 31 561,89 грн. та інфляційні втрати в сумі 89 577,29 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Тріумф Авто (69006, АДРЕСА_1, р/р 0980 у філії ЗРУ ПАТ ОСОБА_7 та Кредит, МФО 313731, ) на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, Запорізька область, м. Запоріжжя, проспект Леніна, буд. 206, , р/р 4293 в ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015) судовий збір за подання позовної заяви в сумі 6 570 грн.

У задоволені вимог щодо стягнення неустойки в сумі 143 409, 36 грн., відсотків в сумі 2 283,74 грн., 3% річних в сумі 705,21 грн. та інфляційних в сумі 53,56 грн. відмовити.

Господарському суду Запорізької області видати відповідні накази.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Е.В. Сгара

Судді: А.М. Мясищев

ОСОБА_2