ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" лютого 2016 р.Справа № 924/1921/15

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Танасюк О.Є., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 Хмельницька область, м. Славута

про стягнення 40063,28 грн., з яких: 29984,27 грн. - борг; 215,06 грн. - інфляційні втрати; 548,36 грн. - 3% річних; 9315,59 грн. - пеня.

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_2 - представник за довіреністю від 02.12.2015р.

відповідача: не з'явився

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору: позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 42956,36 грн., з яких: 34204,27 грн. - основний борг; 251,71 грн. - інфляційні втрати; 448,43 грн. - 3% річних; 8051,95 грн. - пеня.

Ухвалою суду від 10.02.2016р. прийнято заяву позивача про зменшення позовних вимог, у зв'язку з чим предметом розгляду спору є стягнення 40063,28 грн., з яких: 29984,27 грн. - борг; 215,06 грн. - інфляційні втрати; 548,36грн. - 3% річних; 9315,59 грн. - пеня.

В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №2157 від 24.11.2014р. Зазначає, що позивач на виконання зобов`язань за договором здійснив поставку медикаментів відповідачу на загальну суму 39119,91 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними. Повідомляє, що відповідач лише частково оплатив вартість товару, у зв'язку з чим заборгованість останнього складає 29984,27 грн.

Крім того у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань, позивачем заявлено до стягнення 251,71 грн. інфляційних втрат; 548,36 грн. 3% річних та 9315,59 грн. пені.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив. У письмовому відзиві на від 23.12.2015р. відповідач зазначає, що заборгованість виникла у зв'язку із складним фінансовим становищем. Повідомляє, що 30.10.2015р. відповідачем було направлено на адресу позивача письмовий договір реструктиризації заборгованості з умовами якого в телефонному режимі менеджер позивача погодився.

Вказує, що 12.10.2015р. відповідачем було здійснено проплату в розмірі 5000,00 грн., але товар він не отримав. Повідомляє що кожного тижня на рахунок позивача перераховувались кошти по мірі можливого. Зазначає, що 04.12.2015р. відповідачем запропоновано новий графік реструктиризації і отримуючи попередню згоду представників позивача по телефону, 07.12.2015р. відповідач здійснив оплату в розмірі 3000 грн., але товару так і не отримав. Відповідач звертає увагу, що долучені до позовної заяви копії накладних від 14.05.2015р. та від 15.05.2015р. за №2127532/2; 2132593/2; 2133411/2 не підписані уповноваженою особою покупця згідно п.2.4. договору поставки №2157, що свідчить про фіктивність даних документів.

Розглядом матеріалів справи, господарським судом встановлено наступне:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" є юридичною особою, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 05.11.2014р.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця №614567 серія В02 та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 18.12.2015р.

24.11.2014р. між товариством з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" (постачальником) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (покупцем) укладено договір поставки №2157, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця лікарські засоби, вироби медичного призначення (медичні вироби) та інше (надалі товар), а покупець зобов'язується приймати товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах договору (п. 1.1. договору).

Загальна кількість товару, що має бути поставлений, часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), ціна товару встановлюється сторонами у видаткових накладних. Видаткові накладні є специфікаціями, та складають невід'ємну частину договору. Постачання товару здійснюється партіями. Партією є товар, наведений в одній видатковій накладній (п. 1.2. договору).

Згідно з п. 4.1. - 4.3. договору строк оплати товару, сума кожної поставки, вказуються у накладних. Розрахунки за товар здійснюється в безготівковій або у готівковій формі, відповідно до законодавства. Суми оплати за товар, які постачальник отримує від покупця, зараховуються постачальником в рахунок оплати по накладним, які не сплачені, та строк оплати яких настав.

Відповідно до п. 5.2. договору покупець зобов'язаний прийняти, а також оплатити товар у строк вказаний у накладних.

Пунктом 6.1. договору передбачено, що покупець за порушення строку оплати товару сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який нараховується від несплаченої суми за кожен день прострочення. Пеня нараховується до моменту погашення заборгованості.

Договір набирає сили з моменту його підписання та діє по 31.12.2015р. Якщо протягом 10 днів до закінчення строку дії даного договору жодна з сторін не виявить бажання його розірвати, то він вважається пролонгованим на наступний та кожен наступний календарний рік (п. 8.1. договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

Позивач на виконання зобов'язань за договором здійснив поставку відповідачу товару на загальну суму 39119,91 грн., що підтверджується видатковими накладними: №2124284/1 від 06.05.2015р. на суму 5562,14 грн., №2129788/2 від 13.05.2015р. на суму 1455,66 грн., №2129789/2 від 13.05.2015р. на суму 476,89 грн., №2130416/2 від 13.05.2015р. на суму 233,05 грн., №2130527/2 від 13.05.2015р. на суму 288,88 грн., №2130415/2 від 13.05.2015р. на суму 2939,85 грн., №2130471/2 від 13.05.2015р. на суму 1210,28 грн., №2127532/2 від 14.05.2015р. на суму 3907,53 грн., №2132593/2 від 15.05.2015р. на суму 1199,53 грн., №2133411/2 від 15.05.2015р. на суму 506,77 грн., №2133410/2 від 15.05.2015р. на суму 1725,15 грн., №2137482/2 від 20.05.2015р. на суму 395,23 грн., №2137601/2 від 20.05.2015р. на суму 3288,91 грн., №2140707/2 від 22.05.2015р. на суму 2033,67 №2143919/2 від 26.05.2015р. на суму 2596,61 грн., №2151424/2 від 03.06.2015р. на суму 2006,89 грн., №2154326/2 від 05.06.2015р. на суму 2234,95 грн., №2157487/2 від 09.06.2015р. на суму 809,32 грн., №2159193/2 від 10.06.2015р. на суму 924,95 грн., №2162387/2 від 12.06.2015р. на суму 1155,50 грн., №2169248/2 від 19.06.2015р. на суму 4168,15 грн., а також довіреністю від 02.01.2015р. на отримання товару від ТОВ „ФАРМ КО" відповідно до договору поставки товару №2157 від 24.11.2014р. за підписом ОСОБА_1, виданої на ім'я: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

У вищезазначених видаткових накладних вказано строк оплати - 14 днів з моменту одержання товару.

Відповідач частково здійснив оплату поставленого товару в розмірі 12220,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: №352 від 12.10.2015р. на суму 5000,00 грн., №108 від 19.10.2015р. на суму 500,00 грн., №111 від 22.10.2015р. на суму 500,00 грн., №113 від 27.10.2015р. на суму 500,00 грн., №381 від 02.11.2015р. на суму 1000,00 грн., №120 від 09.11.2015р. на суму 500,00 грн., №398 від 17.11.2015р. на суму 720,00 грн., №403 від 24.11.2015р. на суму 500,00 грн., №420 від 07.12.2015р. на суму 3000,00 грн.

В матеріалах справи наявний акт звірки взаєморозрахунків між сторонами за період з 06.05.2015р. по 16.02.2016р., який підписаний в односторонньому порядку товариством з обмеженою відповідальністю „ФРАМ КО".

Враховуючи, що відповідач своїх зобов'язань за договором поставки в повному обсязі не виконав, позивач звернувся з позовом про стягнення 29984,27 грн. - боргу; 215,06 грн. інфляційних втрат; 548,36 грн. 3% річних та 9315,59 грн. пені.

Дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, судом прийнято до уваги наступне.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 11 ЦК України та ст. 174 ГК України визначено, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З матеріалів справи вбачається, що 24.11.2014р. між товариством з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" (постачальником) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (покупцем) укладено договір поставки №2157, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця лікарські засоби, вироби медичного призначення (медичні вироби) та інше (надалі товар), а покупець зобов'язується приймати товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах договору (п. 1.1. договору).

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Аналогічні положення містяться в ч. 1 ст. 265 ГК України, відповідно до якої за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 ст. 265 ГК України).

Статтею 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання та одностороння зміна умов договору не допускається.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як слідує з матеріалів справи, позивач на виконання зобов'язань за договором здійснив поставку відповідачу товару на загальну суму 39119,91 грн., що підтверджується видатковими накладними: №2124284/1 від 06.05.2015р. на суму 5562,14 грн., №2129788/2 від 13.05.2015р. на суму 1455,66 грн.,№2129789/2 від 13.05.2015р. на суму 476,89 грн., №2130416/2 від 13.05.2015р. на суму 233,05 грн., №2130527/2 від 13.05.2015р. на суму 288,88 грн., №2130415/2 від 13.05.2015р. на суму 2939,85 грн., №2130471/2 від 13.05.2015р. на суму 1210,28 грн., №2127532/2 від 14.05.2015р. на суму 3907,53 грн., №2132593/2 від 15.05.2015р. на суму 1199,53 грн., №2133411/2 від 15.05.2015р. на суму 506,77 грн., №2133410/2 від 15.05.2015р. на суму 1725,15 грн., №2137482/2 від 20.05.2015р. на суму 395,23 грн., №2137601/2 від 20.05.2015р. на суму 3288,91 грн., №2140707/2 від 22.05.2015р. на суму 2033,67 №2143919/2 від 26.05.2015р. на суму 2596,61 грн., №2151424/2 від 03.06.2015р. на суму 2006,89 грн., №2154326/2 від 05.06.2015р. на суму 2234,95 грн., №2157487/2 від 09.06.2015р. на суму 809,32 грн., №2159193/2 від 10.06.2015р. на суму 924,95 грн., №2162387/2 від 12.06.2015р. на суму 1155,50 грн., №2169248/2 від 19.06.2015р. на суму 4168,15 грн., а також довіреністю від 02.01.2015р. на отримання товару від ТОВ „ФРАМ КО" відповідно до договору поставки товару №2157 від 24.11.2014р. за підписом ОСОБА_1, виданої на ім'я: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Пунктом 4.1. договору передбачено, що строк оплати товару, сума кожної поставки, вказуються у накладних.

Як слідує із видаткових накладних, строк оплати становить 14 днів з моменту отримання товару. Таким чином, відповідач повинен був оплатити поставлений йому товар в наступні строки: 5562,14 грн. - 20.05.2016р., 1455,66 грн. - 27.05.2015р., 476,89 грн. - 27.05.2015р., 233,05 грн. - 27.05.2015р., 288,88 грн. - 27.05.2015р., 2939,85 грн. - 27.05.2015р., 1210,28 грн. - 27.05.2015р., 3907,53 грн. - 28.05.2015р., 1199,53 грн. - 29.05.2015р., 506,77 грн. - 29.05.2015р., 1725,15 грн. - 29.05.2015р., 395,23 грн. - 03.06.2015р., 3288,91 грн. - 03.06.2015р., 2033,67 грн. - 05.06.2015р., 2596,61 грн. - 09.06.2015р., 2006,89 грн. - 17.06.2015р., 2234,95 грн. - 19.06.2015р., 809,32 грн. - 23.06.2015р., 924,95 грн. - 24.06.2015р., 1155,50 грн. - 26.06.2015р., 4168,15 грн. - 03.07.2015р.

Відповідач частково здійснив оплату поставленого товару в розмірі 12220,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: №352 від 12.10.2015р. на суму 5000,00 грн., №108 від 19.10.2015р. на суму 500,00 грн., №111 від 22.10.2015р. на суму 500,00 грн., №113 від 27.10.2015р. на суму 500,00 грн., №381 від 02.11.2015р. на суму 1000,00 грн., №120 від 09.11.2015р. на суму 500,00 грн., №398 від 17.11.2015р. на суму 720,00 грн., №403 від 24.11.2015р. на суму 500,00 грн., №420 від 07.12.2015р. на суму 3000,00 грн.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 534 ЦК України визначено черговість погашення вимог за грошовим зобов'язанням. Так, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, виконання відповідачем грошових зобов'язань частинами прийнято позивачем (кредитором) відповідно до положень ст. 529 ЦК України.

Судом враховується, що умовами договору поставки не визначено порядок зарахування сплачених боржником грошових сум в рахунок погашення заборгованості.

Як слідує із позовної заяви, позивач просить стягнути заборгованість по конкретно визначених видаткових накладних, наявних в матеріалах справи. При цьому, судом беруться до уваги доводи відповідача про те, що згідно поданих платіжних доручень ОСОБА_1 сплачувалася заборгованість по видаткових накладних, які заявлені у позові.

Враховуючи, що сторонами в договорі поставки не врегульовано порядок зарахування коштів, правомірним є зарахування сплачених відповідачем грошових сум в рахунок погашення заборгованості в хронологічному порядку по видаткових накладних, заявлених позивачем у позові, тобто починаючи з такої (заборгованості), що виникла у найдавніший період, до повного її погашення.

З огляду на те, що відповідач свої зобов'язання щодо оплати одержаного товару належним чином не виконав, враховуючи заявлені в межах позовних вимог видаткові накладні та докази часткової оплати, суд приходить висновку, що заборгованість відповідача складає 26899,91 грн. (39119,91 - 12220,00 = 26899,91).

Таким чином, у стягненні 3084,36 грн. (29984,27 - 26899,91 = 3084,36) боргу суд відмовляє.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що сплачена відповідачем сума 5000,00 грн. згідно платіжного доручення №352 від 12.10.2015р. не в повній мірі зарахована в рахунок погашення боргу по видатковим накладним, які заявлені у позові. Зокрема, як вбачається із акту звірки взаєморозрахунків ТОВ „ФРАМ КО" за період з 06.05.2015р. по 16.02.2016р., позивачем 12.10.2015р. зараховано оплату в розмірі 2211,46 грн. (із сплачених 5000,00 грн.).

Разом з тим, суд відхиляє доводи відповідача про те, що накладні від 14.05.2015 та від 15.05.2015р. за №2127532/2; №2132593/2 та №2133411/2 не підписані уповноваженою особою покупця, оскільки в матеріалах справи наявна довіреність від 02.01.2015р. на отримання товару від ТОВ „ФРАМ КО" відповідно до договору поставки товару №2157 від 24.11.2014р. за підписом ОСОБА_1, виданої на ім'я: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 З огляду вищезазначених видаткових накладних, останні підписані ОСОБА_7 При цьому, видаткові накладні скріплені печаткою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3.1. вказаної постанови Пленуму ВГС України №14 від 17.12.2013р. інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Згідно листа Верховного Суду України „Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997р. №62-97р., відповідно до якого індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому, сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця.

Як слідує із розрахунку, позивачем нараховано інфляційні втрати окремо по кожній видатковій накладній в межах можливих нарахувань.

Тому заявлена до стягнення сума інфляційних втрат підлягає стягненню з відповідача.

Пунктом 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" передбачено, що сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних в розмірі 548,36 грн.

При перевірці розрахунку позивача, суд погоджується та вважає правомірним нарахування 3% річних по наступних видаткових накладних:

- 1,77 грн. - по накладній №2129788/2 від 13.05.2015р.;

- 23,11 грн. - по накладній №2132593/2 від 15.05.2015р.;

- 9,77 грн. - по накладній №2133411/2 від 15.05.2015р.;

- 33,24 грн. - по накладній №2133410/2 від 15.05.2015р.;

- 7,45 грн. - по накладній №2137482/2 від 20.05.2015р.;

- 62,03 грн. - по накладній №2137601/2 від 20.05.2015р.;

- 38,02 грн. - по накладній №2140707/2 від 22.05.2015р.;

- 47,69 грн. - по накладній №2143919/2 від 26.05.2015р.;

- 35,55 грн. - по накладній №2151424/2 від 03.06.2015р.;

- 39,22 грн. - по накладній №2154326/2 від 05.06.2015р.;

- 13,94 грн. - по накладній №2157487/2 від 09.06.2015р.;

- 15,85 грн. - по накладній №2159193/2 від 10.06.2015р.;

- 19,61 грн. - по накладній №2162387/2 від 12.06.2015р.

Щодо нарахувань 3% річних по інших видаткових накладних, суд звертає увагу, що позивачем не вірно здійснено зарахування проплат за одним платіжним дорученням по різним накладним, при наявності заборгованості по одній накладній. Суд здійснивши перерахунок 3% річних з урахуванням проплат здійснених відповідачем встановив, що по наступним видатковим накладним правомірним є нарахування 3% річних у розмірах:

- 46,63 грн. - по накладній №2130415/2 від 13.05.2015р. за період з 28.05.2015р. по 06.12.2015р. із суми заборгованості 2939,85 грн.;

- 75,58 грн. - по накладній №2127532/2 від 14.05.2015р., а саме: 61,66 грн. - за період з 29.05.2015р. по 06.12.2015р. із суми заборгованості 3907,53 грн.; 13,92 грн. - за період з 07.12.2015р. по 19.01.2016р. із суми заборгованості 3854,28 грн.;

- 68,16 грн. - по накладній №2169248/2 від 19.06.2015р. за період з 04.07.2015р. по 19.01.2016р. із суми заборгованості 4168,15 грн.

Враховуючи викладене, до стягнення підлягає 3% річних в розмірі 537,62 грн.

Таким чином, у стягненні 10,74 грн. 3% річних необхідно відмовити.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Як вбачається із п. 6.1. договору покупець за порушення строку оплати товару сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який нараховується від несплаченої суми за кожен день прострочення. При цьому, сторони погодили, що пеня нараховується до моменту погашення заборгованості.

Позивачем заявлено до стягнення 9315,59 грн. пені.

При перевірці розрахунку позивача, суд погоджується та вважає правомірним нарахування пені по наступних видаткових накладних:

- 30,45 грн. - по накладній №2129788/2 від 13.05.2015р.;

- 127,32 грн. - по накладній №2137482/2 від 20.05.2015р.;

- 234,10 грн. - по накладній №2157487/2 від 09.06.2015р.

Щодо нарахувань пені по інших видаткових накладних, то суд здійснивши перерахунок пені з урахуванням проплат здійснених відповідачем встановив, що правомірним є нарахування у наступних розмірах:

- 825,09 грн. - по накладній №2130415/2 від 13.05.2015р. за період з 28.05.2015р. по 06.12.2015р. із суми заборгованості 2939,85 грн.

- 1294,44 грн. - по накладній №2127532/2 від 14.05.2015р., а саме: 1090,25 грн. - за період з 29.05.2015р. по 06.12.2015р. із суми заборгованості 3907,53 грн.; 204,19 грн. - за період з 07.12.2015р. по 19.01.2016р. із суми заборгованості 3854,28 грн.;

- 396,26 грн. - по накладній №2132593/2 від 15.05.2015р. за період з 30.05.2015р. по 19.01.2016р. із суми заборгованості 1199,53 грн.

- 167,41 грн. - по накладній №2133411/2 від 15.05.2015р. за період з 30.05.2015р. по 19.01.2016р. із суми заборгованості 506,77 грн.;

- 569,90 грн. - по накладній №2133410/2 від 15.05.2015р. за період з 30.05.2015р. по 19.01.2016р. із суми заборгованості 1725,15 грн.;

- 1059,45 грн. - по накладній №2137601/2 від 20.05.2015р. за період з 04.06.2015р. по 19.01.2016р. із суми заборгованості 3288,91 грн.;

- 648,42 грн. - по накладній №2140707/2 від 22.05.2015р. за період з 06.06.2015р. по 19.01.2016р. із суми заборгованості2033,67 грн.;

- 810,83 грн. - по накладній №2143919/2 від 26.05.2015р. за період з 10.06.2015р. по 19.01.2016р. із суми заборгованості 2596,61 грн.;

- 600,29 грн. - по накладній №2151424/2 від 03.06.2015р. за період з 18.06.2015р. по 19.01.2016р. із суми заборгованості 2006,89 грн.;

- 661,16 грн. - по накладній №2154326/2 від 05.06.2015р. за період з 20.06.2015р. по 19.01.2016р. із суми заборгованості 2234,95 грн.;

- 266,02 грн. - по накладній №2159193/2 від 10.06.2015р. за період з 25.06.2015р. по 19.01.2016р. із суми заборгованості 924,95 грн.;

- 328,53 грн. - по накладній №2162387/2 від 12.06.2015р. за період з 27.06.2015р. по 19.01.2016р. із суми заборгованості 1155,50 грн.;

- 1130,28 грн. - по накладній №2169248/2 від 19.06.2015р. за період з 04.07.2015р. по 19.01.2016р. із суми заборгованості 4168,15 грн.

Враховуючи викладене, до стягнення підлягає пеня в розмірі 9149,95 грн.

Таким чином, у стягненні 165,64 грн. пені необхідно відмовити.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Отже, обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Згідно положень статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 36802,54 грн., з яких: 26899,91 грн. - борг; 9149,95 грн. - пеня; 215,06 грн. - інфляційні втрати; 537,62 грн. - 3% річних.

В стягненні 3260,74 грн., з яких 3084,36 грн. - борг; 165,64 грн. - пеня; 10,74 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по оплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 32, 33, 43, 44, 49, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 Хмельницька область, м. Славута про стягнення 40063,28 грн., з яких: 29984,27 грн. - борг; 215,06 грн. - інфляційні втрати; 548,36 грн. - 3% річних; 9315,59 грн. - пеня задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" (Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна, 114, ) 26899,91 грн. (двадцять шість тисяч вісімсот дев'яносто дев'ять гривень 91 коп.) боргу, 9149,95 грн. (дев'ять тисяч сто сорок дев'ять гривень 95 коп.) пені; 215,06 грн. (двісті п'ятнадцять гривень 06 коп.) інфляційних втрат; 537,62 грн. (п'ятсот тридцять сім гривень 62 коп.) 3% річних, 1118,87 грн. (одна тисяча сто вісімнадцять гривень 87 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено: 26.02.2016р.

Суддя О.Є. Танасюк

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу, товариство з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" (08131, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна буд.114).

3 - відповідачу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) простим.