ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.01.2016 Справа № 905/3485/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Осадчої А.М.

за участю секретаря судового засідання Сотір Ю.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом Державного підприємства "Дніпродіпрошахт" м.Дніпропетровськ

до відповідача: Державного підприємства "Селидіввугілля" м. Селидово Донецька область

про стягнення заборгованості у розмір 321 838,46 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність № 1 від 28.12.2015 року

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПРАВИ:

09.12.2015року Державне підприємство "Дніпродіпрошахт" м.Дніпропетровськ (далі ДП"Дніпродіпрошахт") звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства "Селидіввугілля" м. Селидово Донецька область (далі ДП"Селидіввугілля") з вимогами про стягнення заборгованості у розмірі 321 838,46 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.12.2015року за вказаним позовом порушено провадження по справі №905/3485/15. Розгляд справи відкладався.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на те, що на підставі укладених сторонами договорів №12-145/159-12кс від 24.12.2012року та №7-128 від 11.11.1997року виконав роботи з виготовлення робочої документації, що підтверджується актами виконаних робіт, однак у порушення договірних зобовязань, прийнявши роботи без заперечень, відповідач вартість виконаних робіт не сплатив, заборгованість складає 321838,46грн.

На підтвердження зазначених у позові обставин позивач надав суду належним чином засвідчені копії: договору №12-145/159-12кс від 24.12.2012року, договірної ціни, календарного плану виконання проектних робіт, накладної №202 від 24.12.2012року, акту №12/178 від 24.12.2012року, договору №7-128 від 11.11.1997року, додаткової угоди №15-1 від 12.11.2012року, договірної ціни, протоколу розбіжностей, актів №12/138 від 24.12.2012року, №12/125 від 24.12.2012року, акту звірки взаєморозрахунків від 22.07.2013року, претензії №Д-259 від 01.12.2014року, опису вкладення у лист, наказу №101-к/к від 19.06.2014року.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст.ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України), статтями 2, 12, 58 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

У письмових поясненнях від 11.01.2016року ДП "Дніпродіпрошахт" вказує, що протокол узгодження розбіжностей до договору №7-128 від 11.11.1997року відсутній, факт узгодження умов договору виходить з протоколу розбіжностей, який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств, строк оплати робіт за договором №7-128 від 11.11.1997року позивач вираховує виходячи з приписів ст.530 ЦК України з моменту направлення претензії.

У судове засідання 11.01.2016року представник позивача зявився, підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Уповноважений представник відповідача у судове засідання 11.01.2016року, як і попереднє судове засідання, не зявився, правової позиції не висловив, відзиву не надав, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції на адресу місцезнаходження підприємства, зазначену у ЄДРПОУ, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно із пунктом 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011року у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Одночасно, застосовуючи положення Господарського процесуального кодексу України та Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи господарський суд зазначає, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, який кореспондується з обовязком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Відповідачеві судом надано достатньо часу для формування і доведення до відома суду своєї позиції по суті заявлених позовних вимог з наданням підтверджуючих доказів (у разі наявності). Натомість, не прибувши до суду в судове засідання, відповідач скористався своїми процесуальними правами на власний розсуд.

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомленого представника відповідача та ненадання відповідачем певних документів у світлі приписів ст.ст. 4-3, 22, 33 та 77 цього Кодексу істотним чином не впливають на таку кваліфікацію і не можуть вважатися належною підставою для подальшого відкладання розгляду справи.

Відповідно до положень статті 81-1 ГПК України судом складено протокол, який долучено до матеріалів справи. З клопотаннями про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу сторони до суду не звертались.

Дослідивши представлені в порядку статті 43 ГПК України докази, вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, що викладена у судовому засіданні, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне.

За приписами ст.58 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Згідно вимогам частин 1 і 2 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

24.12.2012року між ДП "Селидіввугілля" (Замовник) та ДП"Дніпродіпрошахт" (Виконавець) укладено договір №12-145/159-12кс, згідно п.1.1 договору у порядку та на умовах, що визначені даним договором, Підрядник бере на себе зобовязання власними силами та засобами за рахунок Замовника виконати вказані в п.1.2 договору роботи, а Замовник зобовязується прийняти результати цих робіт (проектну документацію) та оплатити Підряднику вартість виконаних робіт.

Обєкт проектного вишукувальних робіт: ВП «Шахта «Россія» ДП «Селидіввугілля». Проект реконструкції шахти (корегування). Породний відвал. Доповнення.(п.1.2 договору).

Договір підписано уповноваженими представниками сторін, підписи представників сторін скріплені печатками підприємств. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження визнання договору недійсним у судовому порядку.

Строк дії договору встановлено сторонами у розділі 6 договору, а саме: договір діє з моменту підписання сторонами до 31.12.2012року, а в частині оплати до повного розрахунку (п.6.1 договору).

Згідно п.3.1 договору вартість робіт за договором складає -139705,69грн., у тому числі ПДВ 23284,28грн.

Сторонами договору підписано в якості невідємних частин договору договірну ціну та календарний план виконання проектних робіт, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.

Передача оформленої у встановленому порядку документації здійснюється з супровідними документами Підрядника (інформаційний звіт, накладна, супровідний лист) у відповідності з календарним планом виконання робіт. Одночасно з документацією Замовнику направляється акт здачі приймання готової проектної продукції. У разі відсутності заперечень, Замовник зобовязаний підписати акт здачі приймання проектної продукції протягом 10 днів та два примірники підписаного акту направити Підряднику, а не пізніше 10 днів з моменту підписання акту оплати його (п.4.2 договору).

За накладною №202 від 24.12.2012року проектна документація та додані до неї документи передані відповідачу.

24.12.2012р. між сторонами підписано акт №12/178, згідно якого відповідачем прийняті проектні роботи, як такі, що відповідають вимогам договору №12-145/159-12кс від 24.12.2012року та є належним чином оформленими. В акті встановлено, що сума яка належить до оплати, складає 139705,69грн.

Зазначений вище акт підписано уповноваженими представниками сторін за відсутності заперечень стосовно обсягу виконаних робіт або їх якості, скріплено печатками підприємств.

Відповідач не надав суду доказів на підтвердження виявлення недоліків у виконанні робіт.

Виходячи з викладеного, підписаний між сторонами акт є належним та допустимим доказом факту виконання позивачем прийнятих на себе зобовязань за договором.

Згідно приписів п.4.2 договору оплата вартості робіт за актом №12/178 від 24.12.2012р. повинна бути здійснена відповідачем у строк не пізніше 03.01.2013року.

За приписами ч.1 ст.854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Всупереч ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України та вимогам п.4.2 договору відповідач не виконав зобовязання по сплаті грошових коштів за виконані позивачем роботи у розмірі 139705,69грн.

11.11.1997року між ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Россія» (Замовник) та ДП"Дніпродіпрошахт" (Виконавець) укладено договір №7-128, згідно якого Виконавець взяв на себе зобовязання виконати робочу документацію реконструкції шахти «Россія» ДП «Селидіввугілля».

Вказаний договір підписано сторонами з протоколом розбіжностей щодо п.п. 2.2, 5.3, 2.5договору.Протокол узгодження розбіжностей у порядку ст.181 ГК України сторонами не підписувався.

Позивач стверджує, що оскільки сторонами підписано протокол розбіжностей, вказані умови договору є узгодженими, що судом не приймається до уваги.

Таким чином, за відсутності протоколу узгодження розбіжностей сторонами не узгоджені п.п. 2.2, 5.3, 2.5 договору.

Однак, матеріали справи містять докази на підтвердження виконання сторонами умов вказаного договору, тоді як визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладення договору в разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх його істотних умов, а не за наслідками виконання договору сторонами. Дана правова позиція міститься також у постанові Верховного Суду України від 25.06.2011 р. у справі №7/221-09.

Договір діє з 10.11.1997року до кінцевого розрахунку (п.2.4 договору).

12.11.2012року між ДП "Селидіввугілля" (Замовник) та ДП"Дніпродіпрошахт" (Виконавець) укладена додаткова угода №15-1 до договору №7-128, згідно п. 1 якої Замовник замовляє, а Виконавець виконує в 2012році наступну проектно вишукувальну документацію: ВП «Шахта «Россія» ДП «Селидіввугілля». Проект реконструкції шахти. Північний уклон пласту L1 (ІІ ступень) з ходками. Робоча документація. Корегування.

Вартість робіт, що виконуються в 2012році, складає 182132,78грн., у тому числі ПДВ 30355,46грн.(п.3 додаткової угоди).

До додаткової угоди підписана договірна ціна, належним чином засвідчена копія якої міститься в матеріалах справи.

Інші умови договору №7-128 залишаються незмінними та сторони підтверджують за ними свої зобовязання. (п.6 додаткової угоди).

Згідно п.3.1 договору передача оформленої у встановленому порядку документації за окремими етапами або видами робіт, що закінчені, у відповідності з наданим до договору графіком, здійснюється за супровідними документами Виконавця (накладна, супровідний лист та т.ін.). Одночасно з документацією Замовнику направляється акт здачі-приймання готової проектної продукції.

За наявності зауважень Замовник направляє Виконавцю мотивовану відмову від приймання робіт, на підставі якої складається двосторонній акт з переліком необхідних доробок та строків їх виконання. Замовник може з згоди Виконавця частково оплатити роботи до усунення зауважень(п.3.4 договору).

На підставі договору №7-128 від 11.11.1997року та додаткової угоди №15-1 від 12.11.2012року сторонами підписані акти №12/138 від 24.12.2012року на суму 114822,47грн., №12/125 від 24.12.2012року на суму 67310,30грн.

У вказаних актах зазначено, що робота виконана та передана Замовнику за накладними №158 від 12.11.2012року, №169 від 21.11.2012року, відповідає вимогам додаткової угоди №15-1 від 12.11.2012року до договору №7-128 від 11.11.1997року та є належним чином оформленою.

Судом встановлено, що акти підписано уповноваженими представниками сторін за відсутності заперечень стосовно обсягу виконаних робіт або їх якості, скріплено печатками підприємств.

Відповідач не надав суду доказів на підтвердження виявлення недоліків у виконанні робіт, які б були направлені у порядку п.3.4 договору.

Виходячи з викладеного, підписані між сторонами акти є належними та допустимими доказами факту виконання позивачем прийнятих на себе зобовязань за додатковою угодою №15-1 від 12.11.2012року до договору №7-128 від 11.11.1997року.

Згідно ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи, що строк виконання Замовником обов'язку з оплати виконаних робіт умовами ані договору, ані додаткової угоди до нього не встановлений, суд приходить до висновку щодо правомірності застосування приписів ч.2 ст.530 ЦК України.

Пунктом 1.7 Постанови Пленуму ВГСУ від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» встановлено, що оскільки згаданою статтею 530 ЦК України не визначена форма пред'явлення вимоги кредитором, останній може здійснити своє право як шляхом надіслання платіжної вимоги-доручення, так і шляхом звернення до боржника з листом, телеграмою, надіслання йому рахунка (рахунка-фактури) тощо. При цьому якщо боржник (відповідач) заперечує одержання ним такої вимоги, кредитор (позивач) зобов'язаний подати господарському суду докази її надіслання боржникові. Останній, зі свого боку, не позбавлений права подати докази неодержання ним вимоги кредитора (наприклад, довідку підприємства зв'язку про ненадходження на адресу боржника відповідного рекомендованого поштового відправлення). Ухилення боржника від одержання на підприємстві зв'язку листа, що містив вимогу (відмова від його прийняття, нез'явлення на зазначене підприємство після одержання його повідомлення про надходження рекомендованого або цінного листа) не дає підстав вважати вимогу непред'явленою.

03.12.2014року ДП"Дніпродіпрошахт" звернулось до ДП "Селидіввугілля" з претензією №Д-259 від 01.12.2014року, в якій просить оплатити заборгованість у сумі 321838,46грн., у тому числі за актом №12/138 від 24.12.2012року на суму 114822,47грн., №12/125 від 24.12.2012року на суму 67310,30грн.

Факт направлення претензії на адресу відповідача підтверджується описом вкладення у цінний лист з штемпелем ДП «Укрпошта», копія якого міститься в матеріалах справи.

Відповідно, Замовник повинен був сплатити заборгованість у семиденний строк від дня пред'явлення претензії, з урахуванням поштового перебігу в строк не пізніше 16.12.2014року.

Докази оплати заборгованості відповідачем суду не надані.

Крім того, 22.07.2013року між сторонами у справі підписано акт звірки взаєморозрахунків, в якому відповідач визнав факт облікування у бухгалтерському обліку підприємства заборгованості за актами №12/138 від 24.12.2012року на суму 114822,47грн., №12/125 від 24.12.2012року на суму 67310,30грн., №12/178 від 24.12.2012р. на суму 139705,69грн.

Суд, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Договір, як визначено в статті 629 ЦК України, є обовязковим до виконання сторонами.

У статті 526 ЦК України зазначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Матеріалами справи доведено факт виконання позивачем своїх зобовязань у відповідності до умов зазначених вище договорів, строк виконання зобовязання відповідача на момент звернення з позовом настав, тому відповідач зобовязаний здійснити оплату вартості виконаних робіт на суму 321 838,46 грн., тоді як, матеріали справи не містять доказів у підтвердження оплати відповідачем суми заборгованості 321 838,46 грн. відповідно.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ДП"Дніпродіпрошахт" до ДП"Селидіввугілля" про стягнення заборгованості у розмірі 321 838,46 грн. підлягають задоволенню як обґрунтовані та підтверджені належними доказами у справі.

У відповідності до ст.49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 4827,57грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 530, 610, 612, 629, 837, 854 Цивільного кодексу України; ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 43, 44, 49, 75, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства "Дніпродіпрошахт" м.Дніпропетровськ до Державного підприємства "Селидіввугілля" м. Селидово Донецька область про стягнення заборгованості у розмірі 321 838,46 грн. задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Селидіввугілля" (85400, Донецька область, м.Селидово,вул.Карла Маркса, буд.41, ідентифікаційний код 33426253) на користь Державного підприємства "Дніпродіпрошахт" (49000, м.Дніпропетровськ, вул.Миронова, буд.15, ідентифікаційний код 05410777) заборгованість в сумі 321 838,46грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 4827,57грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 11.01.2016року оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Повний текст рішення підписано 18.01.2016року.

Суддя А.М. Осадча