ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" лютого 2016 р. Справа № 918/88/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк "Львів" від 09.02.2016р. про забезпечення позову у справі №918/88/16

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк "Львів"

до Приватного підприємства - фірма "Інтерекопласт"

про стягнення заборгованості за кредитним договором №9 від 20.03.2013р. в сумі 803 274, 83 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 08.02.2016р. становить 20 815 255,85 грн., з яких 799 011 доларів США 02 центи - заборгованість по поверненню суми кредиту, 4 263 долари США 81 цент - заборгованість по сплаті процентів,

представники сторін: не викликались,

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк "Львів" звернулось до господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Приватного підприємства-фірми "Інтерекопласт" про стягнення заборгованості в сумі 803 274, 83 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 08.02.2016р. становить 20 815 255,85 грн., з яких 799 011 доларів США 02 центи - заборгованість по поверненню суми кредиту, 4 263 долари США 81 цент - заборгованість по сплаті процентів. В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань згідно кредитного договору № 9 від 20.03.2013 року. А саме, відповідачем порушено умови зазначеного Договору в частині повернення позивачу заборгованості за кредитом та сплаті процентів за користування кредитними коштами в термін до 18.01.2016р. Наголошує, що позовні вимоги підтверджені наявними в матеріалах справи доказами.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 11 лютого 2016 року провадження у справі за вищезазначеним позовом порушено та справу призначено до розгляду на 29 лютого 2016 року.

11 лютого 2016 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява від 09.02.2016р. про забезпечення позову шляхом :

- накладення арешту на грошові кошти, які обліковуються на всіх рахунках приватного підприємства - фірма "Інтерекопласт" () у банківських установах, в межах суми 21 022 644грн. 85 коп.;

- заборони приватному підприємству - фірма "Інтерекопласт" у будь - який спосіб відчужувати належне йому рухоме та нерухоме майно, у тому числі майнові права приватного підприємства - фірма "Інтерекопласт" за будь - якими договорами та іншими правочинами, в тому числі за будь - якими договорами, які в подальшому можуть призвести до обтяження та/або відчуження його майна та/або його майнових права у межах суми 21 022 644 грн. 85 коп.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить або зробить неможливим виконання рішення у випадку задоволення позовних вимог позивача.

Позивач посилається на те, що стягнення заборгованості в процесі виконання рішення суду здійснюватиметься за рахунок коштів та майна Приватного підприємства фірми "Інтерекопласт". Звертає увагу суду на те, що в результаті реалізації банком своїх прав кредитора та заставодержателя, обумовлених положеннями кредитного договору та положеннями договорів укладених в забезпечення виконання кредитних зобов'язань ППФ "Інтерекоплас", 26.01.2016р. відбулося часткове погашення кредитної заборгованості позичальника. Наголошує на тому, що будь - якої - іншої застави не залишилось. Зазначає, що станом на 08.02.2016р. залишок заборгованості позичальника за кредитним договором становить 803 274, 83 дол. США.

Звертає увагу суду на те, що з метою врегулювання питання щодо погашення заборгованості неодноразово звертались до ППФ "Інтерекопласт".

Наголошує на тому, що відповідач має можливість вільно розпоряджатись грошовими коштами та майном достатнім для погашення заборгованості, що підтверджуються постановами ВП №43053533 від 20.01.2016р. та ВП 46120050 від 28.01.2016р.

Крім того, позивач посилається на те, що відповідачем за останній час реалізовано обєкт нерухомого майна - будівлю, спортивно - оздоровчий корпус, секція 4, загальною площею 217,4 кв. м., якій належав йому на праві власності, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, при цьому ніяких дій спрямованих на повернення заборгованості за кредитом не впинялося. Вважає, що зазначене свідчить про вчинення ППФ "Інтерекопласт" заходів щодо приховування коштів та майна належного йому. Зазначене підтверджується відсутністю погашень по кредиту з метою зменшення заборгованості, доказом чого є банківська виписка.

17.02.2016р. на адресу суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення до заяви про забезпечення позову у яких зазначає, що Господарським судом Рівненської області, в процесі розгляду справи №918/314/15 встановлено, що в період з травня по квітень 2015р. відповідачем реалізовано 26 обєктів нерухомого майна, які належали йому на праві власності, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З урахуванням викладеного, позивач стверджує, що відповідач ухиляється від виконання грошових зобов'язань перед позивачем, що є беззаперечним доказом недобросовісності відповідача у підприємницькій діяльності та намірів щодо ухилення від відповідальності за невиконання власних договірних зобов'язань. При цьому, чинне законодавство України дає можливість власнику майна безперешкодно, протягом досить короткого строку, здійснити відчуження всього належного йому майна та виведення грошових коштів, тому, в разі невжиття заходів забезпечення позову, позивач буде позбавлений можливості реально захистити свої порушені права та отримати реальне задоволення своїх вимог в повному обсязі.

Як зазначає Кредитор, станом на час розгляду справи йому невідомий повний обсяг всього наявного майна, яке належить відповідачу, що зумовлює об'єктивну необхідність накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно, в межах суми заборгованості, а також грошові кошти, що належать відповідачу та знаходяться на рахунках у фінансових установах.

З огляду на значну суму заборгованості відповідача та несплати боргу, позивач вважає, що відповідач може вжити заходи щодо приховування або реалізації належного йому майна, з метою ухилення від виконання своїх грошових зобов'язань за Договором, з огляду на наступне.

Розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення позову та додані до неї документи судом встановлено наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, 20 березня 2013 року Публічним акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк "Львів" та Приватним підприємством - фірмою "Інтерекопласт" укладено кредитний Договір №9 (надалі - Договір), з подальшими змінами та доповненнями.

Відповідно до умов договору, ОСОБА_1 зобовязався надати Позичальнику грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених цим Договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки та комісії за користування ним.

Умовами пункту 1.1 договору встановлено розмір та валюта кредиту 1 315 000 дол. США.

Згідно п. 2 договору (у редакції договору про внесення змін №6 до додаткового договору №9/1 до кредитного договору №9 від 20.03.2013р.) кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 18 січня 2016 року, включно, з наступним графіком погашення - згідно п. 2.1.6 кредитного договору №9 від 20.03.2013р.

Відповідно до п.3.2 Кредитного договору ОСОБА_1 з Позичальником уклав договір застави майнових прав на отримання грошових коштів (вкладу) в сумі не менше 18 000 000, 00 грн., що розміщені на депозитному рахунку відкритого в Банку. Також Позичальником передано у заставу майно на суму не менше 18 000 000, 00 грн.

Умови Договору неодноразово переглядались сторонами, про що укладено 13 договорів про внесення змін до Договору. Позивач, враховуючи неможливість відповідача своєчасно повертати залучені кредитні кошти, переглядав умови кредитування, внаслідок чого сторони затверджували новий графік погашення заборгованості, який не виконувався відповідачем.

Останній графік погашення заборгованості був затверджений додатковим договором про внесення змін № 6 до додаткового договору № 9/1 до кредитного договору № 9 від 20.03.2013р., проте відповідач взагалі не приступив до його виконання, будь-яких дій щодо повернення кредитних коштів не вчиняє.

Судом встановлено, що заборгованість за кредитом, що є предметом спору, має тривалий та значний характер, оскільки відповідач з моменту отримання кредиту не здійснював погашення по кредиту, що вбачається з виписки по особовому рахунку за період з 21.03.2013 року по 07.02.2016 року (а. с. 41 - 42).

В забезпечення зобов'язань відповідача укладались наступні договори:

- договір застави майнових прав від 07.10.2014р. (в редакції додаткового договору №1 від 17.01.2015р. до договору застави майнових прав від 07.10.2014р.), за умовами якого в заставу Заставодержателю за цим договором передаються майнові права Заставодавця, що випливають з договору банківського рахунку №№40.14.000649 від 15.03.2013р., а саме право вимоги коштів на загальну 3 500 000, 00 грн. розміщених Заставодавцем на рахунку №980 в ПАТ АКБ "Львів", а також право вимоги нарахованих процентів на залишок за вказаним договором (п. 1.2 договору).

Пунктом 1,3 договору встановлено, що заставна вартість майнових прав, що є предметом застави визначається сторонами в сумі 3 500 000. 00 грн.

17.01.2015р. між Публічним акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк "Львів", надалі "Новий Кредитор" та Приватним підприємством - фірмою "Інтерекопласт", надалі "Первісний Кредитор" укладено договір відступлення права вимоги по договору банківського вкладу (в редакції договору про внесення змін 31 від 04.02.2015р. до договору відступлення права вимоги по договору банківського вкладу), за яким Первісний Кредитор передає, а Новий кредитор приймає на себе права по: договору банківського вкладу №19/2015 від 17.01.2015р., договору банківського вкладу 20/2015 від 17.01.2015р., договору банківського вкладу 21/2015 від 17.01.2015р., договору банківського вкладу 56/2015 від 04.02.2015р., в розмірі фактичної заборгованості за кредитним договором №9 від 20.03.2013р.

Судом установлено, що господарськими судом Рівненської області, в процесі розгляду справи №918314/15 ухвалою від 09.04.2015р. частково задоволено заяву Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Кредит" про вжиття заходів до забезпечення позову та накладено арешт на майно і грошові в сумі 349 526 695 грн. 80 коп.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.05.2015р. залишено в силі зазначену ухвалу Господарського суду Рівненської області від 09.04.2015р.

Постановою вищого господарського суду України від 11.11.2015р. постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 12.05.2015р. та ухвалу Господарського суду Рівненської області від 09.04.2015р. залишено без змін.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 07 травня 2015 року позовні вимоги задоволено повністю.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 20 серпня 2015 року рішення господарського суду Рівненської області від 07 травня 2015 року скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 кредит" відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 11 листопада 2015 року постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 20 серпня 2015 року залишено без змін.

У зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, ухвалою господарського суду Рівненської області від 28 грудня 2015 року у справі №918/314/15 - скасовано зазначені вище заходи забезпечення позову на суму 349 526 695 грн. 80 коп.

Наявною у матеріалах справи постановою про зняття арешту з коштів боржника від 20.01.2016р. у виконавчому провадженні ВП № 43053533 підтверджується, що відповідач, зокрема має у своїй власності:

1) рахунки:

- рахунок № 33 в AT "СБЕРБАНК РОСІЇ", МФО 320627;

- рахунок № 0227 в ПАТ "Ідея Банк", МФО 336310;

- рахунок № 4303 в ПАТ "Ідея Банк", МФО 336310;

- рахунок № 3723 в ПАТ "Ідея Банк", МФО 336310;

- рахунок № 3687 в ПАТ "Ідея Банк", МФО 336310;

- рахунок № 1540 в ПАТ "Ідея Банк", МФО 336310;

- рахунок № 1543 в ПАТ "Ідея Банк", МФО 336310;

- рахунок № 1542 в ПАТ "Ідея Банк", МФО 336310;

- рахунок № 1541 в ПАТ "Ідея Банк", МФО 336310;

- рахунок № 1528 в ПАТ "Ідея Банк", МФО 336310;

- рахунок № 1527 в ПАТ "Ідея Банк", МФО 336310;

- рахунок № 1526 в ПАТ "Ідея Банк", МФО 336310;

- рахунок № 1525 в ПАТ "Ідея Банк", МФО 336310;

- рахунок № 1532 в ПАТ "Ідея Банк", МФО 336310;

- рахунок № 1531 в ПАТ "Ідея Банк", МФО 336310;

- рахунок № 1529 в ПАТ "Ідея Банк", МФО 336310;

- рахунок № 1530 в ПАТ "Ідея Банк", МФО 336310;

- рахунок № 1586 в ПАТ "Ідея Банк", МФО 336310;

- рахунок № 3713 в ПАТ "Ідея Банк", МФО 336310;

- рахунок №2001 (в дол. США) в ПАТ "ОСОБА_1 кредит", МФО 320702;

- рахунок № 2001 (в грн.) в ПАТ "ОСОБА_1 кредит", МФО 320702;

- рахунок № 2001 в ПАТ "ОСОБА_1 кредит", МФО 320702;

- рахунок № 6401 (в дол. США) в АТ "Банк"Фінанси та Кредит", МФО 300131;

- рахунок № 6401 (в грн.) в АТ "Банк"Фінанси та Кредит", МФО 300131;

- рахунок № 0415 (в дол. США) в AT "Дельта Банк", МФО 380236;

- рахунок № 9801 в ПАТ АКБ "ЛЬВІВ", МФО 325268;

2) нерухоме майно, яке належить Приватному підприємству-фірмі "Інтерекопласт" на праві власності:

а) квартири № № 1, 6, 7, 9, 11, 12, 13, 14, 17, 19, 20, 27, 28, 31, 32, 34, 37, 38, 39, 40, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 60, в будинку № 2 Б (два літера «Б») по вулиці Струтинської у місті Рівне;

б) квартири № № 1, 13, 15, 27, 30, 32, 42, 57, 61, 88, 96, 97, 108, 111 в будинку № 4 (чотири) по вулиці Драганчука Йосипа у місті Рівне;

в) нерухомість за адресою: місто Рівне, вулиця Данила Галицького, 25 (двадцять п'ять), яка включає:

- корпус № 28, літ. Ж-1;

- корпус № 27, літ. Д-2;

- корпус 29, літ. 3-1;

- контора будуправління літ. С-3;

- корпус 19Б, літ. Т-1;

- приміщення корпусу № 7, літ. Л-2;

- ГРП, літ. Н-1;

- мазутонасосна, літ. М-1;

- будинок КДМ, літ. Р-1;

- тимчасове електропостачання, літ. П-1;

- корпус № 10 склад балонів літ. Ф-1;

- насосна літ. У-1;

- корпус № 25 літ. Ц-1;

- модуль Кісловодськ, літ. К-2;

- приміщення корпусу № 7 літ. Л-2;

- корпус № 1 літ. Ш-1;

- корпус № 2 літ. Ю-6;

- корпус № 9, літ. Щ-2;

- корпус № 19, літ. Я-1;

г) нерухомість за адресою: місто Рівне, вулиця Студентська, 14 (чотирнадцять), яка включає: - інше приміщення 1 поверху.

З матеріалів справи вбачається, що з моменту виникнення договірних зобов'язань відповідач реалізував 26 об'єктів нерухомого майна, які належали йому на праві власності, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухому майно.

Також, відповідачем реалізовано обєкт нерухомого майна - будівлю, спортивно - оздоровчий корпус, секція 4, загальною площею 217,4 кв. м., якій належав йому на праві власності, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 07.09.2015р. накладено арешт на належне ППФ "Інтерекопласт" нерухоме майно, а саме на нерухомість за адресою: місто Рівне, вулиця Данила Галицького, 25 (двадцять п'ять), яка включає:

- корпус № 1, літ. Ш-1;

- корпус № 7, літ. Л-2;

- корпус 19, літ. Я-1;

- корпус літ. Щ-2;

- корпус 19Б, літ. Т-1;

- корпус № 2 літ. Ю-6;

- насосна літ. У-1.

Станом на 08.02.2016 року заборгованість Позичальника за Договором складає:

- 803 274, 83 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 08.02.2016р. становить 20 815 255,85 грн., з яких 799 011 доларів США 02 центи - заборгованість по поверненню суми кредиту, 4 263 долари США 81 цент - заборгованість по сплаті процентів.

Зазначена заборгованість станом на час подачі позовної заяви до суду Позичальником не погашена.

Проаналізувавши подані позивачем докази в підтвердження обставин, якими він обґрунтовує підставу для забезпечення позову, судом приймається до уваги таке.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22.12.2006р., забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року № 16 встановлено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Нормами статті 66 ГПК України передбачено право господарського суду за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї власної ініціативи вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Статтею 67 ГПК України визначені заходи забезпечення позову, якими безпосередньо є: накладання арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Предметом даного позову є вимога про стягнення кредитних коштів.

Заява про забезпечення позову мотивовано тим, що подальше відчуження майна підприємства призведе до порушення прав та законних інтересів позивача, як кредитора ППФ "Інтерекопласт" та унеможливить повернення кредитних коштів.

Наведене свідчить про наявний зв'язок між предметом заявленого позову і арештом цього майна та забороною ППФ "Інтерекопласт" вчиняти дії, що можуть мати наслідком подальше відчуження такого майна, що призведе до неможливості повернення кредиту.

Пунктом 7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року № 16 зазначається, що у позовному провадженні при накладанні арешту на грошові суми відповідача слід обмежувати піддані арешту кошти розміром суми позову та можливих судових витрат.

При цьому, спосіб забезпечення позову співвідноситься з предметом позову, а отже існує конкретний зв'язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому вжитий судом захід до забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Навпаки, невжиття зазначених заходів до забезпечення позову утруднить виконання рішення господарського суду, оскільки спірне майно може бути відчужено третім особам або обтяжено зобов'язаннями (в т.ч. передано в іпотеку).

Судом враховується, що відповідач у період з травня 2013р. по квітень 2015р. реалізував 26 об'єктів нерухомого майна, які належали йому на праві власності, та 25.01.2016р., одразу після зняття арешту з належного йому майна, що був накладений за ухвалою господарського суду від 20.04.2015р. (скасовано на підставі ухвали господарського суду від 28.12.2015р.) відчужив обєкт нерухомого майна - будівлю, спортивно - оздоровчий корпус, секція 4, загальною площею 217,4 кв. м., якій належав йому на праві власності, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухому майно.

Також береться до уваги, що станом на 08.02.2016 року заборгованість Позичальника за Договором складає:

- 803 274, 83 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 08.02.2016р. становить 20 815 255,85 грн., з яких 799 011 доларів США 02 центи - заборгованість по поверненню суми кредиту, 4 263 долари США 81 цент - заборгованість по сплаті процентів.

З огляду на недостатність предмету застави для забезпечення виконання зобов'язання за Договором у повному обсязі, здійснення стосовно відповідача виконавчого провадження та арешту усього рухомого майна, зважаючи на значний розмір зобов'язання перед іншими кредиторами, враховуючи відсутність погашень по кредиту з метою зменшення заборгованості, при цьому, маючи наявні кошти, що підтверджується постановами про зняття арешту, суд вважає, що зазначене свідчить про вчинення ППФ "Інтерекопласт" дій щодо приховування коштів та майна належного йому.

Дослідивши зібрані у матеріалах справи докази, встановивши обставини справи та доводи, що слугують підставами подання даної заяви, суд погоджується з позицією позивача щодо пов'язаності заявлених до вжиття заходів забезпечення позову з предметом позовних вимог та наявності достатніх підстав вважати, що невжиття таких заходів, у разі задоволення позовних вимог, значно утруднить або зробить неможливим виконання такого рішення.

Відповідно до ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, дотримання збалансованості інтересів сторін, встановивши наявність правового зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, врахувавши ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, господарський суд вважає за доцільне заяву позивача про забезпечення позову задовольнити.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк "Львів" про вжиття заходів до забезпечення позову задовольнити.

2. Накласти арешт на грошові кошти, які обліковуються на всіх рахунках приватного підприємства фірми "Інтерекопласт" (м. Рівне, вул. Гагаріна, 39, ) у банківських установах, у межах суми 21 022 644 грн. 85 коп. (двадцять один мільйон двадцять дві тисячі шістсот сорок чотири гривні 85 коп.), яка складається із суми позовних вимог в розмірі 20 815 255 грн. 85 коп. (двадцять мільйонів вісімсот п'ятнадцять тисяч двісті п'ятдесят п'ять грн. 85 коп.), суми судових витрат на момент подання позову, що включає судовий збір за подання позову у розмірі 206 700 грн. 00 коп. (двісті шість тисяч сімсот гривень 00 коп.), та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 689 грн. 00 коп. (шістсот вісімдесят дев'ять грн. 00 коп.).

3. Заборонити приватному підприємству - фірма "Інтерекопласт" у будь - який спосіб відчужувати належне йому рухоме та нерухоме майно, у тому числі майнові права приватного підприємства - фірма "Інтерекопласт" (м. Рівне, вул. Гагаріна, 39, ) за будь - якими договорами та іншими правочинами, в тому числі за будь - якими договорами, які в подальшому можуть призвести до обтяження та/або відчуження його майна та/або його майнових права у межах суми 21 022 644 грн. 85 коп. (двадцять один мільйон двадцять дві тисячі шістсот сорок чотири гривні 85 коп.).

4. Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з 17.02.2016 р., підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред'явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 17.02.2017 р.

5. Стягувачем за даною ухвалою є Публічне акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк "Львів" (79008, м. Львів, вул. Сербська, 1, ). Боржником за даною ухвалою є Приватне підприємство фірма "Інтерекопласт" (33033, м. Рівне, вул. Гагаріна, 39, ).

6. Ухвала про забезпечення позову може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 3 примірники:

1- до справи;

2- позивачу рекомендованим (04053, м. Київ, вул. Тургенєвська, 52/58);

3- відповідачу рекомендованим (33033, м. Рівне, вул. Гагаріна, 39).