РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2016Справа № 910/33036/15

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт»

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта»

про стягнення 5378,69 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Андрієнко Ю.А. (представник за довіреністю);

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення виплаченого страхового відшкодування в сумі 5378,69 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 26.03.2015 у м. Олевськ Житомирської області, внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля марки «Пежо», д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_2, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

У подальшому, позивач, відповідно до умов укладеного між ним (страховик) та власником автомобіля «Джілі» - ОСОБА_3 (страхувальник) договором добровільного страхування транспортного засобу, що є предметом застави № 0114-0602-150 від 31.07.2014, виплатив власнику пошкодженого страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 5378,69 грн.

Оскільки на час скоєння ДТП цивільно-правову відповідальність власника автомобіля марки «Пежо», д.н.з. НОМЕР_1, було застраховано у ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта», позивач, на підставі положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача суму виплаченого ним страхового відшкодування в розмірі 5378,69 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

У судове засідання представник відповідача не з'явився, хоча про час та місце його проведення сповіщений належним чином.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 31.07.2014 між ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування транспортного засобу, що є предметом застави № 0114-0602-150, за умовами якого застраховано автомобіль НОМЕР_2, в тому числі за страховим ризиком - ДТП.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 60503109, 26.03.2015 у м. Олевськ Житомирської області сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля марки «Пежо», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого пошкоджено вказані транспортні засоби.

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 28.04.2015 по справі № 287/135/15-п, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позивач, на виконання умов договору добровільного страхування транспортного засобу, що є предметом застави № 0114-0602-150 від 31.07.2014, на підставі страхового акту № 5273 від 19.05.2015, визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок ПАТ «ВБР», як вигодо набувача за договором, в розмірі 5378,69 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 357 від 20.05.2015.

Розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі звіту ТОВ «Юніверсал Асістанс-Україна» про визначення вартості відновлювального ремонту № 53983 від 16.04.2015, виконаного на замовлення позивача, згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля «Джілі», д.н.з. НОМЕР_2, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, що дорівнює 0,2995, склала 9838,99 грн., включно з ПДВ.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Вина водія автомобіля марки «Пежо», д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_2, у скоєнні вказаної ДТП належним чином доведена доказами, наявними у матеріалах справи.

Згідно з довідкою МТСБУ, наданою позивачем, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Пежо», д.н.з. НОМЕР_1, застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4712760 у ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта», діючим на момент ДТП (26.03.2015). Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 50000 грн.

Таким чином, особою, відповідальною за завдані власнику автомобіля НОМЕР_2, збитки у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, в даному випадку, є відповідач.

Пунктом 36.4. ст. 36 Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене, до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу, що є предметом застави № 0114-0602-150 від 31.07.2014, перейшло право вимоги, яке власник автомобіля НОМЕР_2, мав до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача відповідно до вимог п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає стягненню 5378,69 грн. виплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (01023, м. Київ, вул. Саксаганського, 119; ідентифікаційний код 35265086) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (04073, м. Київ, пров. Балтійський, 20; ідентифікаційний код 22229921) страхове відшкодування в сумі 5378 (п'ять тисяч триста сімдесят вісім) грн. 69 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписаний 22.02.2016

Суддя Я.В. Маринченко