ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 рокуСправа № 912/4642/15
Господарський суд Кіровоградської області колегією у складі: головуючого судді - Глушкова М.С., суддів - Макаренко Т.В., Наливайко Є.М., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія ім. О.В. Гіталова", Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Комишувате

до відповідача: Комишуватського комунального підприємства, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Комишувате

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комишуватської сільської ради, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Комишувате

про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Представники учасників судового процесу в судовому засіданні участі не брали.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія ім. О.В. Гіталова" (надалі - ТОВ "Агропромислова компанія ім. О.В. Гіталова") звернулось до господарського суду з позовною заявою до Комишуватського комунального підприємства з вимогою щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу недіючої меліоративної системи, яка складається із стальних, чугунних, азбесто-цементних та залізобетонних труб (в ґрунті) від 07.05.2012 року без номера, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія ім. О.В. Гіталова" та Комишуватським комунальним підприємством, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що укладений між ТОВ "Агропромислова компанія ім. О.В. Гіталова" та Комишуватським комунальним підприємством 07.05.2012 року договір купівлі-продажу недіючої меліоративної системи є таким, що підлягає визнанню недійсним виходячи з наступного:

в момент укладання спірного договору відповідач здійснив відчуження об'єктів меліоративної системи, які на час їх відчуження не перебували ні на балансі Комишуватського комунального підприємства ні на балансі Комишуватської сільської ради;

відчуження об'єктів непрацюючої меліоративної системи при укладенні спірного договору відбулось без врахування Порядку списання об'єктів державної власності, затвердженого постановою КМУ від 08.11.2007 року № 1314;

відчуження об'єктів непрацюючої меліоративної системи при укладенні спірного договору відбулось без встановлення їх фактичної вартості;

директор Комишуватського комунального підприємства - ОСОБА_1 фактично не мав права відчужувати майно передане за договором купівлі-продажу від 07.05.2012 року.

Ухвалою господарського Кіровоградської області від 30.11.2015 року позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 17.12.2015 року, сторін зобов'язано надати документи та докази, необхідні для розгляду спору по суті.

Ухвалою суду від 17.12.2015 року розгляд справи відкладено до 11 год. 00 хв. 14.01.2016 року.

Проте, у зв'язку з тим, що розгляд даної справи у судовому засіданні 14.01.2016 року не відбувся, з підстав тимчасової непрацездатності судді Глушкова М.С., ухвалами господарського суду від 26.01.2016 року та від 27.01.2016 року вирішено розгляд справи №912/4642/15 продовжити колегіально у складі трьох суддів під головуванням судді Глушкова М.С., автоматизованою системою призначено судову колегію у складі трьох суддів, а саме: головуючий суддя - Глушков М.С., судді - Макаренко Т.В., Наливайко Є.М., справу прийнято до провадження у колегіальному складі та розгляд справи призначено на 18.02.2016 року об 11 год. 30 хв.

Учасники судового процесу не забезпечили явку своїх повноважних представників в судове засідання, хоча належним чином повідомленні про дату час місце розгляду справи, що підтверджується відповідними рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с.88-90).

Відповідно до супровідного листа від 16.12.2015 року № 205 (а.с.78), позивач в тому числі просив провести розгляд справи без участі його представника.

Відповідач надав відзив на позов, відповідно до змісту якого останній проти позовних вимог заперечує в повному обсязі з підстав його необґрунтованості та безпідставності (а.с.32-37).

18.02.2016 року на адресу господарського суду надійшло клопотання повноважного представника відповідача та третьої особи (довіреності - а.с.39-40) про відкладення розгляду справи, в якій в тому числі зазначено, що як відповідач так і третя особа проти позову заперечують та просять відмовити в його задоволенні.

Однак, відповідно до змісту поданої пізніше 18.02.2016 року повноважним представником відповідача та третьої особи заяви, останній відкликав заяву про відкладення розгляду справи, просив суд розглядати справу за відсутності його в судовому засіданні, відповідно до документів, які містяться в матеріалах справи, проти позову заперечив.

Господарський суд, з врахуванням положень ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе прийняти заяву повноважного представника відповідача та третьої особи до розгляду щодо проведення судового засідання за відсутності останнього.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

В С Т А Н О В И В:

07.05.2012 року між ТОВ "Агропромислова компанія ім. О.В. Гіталова" (покупець) та Комишуватським комунальним підприємством (балансоутримувач) укладено договір купівлі-продажу ділянки недіючої меліоративної системи, яка складається із стальних, чугунних, азбесто-цементних та залізобетонних труб (в ґрунті) (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого по дійсному договору балансоутримувач зобов'язався продати у власність покупцю об'єкти внутрішньогосподарської меліоративної станції, а саме: 1. Будівлі насосної станції - 2 шт; 2. Труби стальні в діаметрі 530 мм протяжністю 1 км від початку насосної станції до накопичувальної станції, та відвід від основної магістралі, що проходить по полю сівозміни (шкільне) протяжністю 500 метрів.

Відповідно до п.п. 1.2. та 1.3. договору покупець зобов'язався оплатити балансоутримувачу за вказані вище об'єкти внутрішньогосподарської меліоративної станції 12 075 грн., а балансоутримувач в свою чергу зобов'язався передати покупцю вказані об'єкти за актом прийняття-здачі об'єктів.

Договір підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками підприємств.

На виконання вказаного договору 11.05.2012 року Комишуватське комунальне підприємство передало ТОВ "Агропромислова компанія ім. О.В. Гіталова": 1. Будівлі насосної станції - 2 шт; 2. Труби стальні в діаметрі 530 мм протяжністю 1 км від початку насосної станції до накопичувальної станції, та відвід від основної магістралі, що проходить по полю сівозміни (шкільне) протяжністю 500 метрів, відповідно до засвідченого належним чином акта прийняття-передачі ділянки недіючої меліоративної системи, яка складається із стальних, чугунних, азбесто-цементних та залізобетонних труб (в ґрунті) (а.с.21), а ТОВ "Агропромислова компанія ім. О.В. Гіталова" сплатило за вказані об'єкти по договору 12 075 грн. відповідно до платіжного доручення № 202 від 11.05.2012 року (а.с.20).

Позивач, зазначаючи про невідповідність укладеного договору купівлі-продажу нормам чинного законодавства та необхідність визнання такого договору недійсним, звернувся до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Розглядаючи вказаний спір господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 202 Цивільного Кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Вирішуючи спір про визнання договору або його частини недійсним, господарський суд має встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання договору (його частини) недійсним і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту договору вимогам закону, додержання встановленої форми договору; правоздатність сторін за договором; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони тощо.

Загальні підстави визнання недійсними правочину і настання відповідних наслідків встановлені ст. ст. 215, 216 Цивільного Кодексу України.

Відповідно до положень ст. 215 Цивільного Кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п'ятою, шостою ст. 203 Цивільного Кодексу України.

Приписами ч.ч. 1-3, 5 ст. 203 Цивільного Кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги ТОВ "Агропромислова компанія ім. О.В. Гіталова" посилається на те, що при укладенні спірного договору відповідач здійснив відчуження об'єктів меліоративної системи, які на момент укладення договору не перебували ані балансі Комишуватського комунального підприємства, ані на балансі Комишуватської сільської ради, а директор Комишуватського комунального підприємства - ОСОБА_1 фактично не мав права відчужувати майно передане за договором купівлі-продажу від 07.05.2012 року, продаж вказаних об'єктів при укладенні спірного договору відбулось без врахування Порядку списання об'єктів державної власності, затвердженого постановою КМУ від 08.11.2007 року № 1314, крім того продаж таких обєктів відбувся без встановлення їх фактичної вартості.

Проте, наведені вище доводи позивача спростовуються наступним.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2003 року № 1253 "Про затвердження Порядку безоплатної передачі у комунальну власність об'єктів соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарських меліоративних систем колективних сільськогосподарських підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств-правонаступників", визначено механізм безоплатної передачі у комунальну власність об'єктів соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, та, зокрема, внутрішньогосподарських меліоративних систем з об'єктами інженерної інфраструктури, що не підлягали паюванню в процесі реформування колективних сільськогосподарських підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств-правонаступників, відповідно до абз. 2 п. 7 вказаної постанови право власності на об'єкт передачі виникає з дати підписання акта приймання-передачі.

На виконання цієї постанови та з метою організації передачі внутрішньогосподарських меліоративних систем в комунальну власність розпорядженням голови Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 19.11.2003 року № 1221-р було затверджено новий склад робочої групи з питань передачі об'єктів соціальної сфери у комунальну власність (а.с.43). В подальшому 26.11.2003 року члени робочої групи відповідно до розпорядження №1221-р та на виконання постанови КМУ № 1253 провели оцінку технічного стану внутрішньогосподарської меліоративної системи СВК ім. Гіталова Новоукраїнського району, про що склали відповідний акт, яким встановили технічний стан об'єктів внутрішньогосподарської меліоративної системи, які передавались від СВК ім. О.В. Гіталова до Комишуватської сільської ради: будівля насосної станції - побудова залізобетонна 1978 року; труба стальна діаметром 530 мм, довжиною 2,3 км; труба ТУЗЗ 17-82 стальні діаметром 426 мм, довжиною 6,2 км; гідранти - відсутні; колодязі - 5 штук, крім того зазначеним актом було визначено вартість об'єктів в загальному - 54,3 тис. грн. Також 26.11.2003 року складено акт приймання-передачі, за яким СВК ім. О.В. Гіталова передав, а Комишуватська сільська рада прийняла, об'єкти інженерної інфраструктури внутрішньогосподарської меліоративної системи вартістю 54,3 тис. грн. (а.с.46).

Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування" (в редакції чинній на момент передачі майна) підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб'єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Отже, Комишуватська сільська рада є належним власником спірного майна.

Після передачі об'єктів недіючої внутрішньогосподарської меліоративної системи до комунальної власності останні були передані у безкоштовне користування до СВК ім. О.В. Гіталова за відповідним договором від 26.11.2003 року (а.с.51) та знаходились в користуванні до 19.01.2007 року (до ліквідації СВК ім. О.В. Гіталова).

08.11.2011 року об'єкти недіючої внутрішньогосподарської меліоративної системи були надані в безкоштовне користування позивачу строком на 20 років за договором безкоштовного користування внутрішньогосподарської меліоративної системи, укладеним між позивачем та Комишуватською сільською радою (а.с.55).

03.05.2012 року Комишуватська сільська рада своїм рішенням № 96 (п.п.1-5) вирішила розірвати договір про безкоштовне користування внутрішньогосподарської меліоративної системи укладений між сільською радою та ТОВ АПК ім. Гіталова за згодою сторін; визнати Комунальне підприємство Комишуватської сільської ради балансоутримувачем меліоративної системи, що складається з водопровідних труб: 2300 м. діаметром 530 мм/5 мм., довжиною 6200 м. діаметром 426 мм/4 мм.; комісії з обстеження об'єктів комунальної власності здійснити передачу ділянки недіючої меліоративної системи з балансу позивача на баланс відповідача; надати дозвіл Комунальному підприємству Комишуватської сільської ради на списання, демонтаж та продаж, як металолом, меліоративної системи, що складається з водопровідних труб: 2300 м. діаметром 530 мм/5 мм. - сталь, довжиною 6200 м. діаметром 426 мм/4 мм. сталь, як таку, що не придатна для подальшого використання; затвердити звіт по незалежній оцінці вказаної меліоративної системи, що знаходиться на території Комишуватської сільської ради, яка проведена 30.09.2011 року ПП "Експерт-Юрист-Плюс" в розмірі 51 314 грн.

04.05.2012 року на виконання вказаного вище рішення за актом прийому-передачі ділянок зрошувальної системи позивач безкоштовно передав, а відповідач прийняв меліоративну систему, яка складається з поливних труб (ділянки, що зрощуються) вартістю 45 372,00 грн. (а.с.64).

Відповідно до статуту відповідача, затвердженого рішенням Комишуватської сільської ради від 25.01.2002 року № 168, відповідач є комунальною власністю Комишуватської територіальної громади від імені та в інтересах якої здійснює правомочності щодо володіння, користування та розпорядження майном Комишуватської сільської ради (п. 1.1.).

На вимогу суду, позивачем не було надано доказів того, що спірне майно належить іншому власнику.

Крім того, не перебування на балансі відповідача спірного майна не може свідчити про відсутність у останнього законних підстав щодо володіння та розпорядження майном.

Таким чином, з врахуванням викладених вище обставин на момент відчуження об'єктів недіючої внутрішньогосподарської меліоративної системи, останні на праві власності належали територіальній громаді села Комишувате, від імені якої права власника даних об'єктів здійснювала Комишуватська сільська рада в особі Комишуватського комунального підприємства, а тому твердження позивача про відсутність у Комишуватського комунального підприємства повноважень на відчуження об'єктів недіючої внутрішньогосподарської меліоративної системи є безпідставними.

Що ж до відсутності у керівника відповідача ОСОБА_1 повноважень на укладення спірного договору господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Безпосереднє керівництво підприємством відповідача здійснює керівник (начальник), який призначається на посаду і звільняється згідно розпорядження сільського голови і затверджується сесією сільської ради (п. 4.3. Статуту).

Керівник відповідача самостійно вирішує питання діяльності відповідача за винятком тих, що віднесені до компетенції власника (п. 4.4. Статуту); в тому числі, діє без довіреності від імені відповідача, розпоряджається коштами та майном відповідно до діючого законодавства та Статуту, укладає договори, видає довіреності (п. 4.5. Статуту).

Відповідно до розпорядження Комишуватського сільського голови від 02.04.2015 року № 5-к ОСОБА_1 призначено на посаду начальника підприємства відповідача, у звязку з чим господарський суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 мав достатній обсяг повноважень для підписання спірного договору купівлі-продажу.

Крім того, відповідно до ст. 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами спірного договору вчинено дії, які свідчать про схвалення договору від 07.05.2012 року (було передано майно та отримано відповідну плату), ані відповідач, ані третя особа не заперечують проти укладання спірного договору.

Твердження позивача про те, що об'єкти недіючої меліоративної системи відповідачем відчужено в порушення порядку умов, визначених постановою КМУ від 08.11.2007 року №1314 "Про затвердження Порядку списання об'єктів державної власності" спростовується тим, що вказаний порядок регулює правовідносини щодо списання обєктів саме державної власності, тоді як спірні об'єкти недіючої внутрішньогосподарської меліоративної системи відносяться до комунальної власності.

Зазначення позивача про те, що відчуження об'єктів непрацюючої меліоративної системи при укладенні спірного договору відбулось без встановлення їх фактичної вартості спростовується п. 5 рішення Комишуватської сільської ради № 96 від 03.05.2012 року та наявним в матеріалах справи звітом по незалежній оцінці меліоративної системи, що знаходиться на території Комишуватської сільської ради, проведеній 30.09.2011 року ПП "Експерт-Юрист-Плюс" (а.с.69-72).

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У силу припису ст. 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується. Отже, обов'язок доведення наявності обставин, за якими закон пов'язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

З огляду на викладене ТОВ "Агропромислова компанія ім. О.В. Гіталова" не доведено обставин зазначених в позовній заяві, крім того останнім не доведено наявності в даному випадку підстав, визначених ст.ст. 203 та 215 Господарського процесуального кодексу України, необхідних для визнання укладеного між сторонами договору купівлі-продажу недіючої меліоративної системи, яка складається із стальних, чугунних, азбесто-цементних та залізобетонних труб (в ґрунті) від 07.05.2012 року недійсним.

За викладених обставин господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, у зв'язку з його необґрунтованості та недоведеності.

Витрати по сплаті судового збору на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст. 84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

Засвідчений належним чином примірник рішення направити позивачу, відповідачу та третій особі за адресою: 27152, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Комишувате.

Головуючий суддя М.С. Глушков

Суддя Т.В. Макаренко

Суддя Н.В. Наливайко