ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року Справа № 917/1035/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Катеринчук Л.Й. (головуючого),
Куровського С.В.,
Ткаченко Н.Г.
розглянувши касаційну скаргу ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк"
на постанову та ухвалуХарківського апеляційного господарського суду від 08.12.2015 року Господарського суду Полтавської області від 17.09.2015 року
у справі Господарського суду№ 917/1035/15 Полтавської області
за заявою1. фізичної особи-підприємця ОСОБА_5; 2. фізичної особи-підприємця ОСОБА_6; 3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізон-Імпорт"
до Приватного підприємства "Амарант-Агро"
про визнання банкрутом
розпорядник майна Авраменко І.М.
у судовому засіданні взяли участь представники :

ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк": Земляна І.О. (довіреність від 24.03.3015 року),
фізичної особи-підприємця ОСОБА_5:не з'явилися,
фізичної особи-підприємця ОСОБА_6:не з'явилися,
ТОВ "Бізон-Імпорт":не з'явилися.
ВСТАНОВИВ:

ухвалою Господарського суду Полтавської області від 22.05.2015 року прийнято до розгляду у підготовчому засіданні спільну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (далі - ініціюючого кредитора-1), фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 (далі - ініціюючого кредитора-2), фізичної особи-підприємця ОСОБА_10 (далі - ініціюючого кредитора-3) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізон-Імпорт" (далі - ініціюючого кредитора-4) про порушення справи про банкрутство Приватного підприємства "Амарант-Агро" (далі - боржника) за загальною процедурою відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011 року) (далі - Закон про банкрутство) (том 1, а.с. 1 - 2).

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 17.09.2015 року (суддя Білоусов С.М.) порушено провадження у справі про банкрутство боржника; визнано безспірними вимоги ініціюючого кредитора-1 на суму 180 724, 20 грн., в тому числі 176 925 грн. основного боргу та 3 799, 20 грн. витрат зі сплати судового збору, ініціюючого кредитора-2 на суму 182 370, 40 грн., в тому числі: 169 775 грн. основного боргу, 8 926, 92 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами та 3 668, 48 грн. витрат зі сплати судового збору, ініціюючого кредитора-4 на суму 118 678, 82 грн., в тому числі 115 397, 84 грн. основного боргу та 3 280, 98 грн. витрат зі сплати судового збору; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 115 календарних днів - до 09.01.2016 року; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Авраменка І.М. та визначено йому грошову винагороду в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна за рахунок коштів кредиторів шляхом її авансування ініціюючими кредиторами на депозитний рахунок нотаріуса; ухвалено оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про порушення справи про банкрутство Приватного підприємства "Амарант-Агро"; зобов'язано розпорядника майна Авраменка І.М. повідомити органи державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника та знаходженням його майна про введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, докази чого надати господарському суду у строк до 06.11.2015 року; зобов'язано розпорядника майна у строк до 06.11.2015 року подати до господарського суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, реєстр вимог кредиторів, а у строк до 17.11.2015 року подати до господарського суду акт інвентаризації майна боржника, за можливості проведення санації боржника - план санації; ухвалено вжити заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави; призначено у справі попереднє засідання (том 1, а.с. 243 - 251).

15.10.2015 року шляхом направлення поштового відправлення ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" (далі - ПАТ "ПУМБ", скаржник), вважаючи, що ухвала місцевого господарського суду про порушення провадження у даній справі про банкрутство стосується його прав як стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення суду у господарській справі №904/544/15 про звернення стягнення на майно боржника, яке передано в заставу ПАТ "ПУМБ" в забезпечення виконання зобов'язань третьої особи з повернення кредитних коштів, та кредитора боржника з вимогами на суму більш як 166, 1 млн. грн., що забезпечені заставою рухомого майна боржника (соняшника урожаю 2014 року) відповідно до договору застави №DNI-22-81/14 від 07.05.2014 року, звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (з урахуванням додаткових пояснень), в якій просило поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції від 17.09.2015 року, прийняти апеляційну скаргу до розгляду, скасувати оскаржуване рішення, а справу передати на розгляд до місцевого господарського суду, мотивуючи порушенням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та неповнотою з'ясування обставин справи на предмет належності доказів, наданих в обґрунтування безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора-4 до боржника (вх. №1200 від 19.10.2015 року, №15710 від 20.11.2015 року, №16406 від 04.12.2015 року та №16407 від 04.12.2015 року) (том 2, а.с. 44 - 79, 81 - 116, том 3, а.с. 2 - 4, 5 - 59).

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.12.2015 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Фоміна В.О., судді: Крестьянінов О.О., Шевель О.В.) апеляційну скаргу ПАТ "ПУМБ" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Полтавської області від 17.09.2015 року у даній справі - без змін з тих же підстав (том 3, а.с. 98 - 106).

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями, скаржник звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати постанову апеляційного суду від 08.12.2015 року та ухвалу суду першої інстанції від 17.09.2015 року, а справу передати на розгляд до місцевого господарського суду, обґрунтовуючи порушенням судами попередніх інстанцій положень статей 10, 16, 19 Закону про банкрутство в редакції, чинній з 19.01.2013 року, статей 6, 38 Закону України "Про третейські суди", статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", статей 35, 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Скаржник зазначив про неналежну оцінку судами доказів, наданих ініціюючим кредитором-4 на підтвердження безспірності його вимог, які включено до загальної суми кредиторської заборгованості боржника, що стала підставою для порушення провадження у даній справі про банкрутство. За твердженням скаржника, рішення третейського суду у справі про стягнення заборгованості боржника на користь ініціюючого кредитора-4, незалежно від видачі на його виконання виконавчого документа, не є преюдиційним при розгляді даної справи про банкрутство та не може вважатися доказом безспірності його грошових вимог до боржника. При цьому, скаржник зазначив, що загальна сума заборгованості боржника перед ініціюючими кредиторами 1, 2 є недостатньою для порушення щодо боржника справи про банкрутство в розумінні положень частини 3 статті 10 Закону про банкрутство, у зв'язку з чим висновки судів попередніх інстанцій про підставність порушення провадження у даній справі про банкрутство є помилковими.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку постанову апеляційного суду від 08.12.2015 року та ухвалу суду першої інстанції від 17.09.2015 року на предмет повноти встановлених обставин справи та правильності їх юридичної оцінки, перевіривши застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, вислухавши представника скаржника - Земляну І.О., дійшла висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення касаційної скарги, виходячи з такого.

Відповідно до частини 2 статті 41 ГПК України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з частиною 3 статті 10 Закону про банкрутство, справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом. Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

При цьому, безспірність вимог кредитора повинна підтверджуватись документами, які кредитор зобов'язаний додати до заяви про порушення справи про банкрутство.

Частиною 2 статті 11 Закону про банкрутство передбачено, що кредитор повинен додати до заяви про порушення справи про банкрутство, зокрема, докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом; рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідну постанову органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора.

Відтак, безспірність грошових вимог кредитора у справі про банкрутство законодавець пов'язує з встановленням розміру таких вимог згідно судового рішення та доведенням ініціюючим кредитором обставин порушення виконавчого провадження органами виконавчої служби за такими грошовими вимогами та обставин здійснення виконавчого провадження упродовж трьох місяців, внаслідок чого не вдалось задовольнити вимоги ініціюючого кредитора на зазначену суму.

Згідно з частиною 8 статті 11 Закону про банкрутство, заява кредитора може ґрунтуватися на об'єднаній заборгованості боржника за сукупністю його різних зобов'язань перед цим кредитором. Кредитори мають право об'єднати свої вимоги до боржника і звернутися до суду з однією спільною заявою, яка підписується всіма кредиторами, які об'єднали свої вимоги до боржника.

Виходячи з положень статті 16 Закону про банкрутство, за наслідками розгляду у підготовчому засіданні спільної заяви ініціюючих кредиторів про порушення справи про банкрутство на предмет обґрунтованості та безспірності їх вимог, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження, господарський суд приймає рішення (ухвалу) про порушення або відмову в порушенні провадження у справі про банкрутство. При цьому, суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, якщо, зокрема, заявником (заявниками) не доведено наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство; відсутня хоча б одна з підстав, передбачених частиною 3 статті 10 цього Закону.

Отже, встановлення господарським судом обставин ініціювання порушення провадження у справі про банкрутство за спільною заявою кредиторів, сума вимог яких становить менш як 300 мінімальних розмірів заробітної плати, встановленої законом на момент проведення підготовчого судового засідання, є підставою для відмови в порушенні щодо боржника провадження у справі про банкрутство відповідно до частини 7 статті 16 Закону про банкрутство, оскільки такі грошові вимоги ініціюючих кредиторів не можна вважати безспірними в розумінні частини 3 статті 10 Закону про банкрутство.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1119 ГПК України, касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення першої інстанції, постанову апеляційної інстанції і припинити провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, ухвалою суду першої інстанції від 22.05.2015 року прийнято до розгляду у підготовчому засіданні спільну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, фізичної особи-підприємця ОСОБА_10 та ТОВ "Бізон-Імпорт" про порушення справи про банкрутство Приватного підприємства "Амарант-Агро" відповідно до статей 9 - 12 Закону про банкрутство (том 1, а.с. 1 - 2).

З'ясовуючи наявність підстав для порушення провадження у даній справі про банкрутство у підготовчому засіданні від 17.09.2015 року, суд першої інстанції встановив наявність у боржника безспірної заборгованості перед фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 на загальну суму 180 724, 20 грн., яку обґрунтовано рішенням Господарського суду Полтавської області від 17.07.2014 року у справі №917/1194/14 (залишено в силі судом апеляційної інстанції) про стягнення з боржника на користь ініціюючого кредитора-1 основного боргу на суму 176 925 грн., пені на суму 13 034, 96 грн. та судового збору на суму 3 799, 20 грн., та виданим на його виконання наказом господарського суду; на підставі зазначеного наказу органом державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження відповідно до постанови ВП №45142759 від 20.10.2014 року (том 1, а.с. 14 - 20, 33, 37).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, в підтвердження безспірності вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 до боржника на загальну суму 182 370, 40 грн. надано рішення Господарського суду Полтавської області від 13.08.2014 року у справі №917/1190/14, за яким з боржника стягнено на користь ініціюючого кредитора-2 основний борг на суму 41 500 грн., пеню на суму 2 806, 08 грн. та судові витрати на суму 924, 43 грн., рішення Господарського суду Полтавської області від 22.07.2014 року у справі №917/1188/14 (залишено без змін апеляційним судом) про стягнення з боржника на користь ініціюючого кредитора-2 основного боргу на суму 128 275 грн., процентів на суму 8 926, 92 грн. та витрат зі сплати судового збору на суму 2 744, 05 грн., а також видані на їх виконання накази господарського суду; на підставі зазначених наказів органом державної виконавчої служби відкрито виконавчі провадження відповідно до постанови ВП №44980253 від 08.10.2014 року та постанови ВП №45388239 від 10.11.2014 року (том 1, а.с. 21 - 29, 34, 35, 38, 39).

Судами встановлено, що заборгованість боржника перед фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10 (ініціюючий кредитор-3) в розмірі 12 237, 80 грн., яку заявлено у дану справу про банкрутство, як безспірну, добровільно погашено боржником до моменту звернення ініціюючих кредиторів до суду зі спільною заявою про порушення щодо боржника справи про банкрутство, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями платіжних документів від 10.04.2015 року (том 1, а.с. 157 - 158).

Також, суди встановили обставини наявності у боржника заборгованості перед ТОВ "Бізон-Імпорт" на загальну суму 118 678, 82 грн., в тому числі 115 397, 84 грн. основного боргу та 3 280, 98 грн. судових витрат, що підтверджується рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 26.11.2014 року у справі №63/2014 про стягнення з боржника на користь ініціюючого кредитора-4 грошових коштів на суму 115 397, 84 грн. товарного кредиту та 1 453, 98 грн. третейських витрат, ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 22.12.2014 року у справі №921/1378/14-г/14 про видачу наказу на примусове виконання зазначеного рішення третейського суду та стягнення з боржника на користь ініціюючого кредитора-4 судового збору на суму 1 827 грн., а також наказами Господарського суду Тернопільської області від 22.12.2014 року (том 1, а.с. 54 - 55).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, на підставі зазначених наказів місцевого господарського суду органом державної виконавчої служби відкрито виконавчі провадження відповідно до постанови ВП №45998888 від 13.01.2015 року та постанови ВП №45998646 від 13.01.2015 року (том 1, а.с. 56).

Судами встановлено, що в провадженні Господарського суду Тернопільської області перебуває справа №921/562/15-г/3 за позовом ТОВ "Бізон-Імпорт" (ініціюючий кредитор-4) до Приватного підприємства "Амарант-Агро" (боржник) про скасування рішення третейського суду від 26.11.2014 року у справі №63/2014; при цьому, ухвалою місцевого господарського суду від 30.06.2015 року провадження у справі №921/562/15-г/3 зупинено до закінчення процедури оскарження рішення Господарського суду Запорізької області від 07.04.2015 року у справі №908/815/15-г, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу сільськогосподарської техніки на умовах демонстрації та експлуатації з розстроченням платежу №ДК-005/2014 від 18.03.2014 року, укладений між ініціюючим кредитором-4 та боржником, стягнення заборгованості за яким було предметом розгляду третейського суду у справі №63/2014 (том 1, а.с. 159 - 169, 200 - 203).

З огляду на встановлене, суд першої інстанції дійшов висновку, що станом на момент проведення у справі підготовчого засідання від 17.09.2015 року рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 26.11.2014 року у справі №63/2014 про стягнення з боржника на користь ініціюючого кредитора-4 грошових коштів на загальну суму 116 851, 82 грн., на примусове виконання якого ухвалою суду від 22.12.2014 року у господарській справі №921/1378/14-г/14 видано наказ, не скасоване, набрало законної сили та перебувало на виконанні в органах державної виконавчої служби впродовж більш як трьох місяців до моменту звернення ініціюючих кредиторів до суду зі спільною заявою про порушення провадження у даній справі про банкрутство.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов висновку про підтвердження ініціюючими кредиторами 1, 2, 4 належними та достатніми доказами у справі безспірності їх вимог до боржника на загальну суму 481 773, 42 грн., які в повному обсязі зараховано господарським судом до складу грошового зобов'язання, що є підставою для порушення даної справи про банкрутство відповідно до положень частини 3 статті 10 Закону про банкрутство.

Також, за результатами підготовчого засідання судом першої інстанції введено щодо боржника процедуру розпорядження майном та за умов конкуренції кандидатур арбітражних керуючих призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Авраменка І.М., який надав письму згоду на участь у даній справі про банкрутство (том 1, а.с. 233 - 241).

Апеляційний суд, переглядаючи справу в повному обсязі, погодився з висновками суду першої інстанції про підставність порушення щодо боржника справи про банкрутство за об'єднаними грошовими вимогами ініціюючих кредиторів 1, 2, 4 та введення у справі процедури розпорядження майном з призначенням розпорядником майна боржника кандидатури арбітражного керуючого Авраменка І.М.

Колегія суддів Вищого господарського суду України не погоджується з правильністю застосування судами положень статей 10, 11, 16 Закону про банкрутство на етапі порушення провадження у справі про банкрутство за спільною заявою ініціюючих кредиторів 1, 2, 4 з грошовими вимогами до боржника на загальну суму 481 773, 42 грн. з визначенням їх правової природи як таких, що обґрунтовують підставність порушення даної справи про банкрутство та введення щодо боржника процедури розпорядження майном, з огляду на таке.

Відповідно до частини 10 статті 38 Закону України "Про третейські суди", обставини, встановлені рішенням третейського суду, підлягають обов'язковому доказуванню при розгляді цивільних, господарських та інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлені ці обставини. При цьому, пунктом 5 частини 1 статті 6 цього Закону справи про банкрутство виключено з підвідомчості справ, які можуть розглядатися третейськими судами.

Отже, рішення третейського суду у справі про стягнення боргу між ініціюючим кредитором та боржником, незалежно від видачі на його примусове виконання виконавчого документа, не має преюдиційної сили при здійсненні провадження у справі про банкрутство, не може обґрунтовувати обставини наявності безспірної заборгованості боржника перед ініціюючим кредитором, оскільки відповідно до частини 3 статті 35 ГПК України такі обставини підлягають обов'язковому доказуванню в ході розгляду справи про банкрутство у господарському суді.

З огляду на таке, вимоги ініціюючого кредитора ТОВ "Бізон-Імпорт" не можуть бути включені до загальної суми безспірних вимог кредиторів при порушенні справи про банкрутство.

Розглядаючи справу в підготовчому засіданні, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, не врахував зазначених положень Закону України "Про третейські суди", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та статей 35, 43 ГПК України, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку про доведення ініціюючим кредитором-4 обставин безспірності його грошових вимог до боржника.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що загальна сума заявлених ініціюючими кредиторами 1, 2 вимог до боржника складає 363 094, 60 грн., що і є меншою трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати (365 400 грн.), встановленої законом на момент проведення у справі підготовчого засідання від 17.09.2015 року

Отже, суди дійшли помилкового висновку про можливість порушення провадження у справі про банкрутство за спільною заявою ініціюючих кредиторів 1, 2, 4 за відсутності належних доказів безспірності їх грошових вимог до боржника в розумінні частини 3 статті 10 Закону про банкрутство, в той час як у порушенні провадження у справі належало відмовити на підставі частини 7 статті 16 цього Закону.

З огляду на таке, оскаржувану постанову Харківського апеляційного господарського суду від 08.12.2015 року та ухвалу Господарського суду Полтавської області від 17.09.2015 року не можна вважати законними та обґрунтованими, тому їх необхідно скасувати та прийняти власне рішення про припинення провадження у справі №917/1035/15 про банкрутство Приватного підприємства "Амарант-Агро" як такого, що порушено безпідставно, відповідно до пункту 11 частини 1 статті 80 ГПК України.

Відтак, суд касаційної інстанції вважає необхідним зобов'язати державного реєстратора за адресою місцезнаходження боржника внести до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців запис про скасування державної реєстрації припинення провадження у справі №917/1035/15 про банкрутство Приватного підприємства "Амарант-Агро" (37264, Полтавська область, Лохвицький район, село Вирішальне, вулиця 50-річчя Радянської влади, будинок 1, ) у зв'язку з прийняттям зазначеної Постанови Вищого господарського суду України.

На підставі викладеного та керуючись пунктом 11 частини 1 статті 80, статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" задовольнити частково.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 08.12.2015 року та ухвалу Господарського суду Полтавської області від 17.09.2015 року у справі №917/1035/15 скасувати. Прийняти у справі нове рішення:

"Провадження у справі №917/1035/15 про банкрутство Приватного підприємства "Амарант-Агро" (37264, Полтавська область, Лохвицький район, село Вирішальне, вулиця 50-річчя Радянської влади, будинок 1, ) припинити.".

3. Державному реєстратору за адресою місцезнаходження боржника Приватного підприємства "Амарант-Агро" внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про прийняття Постанови Вищого господарського суду України від 23.02.2016 року та скасування державної реєстрації припинення провадження у справі №917/1035/15 про банкрутство Приватного підприємства "Амарант-Агро" (37264, Полтавська область, Лохвицький район, село Вирішальне, вулиця 50-річчя Радянської влади, будинок 1, ).

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді С.В. Куровський

Н.Г. Ткаченко