ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.02.16р. Справа № 904/10855/15

За позовом Селянського (фермерського) господарства "Сяйво", Рівненська область, Радивилівський район, с. Підзамче

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера", м. Дніпропетровська

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД", м. Дніпропетровська

про визнання недійсними договорів купівл-продажу № 12824-С, №13071 від 26.12.2013р.

Суддя Мілєва І.В.

Представники:

від позивача: не зявився;

від відповідача-1: не зявився;

від відповідача-2: ОСОБА_1 довіреність № б/н від 04.01.2016р.;

СУТЬ СПОРУ:

Селянське (фермерське) господарство "Сяйво" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера", до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" про розірвання договору купівлі-продажу.

Ухвалою суду від 22.12.2015р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 18.01.2016р.

15.01.2016р. відповідач-1 подав до суду відзив на позовну заяву, просив у позовних вимогах відмовити у повному обсязі.

15.01.2016р. відповідач-2 подав до суду відзив на позовну заяву, просив у позовних вимогах відмовити у повному обсязі.

18.01.2016р. позивач (до початку розгляду справи по суті) подав до суду позовну заяву зі змінами та доповненнями, в якій просить суд:

- визнати недійсним договір купівлі - продажу № 12824 - С, укладений між ТОВ Агросфера (продавець) та СФГ Сяйво (покупець ) 26 грудня 2013 року;

- визнати недійсним договір купівлі - продажу № 13071, укладений між ТОВ Агросфера (продавець) та СФГ Сяйво (покупець ) 26 грудня 2013 року.

До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви. (ч.4 ст.22 ГПК України).

Позовні вимоги мотивовані наступним. СФГ « Сяйво» вважає, що п.4.7, п.4.8 даних договорів не відповідають вимогам діючого Закону і не можуть застосовуватися при встановленні взаєморозрахунків. Позивач зазначає, що продавець передав покупцеві товар неналежної якості відповідно до договору № 12824-С від 26.12.2013р., не вжив ніяких заходів щодо заміни неякісного товару на вимогу покупця на відповідний товар вимогам закону, чим фактично в односторонньому порядку відмовився від виконання умов договору № 12824-С від 26.12.2013 р., а відповідно і договору купівлі - продажу № 13071 від 26.12.2013р. Договори укладені СФГ «Сяйво» в особі голови ОСОБА_2, в той час як згідно дійсного статуту Селянського (Фермерського) господарства «Сяйво» управління підприємством здійснюється не головою, а директором. Такої посади як «голова» на підприємстві не існує, відповідно і СФГ «Сяйво», в особі голови ОСОБА_2, не могло укласти дійсних договорів купівлі продажу.

Ухвалою суду від 18.01.2016р. розгляд справи відкладено на 08.02.2016 р.

У судове засідання зявився представник відповідача-2.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 18.01.2016р., в якому відображені відомості про явку сторін.

У судове засідання представник відповідача-1 не з'явився, 04.02.2016р. подав до суду відзив, в якому просив розгляд справи провести без участі представника, відмовити у задоволенні позову.

04.02.2016р. відповідача-2 подав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову.

08.02.2015р. розгляд справи відкладено на 22.02.2015р. у зв'язку з нез`явленням в засідання представника позивача.

У судове засідання з'явився представник відповідача-2.

Відповідача-1 не з'явився, 04.02.2016р. подав до суду відзив, в якому просив розгляд справи провести без участі представника.

У судове засідання представник позивача не з'явився, поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали суду) на час розгляду справи до суду не надійшло.

Заслухавши пояснення представника відповідача-2, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.12.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агросфера» (продавець) та Селянським (фермерським) господарством «Сяйво» (покупець) був укладений договір купівлі - продажу №12824-С.

12.10.2015р. між ТОВ « Агросфера» (первісний кредитор) та ТОВ «Агросфера ЛТД» (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги №12824-С-ВПВ за яким, первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає право вимоги і стає кредитором по договору купівлі - продажу №12824-С від 26.12.2013 р., укладеному між первісним кредитором та СФГ «Сяйво» - боржником і покупцем по договору купівлі - продажу.

Моментом переходу усіх прав від первісного кредитора до нового кредитора є дата: 12 жовтня 2015р. З цієї дати новий кредитор стає кредитором у договорі купівлі продажу і має усі права нового кредитора (п.1.3 договору відступлення права вимоги №12824-С-ВПВ).

СФГ «Сяйво» вважає, що господарське зобов'язання згідно договору купівлі-продажу №12824-С від 26 грудня 2013р. є припиненим, а сам договір є недійсним із наступних підстав. Пункт 4.6 договору передбачає, що оплата вартості товару та нарахованих процентів проводиться в гривнях. Сторони домовились ( п.4.7, п.4.8 договору ), що покупець зобов'язаний сплатити продавцю проіндексовану суму вартості товару у гривні по договору, як проданого на умовах товарного кредиту, так і на інших умовах. Проіндексована сума вартості товару у гривні встановлюється як ( А1/А0) * СП = ПСП, де А1 - офіційний курс долара США на дату платежу; А1 - офіційний курс долара США на дату платежу; А0 - офіційний курс долара США на дату підписання договору; СП - сума поточного платежу; ПСП - проіндексована сума платежу. СФГ « Сяйво» вважає, що п.4.7, п.4.8 даного договору не відповідають вимогам діючого Закону і не можуть застосовуватися при встановленні взаєморозрахунків при виконанні договору купівлі - продажу у зв'язку із наступним. Відносини, що виникли між СФГ «Сяйво» та ТОВ «Агросфера» внаслідок укладення договору купівлі - продажу № 12824-С від 26.12.2013р. є продажем товару в кредит. Відповідно до п.2 ст. 694 ЦК України товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто для продажу товару в кредит суттєвим є визначення ціни товару. Вона визначається тільки на момент продажу, тобто укладення договору купівлі - продажу і за загальним правилом не може переглядатися сторонами протягом строку дії договору. Із самого договору купівлі - продажу випливає, що позивач ( продавець ) наділений вагомими засобами захисту своїх майнових інтересів, які передбачені ст. 625 ЦК України та у п. 7.1, п. 7.2, п. 7.3 договору, що відповідають вимогам Закону щодо продажу товару в кредит (ст. 694 ЦК України), а індексація платежу у випадку збільшення на дату платежу офіційного курсу долара США не передбачена Законом, у тому числі і ст. 694 ІІК України на яку посилається позивач і яка визнає умови та порядок укладення договорукупівлі-продажу товару в кредит. Згідно з умовами договору (п.5.6) покупець - СФГ «Сяйво» провів аналіз поставленого товару на предмет його відповідності вимогам ДСТУ 2240-93 у десятиденний строк з моменту передачі товару покупцю. Проби для перевіряння якості закупленого товару (насіннєвого матеріалу) відбирав штатний інспектор у присутності обох зацікавлених сторін - продавця та покупця. Відповідно до акту № 2 від 14.03.2014р. уповноваженою особою держнасінінспекцією проведено огляд насіннєвих партій і відібрано середні проби насіння для визначення посівних якостей в присутності повноважних представників від покупця та продавця. В ході перевірки якості закупленого товару складено відповідний акт від 20.03.2014р. з огляду якого вбачається, що в порушення умов договору, ст. 675 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України ТОВ «Агросфера» передало 13.03.2014р. СФГ «Сяйво» неякісний товар, який не відповідає вимогам щодо його якості (ДСТУ 2240-93). Насіння не кондиційне за такими показниками: схожість. Встановлено під час аналізу схожість насіння - 68. Встановлено стандартом схожість насіння - 87. На підставі даного акту СФГ «Сяйво» було підготовлено та спрямовано до ТОВ «Агросфера» претензію від 20.03.2014 р. на підставі п. 5.5 договору із вимогою негайної заміни товару неналежної якості на відповідний вимогам закону ( ДСТУ 2240 - 93) товар згідно договору купівлі - продажу № 12824-С від 26.12.2013р. на загальну суму 216 333,60 грн. Дана претензія вручена повноважному представнику ТОВ «Агросфера» ОСОБА_3 нарочно під розпис 24.03.2015 р. ТОВ «Агросфера» на претензію не відреагувало, неякісний товар не був замінений. Порушення ТОВ «Агросфера» вимог щодо поставки якісного товару є істотними, що негативно вплинуло на господарську діяльність СФГ «Сяйво»: підприємство не отримало очікуваного результату по врожайності, зазнало суттєвих збитків. Відповідно до акту контрольного заміру врожайності кукурудзи по СФГ «Сяйво» від 30.10.2014 р., складеного комісією в складі: агронома СФГ «Сяйво» ОСОБА_4, керуючого відділком СФГ «Сяйво» ОСОБА_5, повноважного представника ТОВ «Агросфера», менеджера по збуту ОСОБА_3, для обмолоту було відміряно по 1 га посіву кожного сорту кукурудзи. В результаті зважування обмолочено окремо кожного гектара кукурудзи комісією визначено врожайність сорт «Сплендіс» - 26 центнерів з 1( одного) га. Неякісне гасіння кукурудзи сорту «Сплендіс» було завезене із ТОВ «Агросфера» 13.03.2013 р. на виконання договору купівлі - продажу № 12824-С від 26.12.2013 р. на загальну суму 216 333,60 грн. СФГ «Сяйво» здійснено 7 (сім) платежів по договору купівлі продажу № 12824-С від 26.12.2013 р. на загальну суму 223 290, 55 грн. Відповідно до ч.3 ст. 694 ЦК, у разі невиконання продавцем обов'язку щодо передання товару, проданого в кредит, застосовується положення ст. 665 цього Кодексу. Тобто, якщо продавець не виконує свого обов'язку щодо передання товару, проданого у кредит, покупець може скористатися правами, визначеними ст.665 ЦК щодо будь - якого іншого договору купівлі - продажу, оскільки на момент передання товару відсутні відмінності договору купівлі - продажу у кредит від договору купівлі - продажу із оплатою за загальними правилами. З огляду на те, що ТОВ «Агросфера» в порушення умов договору, ст. 675 ЦК, ст. 193 Господарського кодексу України передало 13.03.2014 р. СФГ «Сяйво» товар, який не відповідає вимогам щодо його якості ( ДСТУ 2240 - 93), ніяким чином не відреагувало на претензійні вимоги покупця щодо заміни товару неналежної якості на відповідний вимогам закону ( ДСТУ 2240 - 93) товар згідно договору купівлі - продажу №12824 -С від 26.12.2013р., чим фактично відмовилося від виконання умов договору щодо передання товару. За таких умов договір купівлі - продажу № 12824-С від 26.12.2013р. не набув ознак договору купівлі - продажу товару в кредит і оплата за цим договором здійснюється за загальними правилами щодо договорів купівлі -продажу. До того ж зобов'язання продавця та покупця за договором купівлі-продажу у цьому разі припиняється ( ч.2 ст. 653 ЦК). Таким чином, як вважає позивач, фактична відмова з боку ТОВ «Агросфера» від виконання умов договору купівлі - продажу і є істотним порушенням умов договору. Це у свою чергу є підставою для визнання недійсним договору у судовому порядку.

Згідно зі ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу, зокрема, шляхом визнання правочину недійсним. Відповідно до ч.2 ст. 20 Господарського кодексу України кожний субєкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів; права і законні інтереси зазначених субєктів захищаються, зокрема, шляхом визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.3 ст.215 Цивільного кодексу України).

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України).

У наведеній статті визначаються загальні правові засади визнання правочину недійсним. Звичайно, що для цього має існувати відповідна правова підстава. Такою правовою підставою Цивільний кодекс України визнає факт недодержання однією стороною чи всіма сторонами вимог, встановлених частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України.

СФГ « Сяйво» вважає, що п.4.7, п.4.8 даного договору не відповідають вимогам діючого законодавства.

Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини (ч.1 ст.217 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" згідно зі ст.217 Цивільного кодексу України правочин не може бути визнаний недійсним у цілому, якщо закону не відповідають лише його окремі частини й обставини справи свідчать про те, що він був би вчинений і без включення недійсної частини. У цьому разі відповідно до ст. 217 Цивільного кодексу України суд може визнати недійсною частину правочину.

Договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

У п.4.7, 4.8 договору сторони погодили наступне.

Зміна ціни на товар: якщо у період часу з моменту підписання специфікації до відвантаження (поставки товару) та протягом всього строку користування покупцем товарним кредитом (як правомірне користування так і не правомірне), офіційний курс гривні до іноземної валюти (долар США) зміниться в більшу або меншу сторону від офіційного курсу гривні до іноземної валюти (долар США), що визначений у специфікації до договору на момент її підписання, покупець зобовязаний сплатити продавцю проіндексовану суму вартості товару у гривні по договору, як проданого на умовах товарного кредиту, так і на інших умовах. Проіндексована сума вартості товару у гривні встановлюється як (А1/А0)хСП=ПСП, де А1 офіційний курс гривні до долара США на дату, коли мало місце його заміна в більшу або меншу сторону по відношенню до А0. А0 це (при першій індексації суми вартості товару (боргу)) офіційний курс гривні до іноземної валюти долара США визначений у специфікації до договору; (при кожній черговій індексації) це офіційний курс гривні до іноземної валюти долара США, який при попередній індексації суми вартості товару (боргу), був на місці показника А1. СП саму вартості товару (боргу), яка підлягає індексації (першій чи черговій) станом на: дату, коли грошові кошти від покупця (оплата по договору) зараховані на розрахунковий рахунок продавця; дату вказану в умовах оплати у специфікації, як останній день строку погашення товарного кредиту; дату будь-яку послідуючу, яка йде після вказаної в умовах оплати у специфікації, як строк погашення товарного кредиту. ПСП - проіндексована сума вартості товару (боргу). (п.4.7. договору).

Якщо офіційний курс гривні до іноземної валюти - (долар США) А1, існуючий на певну дату у періодах, про які йдеться мова у п.4.7. договору буде величиною меншою, ніж існуюча на ту ж дату ставка міжбанківського валютного курсу гривні до долара США (курс продажу) підтвердженого ПАТ «АКТАБАНК» чи/або ПАТ «ПУМБ», чи/або ПАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_5» (банк обирається за вибором продавця), то продавець має право на індексацію суми вартості товару у гривні, а покупець зобов'язаний сплатити продавцю уже проіндексовану суму вартості товару у гривні, з врахуванням ставки міжбанківського валютного курсу гривні до долара США (курс продажу), згідно наступної формули: проіндексована сума вартості товару у гривні встановлюється як (М1/А0) х СП = ПСП, де М1 міжбанківський курс гривні до долара США (курс продажу) на дату, коли мала місце його зміна в більшу або меншу сторону по відношенню до А0; АО - це (при першій індексації суми «вартості товару (боргу)) - офіційний курс гривні до іноземної валюти - долара США визначений у специфікації до договору; (при кожній черговій індексації) - це курс гривні до іноземної валюти - долара США, який при попередній індексації суми вартості товару (боргу), був на місці показника М1. СП - сума вартості товару (боргу), яка підлягає індексації (першій чи черговій) станом на: дату, коли грошові кошти від покупця (оплата по договору) зараховані на розрахунковий рахунок продавця; дату, вказану в умовах оплати у специфікації, як останній день строку погашення товарного кредиту; дату будь-яку послідуючу, яка йде після дати вказаної в умовах оплати у специфікації, як строк погашення товарного кредиту. ПСП - про індексована сума вартості товару (боргу). Міжбанківський курс гривні до долара США (курс продажу) підтверджується довідкою ПАТ «АКТАБАНК» чи/або ПАТ «ПУМБ», чи/або ПАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_5» (за вибором продавця). Кількість разів при яких може бути задіяна індексація суми вартості товару у гривні (боргу) є необмеженою і прямо пропорційно належить від кількості разів зміни курсу гривні до долара США, згідно пунктів 4.7., 4.8. договору, у періоди: починаючи з момент підписання специфікації до відвантаження (поставки товару покупцю), та протягом всього періоду користування покупцем товарним кредитом (як правомірного користування так і неправомірного). (п.4.8. договору).

Позивач вважає, що п.4.7, п.4.8 даного договору не відповідають п.2 ст. 694 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 694 Цивільного кодексу України товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Сутність свободи договору розкривається насамперед через співвідношення актів цивільного законодавства і договору: сторони мають право врегулювати ті відносини, які не визначені у положеннях актів цивільного законодавства, а також відступати від положень, що визначені цими актами і самостійно врегулювати свої відносини, крім випадків, коли в актах законодавства міститься пряма заборона відступів від передбачених ними положень або якщо обовязковість положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту чи суті відносин між сторонами.

Відповідно п.1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Ч.2 ст. 694 Цивільного кодексу України передбачена можливість проведення перерахунку у випадку зміни ціни на товар, проданий в кредит, якщо це встановлено договором.

Зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. (ст. 524 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. (ч.2 ст. 533 Цивільного кодексу України).

Щодо посилань позивача на поставку неякісного товару та у звязку з цим не отримання СФГ «Сяйво» очікуваного результату по врожайності та зазнання ним суттєвих збитків.

Відповідно до ч.2 ст.224 Гоподарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частинами 1,2 ст.22 Цивільного кодексу України унормовано, що збитками є, зокрема: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Якщо СФГ «Сяйво» вважає, йому завдано збитків у результаті порушення його цивільного права товариством з обмеженою відповідальністю «Агросфера», то СФГ «Сяйво» має право звернутися до суду з відповідним позовом (зокрема, про стягнення збитків).

Відповідно до п.2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013р. «Про деякі питання визнання право чинів (господарських договорів) недійсними» за загальним правилом невиконання чи неналежне виконання правочину не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним. У такому разі заінтересована сторона має право вимагати розірвання договору або застосування інших передбачених законом наслідків, а не визнання правочину недійсним.

Також позивач зазначає, що договір купівлі - продажу № 12824-С від 26.12.2013 р. підписаний: від ТОВ «Агросфера» - особою без зазначення її посадового становища, від СФГ «Сяйво» - особою без зазначення її посадового становища. До того ж, із абз.1 договору вбачається, що договір укладений СФГ «Сяйво» в особі голови ОСОБА_2, в той час як згідно дійсного статуту Селянського (Фермерського) господарства «Сяйво» управління підприємством здійснюється не головою, а директором. Відповідно до п. 6.6 Статуту директор (а не голова) представляє підприємство у його відносинах з іншими юридичними та фізичними особами, веде переговори та укладає угоди від імені підприємства. Такої посади як «голова» на підприємстві не існує. Відповідно і СФГ «Сяйво», в особі голови ОСОБА_2, не могло укласти дійсного договору купівлі - продажу № 12824-С від 26.12 2013 р. із ТОВ «Агросфера» ні за яких умов.

Відповідно до п.3.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013р. «Про деякі питання визнання право чинів (господарських договорів) недійсними» наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Позивач товар прийняв та, як він сам зазначає, здійснив його оплату, що свідчить про схвалення ним договору, підписаного ОСОБА_2

Разом з тим, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. станом на 26.12.2013р. ОСОБА_2 зазначений як керівник з правом підпису.

Усе вищенаведене спростовує твердження позивача щодо наявності підстав для визнання недійсним договору купівлі - продажу № 12824-С від 26.12.2013р.

26.12.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агросфера» (продавець) та Селянським (фермерським) господарством «Сяйво» (покупець) був укладений договір купівлі - продажу № 13071.

12.10.2015 р. між ТОВ «Агросфера» (первісний кредитор) та ТОВ «Агросфера ЛТД» (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги № 13071 - ВПВ за яким, первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає право вимоги і стає кредитором по договору купівлі - продажу №13071 від 26.12.2013 р., укладеному між первісним кредитором та СФГ «Сяйво» - боржником і покупцем по договору купівлі - продажу.

Моментом переходу усіх прав від первісного кредитора до нового кредитора є дата: 12 жовтня 2015р. З цієї дати новий кредитор стає кредитором у договорі купівлі продажу і має усі права нового кредитора (п.1.3 договору відступлення права вимоги №13071).

СФГ «Сяйво» вважає, що господарське зобов'язання згідно договору купівлі-продажу № 13071 від 26.12.2013 р. є припиненим, а сам договір є недійсним із наступних підстав. Пункт 4.6 договору передбачає, що оплата вартості товару та нарахованих процентів проводиться в гривнях. Сторони домовились (п.4.7, п.4.8 договору), що покупець зобовязаний сплатити продавцю проіндексовану суму вартості товару у гривні по договору, як проданого на умовах товарного кредиту, так і на інших умовах. А1 - офіційний курс долара США на дату платежу; А1 - офіційний курс долара США на дату платежу; А0 - офіційний курс долара США на дату підписання договору; СП - сума поточного платежу; ПСП - проіндексована сума платежу. СФГ «Сяйво» вважає п.4.7, п.4.8 даного договору не відповідають вимогам діючого закону і не можуть застосовуватися при встановленні взаєморозрахунків при виконанні договору купівлі - продажу. Пунктом 5.5.1 договору купівлі - продажу договору № 13071 від 26.12.2013 р. передбачено, що товар (мікродобрива) вважається неякісним лише у випадку якщо це підтверджено висновками лабораторії якості і безпеки продукції АПК Національного університету біоресурсів і природокористування України. Виконання даної умови є неможливим. Пунктом 5.5. договору передбачено, що товар (Засоби ОСОБА_7) вважається неякісним лише у випадку, якщо це підтверджено висновками: Державним підприємством Інститутом екологічної гігієни та токсикології ім. Л.І. Медведя Українською лабораторією якості та безпеки продукції АПК Національного Аграрного університету. Виконання даної умови є неможливим. Включення вказаних умов до договору свідчить про відмову ТОВ «Агросфера» від виконання умов договору щодо поставки товару належної якості. Порушення ТОВ «Агросфера» вимог щодо поставки якісного товару є істотними, що негативно вплинуло на господарську діяльність СФГ «Сяйво»: підприємство не отримало очікуваного результату по врожайності, зазнало суттєвих збитків. Придбаний товар (мікродобрива, Засоби ОСОБА_7) згідно договору № 13071 від 26.12.2013 р. на загальну суму 197 709,45 грн. виявилися неефективними та незатребуваними, підживлювати не було чого. Продавець передав покупцеві товар неналежної якості відповідно до договору № 12824-С від 26.12.2013р., не вжив ніяких заходів щодо заміни неякісного товару на вимогу покупця на відповідний товар вимогам закону, чим фактично в односторонньому порядку відмовився від виконання умов договору № 12824 - С від 26.12.2013 р., а відповідно і договору купівлі - продажу № 13071 від 26.12.2013р., що негативно вплинуло врожайність та отримання очікуваного прибутку та накопичення у підприємства вільних обігових коштів.

Щодо невідповідності п.4.7, п.4.8 вимогам діючого законодавства.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" згідно зі ст.217 Цивільного кодексу України правочин не може бути визнаний недійсним у цілому, якщо закону не відповідають лише його окремі частини й обставини справи свідчать про те, що він був би вчинений і без включення недійсної частини. У цьому разі відповідно до ст. 217 Цивільного кодексу України суд може визнати недійсною частину правочину.

Договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

У п.4.7, 4.8 договору сторони погодили наступне.

Зміна ціни на товар: якщо у період часу з моменту підписання специфікації до відвантаження (поставки товару) та протягом всього строку користування покупцем товарним кредитом (як правомірне користування так і не правомірне), офіційний курс гривні до іноземної валюти (долар США) зміниться в більшу або меншу сторону від офіційного курсу гривні до іноземної валюти (долар США), що визначений у специфікації до договору на момент її підписання, покупець зобовязаний сплатити продавцю проіндексовану суму вартості товару у гривні по договору, як проданого на умовах товарного кредиту, так і на інших умовах. Проіндексована сума вартості товару у гривні встановлюється як (А1/А0)хСП=ПСП, де А1 офіційний курс гривні до долара США на дату, коли мало місце його заміна в більшу або меншу сторону по відношенню до А0. А0 це (при першій індексації суми вартості товару (боргу)) офіційний курс гривні до іноземної валюти долара США визначений у специфікації до договору; (при кожній черговій індексації) це офіційний курс гривні до іноземної валюти долара США, який при попередній індексації суми вартості товару (боргу), був на місці показника А1. СП саму вартості товару (боргу), яка підлягає індексації (першій чи черговій) станом на: дату, коли грошові кошти від покупця (оплата по договору) зараховані на розрахунковий рахунок продавця; дату вказану в умовах оплати у специфікації, як останній день строку погашення товарного кредиту; дату будь-яку послідуючу, яка йде після вказаної в умовах оплати у специфікації, як строк погашення товарного кредиту. ПСП - проіндексована сума вартості товару (боргу). (п.4.7. договору).

Якщо офіційний курс гривні до іноземної валюти - (долар США) А1, існуючий на певну дату у періодах, про які йдеться мова у п.4.7. договору буде величиною меншою, ніж існуюча на ту ж дату ставка міжбанківського валютного курсу гривні до долара США (курс продажу) підтвердженого ПАТ «АКТАБАНК» чи/або ПАТ «ПУМБ», чи/або ПАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_5» (банк обирається за вибором продавця), то продавець має право на індексацію суми вартості товару у гривні, а покупець зобов'язаний сплатити продавцю уже проіндексовану суму вартості товару у гривні, з врахуванням ставки міжбанківського валютного курсу гривні до долара США (курс продажу), згідно наступної формули: проіндексована сума вартості товару у гривні встановлюється як (М1/А0) х СП = ПСП, де М1 міжбанківський курс гривні до долара США (курс продажу) на дату, коли мала місце його зміна в більшу або меншу сторону по відношенню до А0; АО - це (при першій індексації суми «вартості товару (боргу)) - офіційний курс гривні до іноземної валюти - долара США визначений у специфікації до договору; (при кожній черговій індексації) - це курс гривні до іноземної валюти - долара США, який при попередній індексації суми вартості товару (боргу), був на місці показника М1. СП - сума вартості товару (боргу), яка підлягає індексації (першій чи черговій) станом на: дату, коли грошові кошти від покупця (оплата по договору) зараховані на розрахунковий рахунок продавця; дату, вказану в умовах оплати у специфікації, як останній день строку погашення товарного кредиту; дату будь-яку послідуючу, яка йде після дати вказаної в умовах оплати у специфікації, як строк погашення товарного кредиту. ПСП - про індексована сума вартості товару (боргу). Міжбанківський курс гривні до долара США (курс продажу) підтверджується довідкою ПАТ «АКТАБАНК» чи/або ПАТ «ПУМБ», чи/або ПАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_5» (за вибором продавця). Кількість разів при яких може бути задіяна індексація суми вартості товару у гривні (боргу) є необмеженою і прямо пропорційно належить від кількості разів зміни курсу гривні до долара США, згідно пунктів 4.7., 4.8. договору, у періоди: починаючи з момент підписання специфікації до відвантаження (поставки товару покупцю), та протягом всього періоду користування покупцем товарним кредитом (як правомірного користування так і неправомірного). (п.4.8. договору).

Позивач вважає, що п.4.7, п.4.8 даного договору не відповідають п.2 ст. 694 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 694 Цивільного кодексу України товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Сутність свободи договору розкривається насамперед через співвідношення актів цивільного законодавства і договору: сторони мають право врегулювати ті відносини, які не визначені у положеннях актів цивільного законодавства, а також відступати від положень, що визначені цими актами і самостійно врегулювати свої відносини, крім випадків, коли в актах законодавства міститься пряма заборона відступів від передбачених ними положень або якщо обовязковість положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту чи суті відносин між сторонами.

Відповідно п.1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Ч.2 ст. 694 Цивільного кодексу України передбачена можливість проведення перерахунку у випадку зміни ціни на товар, проданий в кредит, якщо це встановлено договором.

Зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. (ст. 524 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. (ч.2 ст. 533 Цивільного кодексу України).

Позивач зазначає, що продавець передав покупцеві товар неналежної якості відповідно до договору № 12824-С від 26.12.2013р., не вжив ніяких заходів щодо заміни неякісного товару на вимогу покупця на відповідний товар вимогам закону, чим фактично в односторонньому порядку відмовився від виконання умов договору № 12824-С від 26.12.2013 р., а відповідно і договору купівлі - продажу № 13071 від 26.12.2013р.

Однак позивачем не подано жодних доказів на підтвердження невиконання продавцем обовязку щодо поставки засобів захисту рослин, мікродобрив за договором № 13071 від 26.12.2013р., навпаки, сам же позивач зазначає, що придбав товар на загальну суму 197 709,45 грн. ОСОБА_3 того, як вже зазначалось вище (з посиланням на п.2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013р. «Про деякі питання визнання право чинів (господарських договорів) недійсними») невиконання чи неналежне виконання правочину не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним. У такому разі заінтересована сторона має право вимагати розірвання договору або застосування інших передбачених законом наслідків, а не визнання правочину недійсним.

Посилання позивача на те, що придбаний товар (мікродобрива, засоби захисту рослин) згідно договору № 13071 від 26.12.2013 р. на загальну суму 197 709,45 грн. виявилися неефективними та незатребуваними, оскільки підживлювати не було чого, не є підставою для визнання недійсним договору № 13071 від 26.12.2013 р.

Також позивач зазначає, що договір купівлі - продажу № 13071 від 26.12.2013 р. підписаний: від ТОВ «Агросфера» - особою без зазначення її посадового становища, від СФГ «Сяйво» - особою без зазначення її посадового становища. До того ж, із абз.1 договору вбачається, що договір укладений СФГ «Сяйво» в особі голови ОСОБА_2, в той час як згідно дійсного статуту Селянського (Фермерського) господарства «Сяйво» управління підприємством здійснюється не головою, а директором. Відповідно до п. 6.6 Статуту директор (а не голова) представляє підприємство у його відносинах з іншими юридичними та фізичними особами, веде переговори та укладає угоди від імені підприємства. Такої посади як «голова» на підприємстві не існує. Відповідно і СФГ «Сяйво», в особі голови ОСОБА_2, не могло укласти дійсного договору купівлі - продажу № 13071 від 26.12.2013 р. із ТОВ «Агросфера» ні за яких умов.

Відповідно до п.3.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013р. «Про деякі питання визнання право чинів (господарських договорів) недійсними» наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Позивач, як він сам зазначає, придбав товар на загальну суму 197 709,45грн., що свідчить про схвалення ним договору, підписаного ОСОБА_2

Разом з тим, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. станом на 26.12.2013р. ОСОБА_2 зазначений як керівник з правом підпису.

Усе вищенаведене спростовує твердження позивача щодо наявності підстав для визнання недійсним договору купівлі - продажу № 13071 від 26.12.2013р.

З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у розмірі 2596,00 гривень.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.1, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його оголошення, а у разі якщо в судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24.02.2016

Суддя ОСОБА_8