РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2016Справа №910/30631/15

За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз"
до Публічного акціонерного товариства "Національна Акціонерна Компанія "Нафтогаз України"
про внесення змін до договору
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:
від позивача:Лебеденко А.О. - представник за довіреністю;
від відповідача:Бережок С.І.- представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національна Акціонерна Компанія "Нафтогаз України" про внесення змін до договору № 13-215-ВТВ від 04.01.2013 року та викладення в новій редакції:

Пункту 6.1 статті 6 "Порядок та умови проведення розрахунків", а саме:

"Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п. 6.2. договору.

Остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється покупцем після отримання повних розрахунків за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими продавцю в попередньому місяці, відповідно до договорів на розподіл природного газу, укладеними між продавцем і покупцем.

У разі, якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки природного газу за цим договором продавець повністю розрахувався за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими продавцю в попередньому місяці, остаточний розрахунок за використаний природний газ здійснюється покупцем на підставі акту приймання-передачі до 20 числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

У будь якому випадку остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється покупцем не пізніше 01.03.2017 року.

Дата остаточного розрахунку переглядається за ініціативою однієї із сторін у разі істотної зміни обставин, зокрема:

- зміни тарифу на транспортування природного газу;

- підвищення цін на природний газ;

- прийняття або неприйняття органами державної влади наказів, розпоряджень, постанов тощо, які прямо чи опосередковано стосуються взаємовідносин сторін.

Сторона, яка отримала пропозицію про заміну строків остаточних розрахунків за договором, зобов'язана у двадцятиденний строк розглянути її та надати відповідь на таку пропозицію.

У разі наявності розбіжностей з даними пропозиціями, сторона, яка не згодна з пропозиціями, передає питання врегулювання розбіжностей до суду у двадцятиденний строк.

Якщо сторона, яка одержала пропозицію, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності чи не надасть відповіді на пропозиції, то пропозиції другої сторони щодо зміни строків розрахунків вважаються прийнятими.";

Статті 11 "Строк дії договору", а саме:

"Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01 січня 2013 року, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків за газ - до 01.03.2017 року."

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в зв'язку з істотною зміною обставин укладення договору купівлі-продажу природного газу № 13-215-ВТВ від 04.01.2015 року ПАТ "Запоріжгаз" було направлено на адресу ПАТ "НАК "Нафтогаз України" супровідним листом вих. № 19/8485 від 10.08.2015 року додаткову угоду № 18 від 05.08.2015 до договору про зміну строків розрахунків за договором. Однак, у встановлений чинним законодавством термін, відповідач вищевказану додаткову угоду не підписав.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.12.2015 року було порушено провадження у справі № 910/30631/15, розгляд справи призначено на 22.01.2016 року.

11.01.2016 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому висловлено думку про те, що вимоги, викладені у позовній заяві є необґрунтованими, незаконними та такими, що мають бути залишені без задоволення.

У судовому засіданні представник позивача наполягав на позові, надав усні пояснення по суті спору.

Представник відповідача проти позову заперечував, підтримав викладені у відзиві обставини.

З метою усунення суперечностей у доводах та доказах сторін, у судовому засіданні згідно вимог ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 29.01.2016 року.

28.01.2016 року через відділ діловодства суду від позивача надійшли додаткові пояснення на заперечення відповідача, а також заява про уточнення позовних вимог.

У заяві позивач вважає за необхідне уточнити позовні вимоги та викласти їх таким чином - внести зміни до договору купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013 року № 13-2015-ВТВ, визнавши укладеною додаткову угоду. Додаючи проект додаткової угоди.

Відповідно до п 3.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

Оскільки уточнення, заявлені позивачем не носять характер подання іншого (ще одного) позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, об'єднання позовних вимог, зміни предмета або підстав позову, тоді вони не приймаються до уваги судом.

Отже спір розглядається судом із врахуванням позовних вимог, викладених у позовній заяві.

Безпосередньо в судовому засіданні 29.01.2016 року представник позивача подав клопотання про продовження розгляду спору додатково на 15 днів, відповідно до ст. 69 ГПК України.

Представник відповідача проти позову заперечував, усно клопоче перед судом про відкладення розгляду справи для ознайомлення із заявою про уточнення позовних вимог.

З метою усунення порушення рівності та змагальності учасників судового процесу, суд задовольнив клопотання позивача про продовження строку розгляду спору додатково на 15 днів, та відклав розгляд справи на 10.02.2016 року.

01.02.2016 року та 05.02.2016 року, до відділу діловодства канцелярії надійшли письмові пояснення ПАТ по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" з урахуванням заперечень відповідача.

Безпосередньо у судовому засіданні представник позивача повідомив суд, що при складанні тексту позовної заяви було допущено описку, а саме помилково вказано дату остаточного розрахунку за фактично використаний природний газ за договором до "31.12.2017 року", замість до "01.03.2017 року".

Крім того, представник позивача не наполягає на уточненні позовних вимог, натомість просить задовольнити його первісні позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні 10.02.2016 року проти задоволення позовних вимог заперечував.

З метою усунення суперечностей у доводах та доказах сторін у судовому засіданні оголошено перерву до 17.02.2016 року.

15.02.2016 року, представник позивача подав до Господарського суду міста Києва клопотання, у якому просить не розглядати заяву про уточнення позовних вимог представника позивача від 28.01.2016 року, а розглядати заяву в межах первісних заявлених позовних вимог.

У судовому засіданні представник відповідача надав письмове доповнення до відзиву.

Суд дійшов висновку, що наданих доказів достатньо для вирішення спору по суті.

Оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складались протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.01.2013 року між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" (покупець) та Публічним акціонерним товариством "Національна Акціонерна Компанія "Нафтогаз України" (продавець) було укладено договір на купівлю-продаж природного газу № 13-2015-ВТВ, відповідно до якого (з урахуванням змін внесених додатковою угодою № 11 до договору), за договором продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 1013-2014 роках природний газ, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат покупця (п.1.2. договору).

Відповідно до п. 2.1. статті 2 договору, в редакції додаткової угоди № 12 від 04.01.2013 року, продавець передає покупцеві у період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року газ в обсязі до 106 836, 802 тис. куб. м., у тому числі:

- у 2013 році - 18 907, 577 тис. куб. м.;

- у 2014 році - 33 280, 225 тис. куб. м.;

- у 2015 році - 54 649, 00 тис. куб. м.

Згідно п.п. 3.1., 3.3. договору, продавець передає покупцю імпортований газ за кодом УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного на митну територію України ПАТ "НАК "Нафтогаз України" - на газорозподільних станціях ДК "Укртрансгаз". Приймання-передача газу у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Пунктом 4.1. договору (у редакції додаткової угоди № 4 від 04.01.2013 року) кількість газу, яка передається покупцеві, визначається згідно "Методики визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами", затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики України № 264 від 30.05.2003 року, "Методики визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі не приведення об'єму газу до стандартних умов", затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики України № 595 від 21.10.2003 року та "Положення про порядок визначення граничних обсягів виробничо-технологічних витрат і нормованих втрат природного газу, що виникають у газорозподільних мережах", затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики України від 26.10.2004 року № 668.

Відповідно до п.п. 5.1., 5.2. договору в редакції додаткової угоди № 17 від 04.01.2013 року, ціна (граничний рівень ціни) на газ установлюється НКРЕ.

Ціна за 1 000 куб. м. газу становить 6 600, 00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою - 20%.

До ціни газу додається тариф на транспортування газу магістральними трубопроводами - 331, 90 грн., крім того ПДВ - 20 %.

До сплати ціна за 1 000 куб. м. газу - 7 063, 90 грн., крім того ПДВ - 20 % - 1 412, 78 грн., всього з ПДВ - 8 476, 68 грн.

Відповідно до статті 11 в редакції додаткової угоди № 11 від 04.01.2013 року, договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.01.2013 року, і діє в частині реалізації газу до 31.12.2015 року, а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення.

Згідно статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Публічне акціонерне товариство з газопостачання та газифікації "Запоріжгаз" є суб'єктом природної монополії, ним зокрема здійснюється діяльність з розподілення газоподібного палива та торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи.

Встановлення тарифів на розподіл природного газу належить до повноважень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, колишня НКРЕ) відповідно до п. 7. ч. 3 ст. 4 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" (втратив чинність 01.10.2015 року) та ч.ч. 3, 6 ст. 4 Закону України "Про ринок природного газу" від 09.04.2015 року.

Відповідно до наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 737 від 23.11.2011 року "Про визначення розмірів нормативних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах" газорозподільні підприємства самостійно,, згідно з методиками зазначеними у п. 1 наказу, розраховують річні обсяги нормативних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу на календарний рік, та не пізніше 2 місяців до початку року подають їх на затвердження до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України.

На виконання вказаного вище наказу, ПАТ "Запоріжгаз" 14.10.2014 року надіслало Міністерству енергетики та вугільної промисловості України на затвердження розраховані відповідно до Методик обсяги ВТВ та ВТР на 2015 рік в розмірі 54 649 тис. куб. м. природного газу.

Наказом № 122 від 02.03.2015 року Міністерство енергетики та вугільної промисловості України затвердило для ПАТ "Запоріжгаз" обсяг природного газу на ВТВ та ВТР на 2015 рік в розмірі 22 051 тис. куб. м., що на 60% менше ніж розрахункові.

НКРЕ, із врахуванням затверджених Міністерством енергетики та вугільної промисловості України обсяги природного газу на ВТВ та ВТР, винесла постанову № 511 від 03.03.2015 року, якою затвердила тариф на транспортування природного газу для ПАТ "Запоріжгаз" у розмірі 315, 50 грн. за 1 000 куб. м. (без урахування ПДВ).

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" звернулося до Торгово-промислової палати України (далі ТПП), з метою отримання висновків щодо наявності істотної зміни обставин для нього внаслідок затвердження Наказу № 122 від 02.03.2015 року Міністерством енергетики та вугільної промисловості України та постанови НКРЕ № 511 від 03.03.2015 року.

ТПП у своїй відповіді на звернення зазначає, що зазначені дії державних органів знаходяться поза контролем сторін та призвели до виникнення невиправданих витрат виробництва, зниження обґрунтованого прибутку, достатнього для забезпечення нормальної виробничо-господарської діяльності; встановлення економічно необґрунтованої ціни на природний газ поставили заявника у вкрай невигідне становище.

Торгово-промисловою палатою України зроблено висновок про істотну зміну обставин, яка виникла з 01.01.2015 року, тобто з моменту набрання чинності затверджених для Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" Міністерством енергетики та вугільної промисловості розмірів нормативних втрат та виробничо-технологічних витрат за наявності затвердженого тарифу на транспортування природного газу, який встановлено без урахування розмірів нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат, а також з порушенням методик їх розрахунку.

Отже, у зв'язку із вказаним вище, а також з огляду на те, що з квітня 2015 р. ПАТ "Запоріжгаз" отримало дефіцит коштів для розрахунків за природний газ для потреб ВТВ та ВТР, і за діючих умов договору на купівлю-продаж природного газу 3 13-215-ВТВ, не має змоги вчасно розраховуватись, Публічному акціонерному товариству "Національна Акціонерна Компанія "Нафтогаз України" було надіслано лист № 19/8485 та проект додаткової угоди № 18.

У листі ПАТ "Запоріжгаз" повідомляє відповідача про необхідність внесення змін до договору купівлі-продажу природного газу у зв'язку з істотною зміною обставин, які існували на момент укладення договору та додаткових угод до нього, з метою добросовісного та вчасного виконання позивачем своїх зобов'язань в частині оплати вартості природного газу.

Спір у справі, як зазначає позивач, виник через те, що відповідачем не надано відповідь на Лист № 19/8485 від 10.08.2015 року, та не підписано додаткову угоду № 18 від 05.08.2015 року.

Згідно ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 652 ЦК України врегульовано зміну або розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин. За приписами даної норми зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

- в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

- зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

- виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

- із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається судом у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом (ч.ч. 2, 4 ст. 652 ЦК України.)

Статтею 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Отже, оскільки Публічним акціонерним товариством "Національна Акціонерна Компанія "Нафтогаз України" не надано відповіді на звернення позивача про внесення змін до договору на купівлю-продаж природного газу № 13-215-ВТВ від 04.01.2013 року, тому Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газовідведенню "Запоріжгаз" було вимушене звернутися із позовом до суду.

Заперечуючи проти вимог позивача викладених у позовній заяві, відповідач у своєму відзиві вказує на їх необґрунтованість та незаконність з огляду на наступне:

- позивач у своїх доводах посилається на ряд документів з яких вбачається невідповідність розрахованих позивачем розмірів ВТВ та нормативних втрат затвердженим у 2014-2015 роках Міністерством енергетики та вугільної промисловості; невідповідність встановлених державними органами тарифів на транспортування газу економічно обґрунтованим, проте не надає до позовної заяви жоден з документів.

- позивач фактично намагається перекласти на НАК "Нафтогаз України" наслідки від неправомірних або економічно необґрунтованих рішень державних органів у вигляді збитків;

- позивачем включено до проекту додаткової угоди № 18 ряд умов, що протирічать принципам господарської діяльності та є незаконними;

- правова експертиза торгівельно-промислової палати на яку посилається позивач містить лише ряд припущень, не підтверджених жодним чином.

Представником позивача у судовому засіданні разом із додатковими поясненнями на заперечення відповідача було надано додаткові документи на підтвердження позовних вимог для долучення їх до матеріалів справи.

Крім того, позивач зазначає, що невнесення змін до договору призведе до того, що відповідач не зможе отримати розрахунку за договором до тих пір, поки питання наявності чи відсутності вини у невиконанні зобов'язань не буде вирішено судом.

Також, на думку позивача, відповідач невірно тлумачить положення додаткової угоди, вважаючи, що відбувається надання позивачу можливості не здійснювати розрахунок до 01.03.2017 року. Це не відповідає дійсності. Навпаки, сторонами створюються умови саме для здійснення розрахунків до цієї дати. Жодне положення додаткової угоди та договору не містять права припинити перерахування коштів відповідачу.

Суд, дослідивши матеріали наявні у справі, заслухавши доводи представників сторін, дійшов висновку, що вимоги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газовідведенню "Запоріжгаз" про внесення змін до договору на купівлю-продаж природного газу № 13-215-ВТВ від 04.01.2013 року у зв'язку із істотною зміною обставин є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки Міністерством енергетики та вугільної промисловості України та НКРЕКП при розрахунку і затвердженні тарифів не було застосовано розраховані позивачем відповідно до Методик обсяги ВТВ та ВТР на 2015 рік. Що спричинило дефіцит коштів для розрахунків за природний газ та істотну зміну обставин, яку в момент укладення договору сторони передбачити не могли,

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" задовольнити.

2. Внести зміни до договору № 13-215-ВТВ від 04.01.2013 року укладеного між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" та Публічним акціонерним товариством "Національна Акціонерна Компанія "Нафтогаз України" та викласти в новій редакції:

Пункт 6.1 статті 6 "Порядок та умови проведення розрахунків", а саме:

"Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п. 6.2. договору.

Остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється покупцем після отримання повних розрахунків за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими продавцю в попередньому місяці, відповідно до договорів на розподіл природного газу, укладеними між продавцем і покупцем.

У разі, якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки природного газу за цим договором продавець повністю розрахувався за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими продавцю в попередньому місяці, остаточний розрахунок за використаний природний газ здійснюється покупцем на підставі акту приймання-передачі до 20 числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

У будь якому випадку остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється покупцем не пізніше 01.03.2017 року.

Дата остаточного розрахунку переглядається за ініціативою однієї із сторін у разі істотної зміни обставин, зокрема:

- зміни тарифу на транспортування природного газу;

- підвищення цін на природний газ;

- прийняття або неприйняття органами державної влади наказів, розпоряджень, постанов тощо, які прямо чи опосередковано стосуються взаємовідносин сторін.

Сторона, яка отримала пропозицію про заміну строків остаточних розрахунків за договором, зобов'язана у двадцятиденний строк розглянути її та надати відповідь на таку пропозицію.

У разі наявності розбіжностей з даними пропозиціями, сторона, яка не згодна з пропозиціями, передає питання врегулювання розбіжностей до суду у двадцятиденний строк.

Якщо сторона, яка одержала пропозицію, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності чи не надасть відповіді на пропозиції, то пропозиції другої сторони щодо зміни строків розрахунків вважаються прийнятими.";

Статтю 11 "Строк дії договору", а саме:

"Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01 січня 2013 року, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків за газ - до 01.03.2017 року."

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна Акціонерна Компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, 7; ) судовий збір у розмірі 1 218, 00 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 22.02.2016 р.

Суддя Ю.О.Підченко