ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2016 р. Справа № 914/4114/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Желік М.Б.

суддів Костів Т.С.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Компанії з управління активами Центрального Банку Ісландії (ЕЗІ), Asset Holding company of the Central Bank of Iceland (ESI), Ісландія, м. Рейкявік (вих. № б/н від 11.12.15)

на ухвалу Господарського суду Львівської області

від 04.12.15 у справі № 914/4114/15

за позовом: Компанії з управління активами Центрального Банку Ісландії (ЕЗІ), Asset Holding company of the Central Bank of Iceland (ESI), Ісландія, м. Рейкявік

до відповідача: Товариства з обмежено відповідальністю ОСОБА_2 Інвестментс ЮК ЛТД (ОПЛ), Orange International Investment UK LTD (OIIL), Великобританія

про стягнення 5 178 465, 51 доларів США

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_3 представник за довіреністю;

від відповідача не зявився.

Стороні розяснено її права та обовязки, передбачені ст. ст. 22, 27 ГПК України. За клопотанням представника позивача (вх. № 01-04/1016/16 від 10.02.16.) фіксація судового процесу здійснювалася за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

04.12.15. Господарським судом Львівської області (суддя Ділай У.І.) винесено ухвалу у справі 914/4114/15 за позовом: Компанії з управління активами Центрального Банку Ісландії (ЕЗІ), Asset Holding company of the Central Bank of Iceland (ESI), до відповідача: Товариства з обмежено відповідальністю ОСОБА_2 Інвестментс ЮК ЛТД (ОПЛ), Orange International Investment UK LTD (OIIL), про стягнення 5 178 465, 51 доларів США, відповідно до якої в прийнятті позовної заяви відмовлено, позовну заяву з додатками повернуто на адресу позивача.

Не погодившись з ухвалою господарського суду Львівської області позивач звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.12.15. в даній справі скасувати та передати справу для подальшого розгляду до господарського суду Львівської області.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не надано належної оцінки тому факту, що згідно Закону України Про міжнародне приватне право господарські суди вправі розглядати спори з іноземним елементом, у випадку якщо відповідач має рухоме майно на території України на яке можна накласти стягнення. Так, позивачем зазначалося про наявність відкритого поточного рахунку відповідача у ПАТ АКБ Львів та неможливість отримання інформації про залишок коштів на рахунку, оскільки це є банківською таємницею. У звязку з чим до позовної заяви додавалося клопотання про витребування доказів та накладення арешту на кошти, що обліковуються на рахунках відповідача з метою подальшої можливості виконання рішення сулу, оскільки за інформацією скаржника інших відкритих рахунків, в тому числі і за кордоном у відповідача немає.

Згідно автоматизованого розподілу справ КП Документообіг господарських судів, 22.12.15 справу за № 914/4114/15 розподілено до розгляду судді доповідачу Желіку М.Б., членам колегії суддям Т.С.Костів та Р.І.Марку. Розпорядженнями голови Львівського апеляційного господарського суду від 23.12.15. та 04.01.16 вносилися зміни до складу колегії суддів по розгляду даної справи. Відтак, розгляд справи здійснювався колегією суддів у складі головуючого судді Желіка М.Б., суддів Костів Т.С. та Марка Р.І. Зазначеному складу колегії суддів відводів не заявляли.

23.12.15 ухвалами Львівського апеляційного господарського суду скаржнику поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, а подані ним матеріали визнано достатніми для прийняття апеляційної скарги до провадження, розгляд справи призначено на 04.01.16.

04.01.16. та 20.01.16 ухвалами Львівського апеляційного господарського суду розгляд апеляційної скарги відкладався з підстав зазначених у них.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 20.01.16. за клопотанням представника позивача продовжено строк розгляду апеляційної скарги на 15 календарних днів.

09.02.16 від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, зокрема, витягу з Реєстру обтяжень рухомого майна № 4807156 від 08.02.16. Подане клопотання подано з огляду на те, що зазначений витяг підтверджує факт знаходження грошових коштів на рахунках відповідача у ПАТ АКБ Львів, на які накладено обтяження, а отримання зазначеної інформації позивачем було неможливим, оскільки він не володів нею і довідався лише у лютому від інших кредиторів відповідача.

Колегія суддів порадившись задоволила подане клопотання.

10.02.16. представником позивача подані клопотання про фіксацію судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та долучення до матеріалів справи практики Вищого господарського суду України у аналогічних, на думку заявника справах, які за результатами обговорення задоволені колегією суддів.

У судовому засіданні 10.02.16. скаржник участь уповноваженого представника забезпечив, який надав пояснення щодо вимог апеляційної скарги та просив врахувати їх при винесенні постанови. Інші учасники судового розгляду участь уповноважених представників не забезпечили.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з огляду на що ухвалу господарського суду Львівської області від 04.12.15. у справі № 914/4114/15 слід скасувати, а справу передати на розгляд до господарського суду Львівської області.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Як вбачається із матеріалів справи, 01.12.15. до господарського суду звернулася Компанія з управління активами Центрального Банку Ісландії з позовом про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 Інвестментс ЮК ЛТД, що виникла за умовами рамкової угоди щодо фінансування вимог на предявника у відношенні готівкових платежів від 28.10.15. у сумі 5 178 464, 51 доларів США.

Судом встановлено, що в межах рамкової угоди між сторонами укладено: 1) договір позики № UA-2007-009-0009 від 21.11.07., відповідно до умов якого договір позики відноситься до договорів купівлі фінансових інструментів в Україні і Товариство з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 Інвестментс ЮК ЛТД буде використовувати кошти позичені компанією (позивачем) відповідно до умов цього договору, з метою відкриття депозитів в комерційному банку Львів; 2) договір позики № UAН-2007-011-0027 від 21.11.07., відповідно до умов якого договір позики відноситься до договорів купівлі фінансових інструментів в Україні і Товариство з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 Інвестментс ЮК ЛТД буде використовувати кошти позичені компанією (позивачем) відповідно до умов цього договору, з метою придбання цінних паперів у акціонерного комерційного банку Львів; 3) договір позики № USD-2007-010-0010 від 21.11.07., відповідно до умов якого договір позики відноситься до договорів купівлі фінансових інструментів в Україні і Товариство з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 Інвестментс ЮК ЛТД буде використовувати кошти позичені компанією (позивачем) відповідно до умов цього договору, з метою відкриття депозитів вакціонерного комерційного банку Львів.

В обґрунтування підсудності справи господарському суду Львівської області позивачем зазначено, що згідно п. 2 ч. 1 ст.76 Закону України Про міжнародне приватне право суди можуть приймати до розгляду і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо, зокрема, на території України у відповідача є рухоме майно на яке можна звернути стягнення.

Згідно ч. 1 ст. 190 ЦК України майном як особливим обєктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки. В свою чергу, як зазначає заявник, відповідно до положень ч. 1 ст. 179 ЦК України річчю є предмети матеріального світу, щодо якого можуть виниками цивільні права та обовязки. Відтак, грошові кошти є річчю, а отже є і майном.

Так, позивачем долучено до позовної заяви копію договору про відкриття поточного рахунку, який свідчить про наявність у відповідача відкритого у ПАТ АКБ Львів поточного рахунку за № НОМЕР_1 від 11.10.12. Окрім того, позивачем подано клопотання про витребування господарським судом інформації про залишок коштів на рахунках відповідача відкритих у ПАТ АКБ Львів з огляду на неможливість отримання інформації, що є банківською таємницею самостійно.

Господарським судом відмовлено у прийнятті позовної заяви з посиланням на ст. 76 Закону України Про міжнародне приватне право, ст. 35, п.1 ст. 62, ст. 86, 124 ГПК України, з огляду на те, що відповідно до даних з Єдиного державного реєстру судових рішень 19.11.15 господарським судом Львівської області винесено ухвалу у справі № 914/3928/15 про відмову в прийнятті позовної заяви за участі тих же сторін, з тим же предметом позову, оскільки заява не підлягає розгляду в господарських судах, а положення ст. 62 ГПК України не передбачають права повторного звернення і ст. 35 ГПК України виключає необхідність повторного доведення зазначених обставин; відповідно до п. 9.1. рамкової угоди укладеної між сторонами будь-які суперечки можуть бути передані окружному суду м. Рейкявік, а тому спір не підлягає розгляду в господарському суді Львівської області; позивачем не надано належних доказів про наявність на відкритому рахунку відповідача грошових коштів, не наведено доказів про фактичний стан поточного рахунку.

Колегія суддів вважає здійснені господарським судом висновки передвчасними з огляду на наступне.

Підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 1 ст. 1 ГПК України).

Частиною 2 статті 7 Закону України Про судоустрій та статус суддів передбачено, що іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 76 Закону України Про міжнародне приватне право суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи відповідача.

Статтею 124 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підсудність справ за участю іноземних субєктів господарювання визначається кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною ОСОБА_3 України.

Так, на підставі долучених до позовної заяви документів вбачається, що 11.10.12 між ОСОБА_2 Інвестментс ЮК ЛТД та Публічним акціонерним товариством ОСОБА_4 Львів укладено договір про поточний рахунок нерезидента № НОМЕР_1. З огляду на банківську таємницю позивачем не надано інформації про наявність коштів на поточному рахунку, однак подано клопотання про витребування зазначеної інформації з огляду на положення ст. 38 ГПК України.

З долученого скаржником до матеріалів справи витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вбачається накладення обтяження на рухоме майно відповідача, зокрема, на його кошти, які розміщені на депозитних рахунках в ПАТ АКБ Львів, що не було враховано господарським судом.

Помилковими є твердження господарського суду, що п. 9.1. Рамкової угоди від 09.07.07. передбачено, що будь-які суперечки, які виникають у звязку із виконанням даної угоди, можуть бути передані окружному суду м. Рейкявік, Ісландія, а тому даний спір не підлягає розгляду в господарському суду Львівської області, оскільки положення п. 9.1. угоди передбачає право, а не обовязок сторони та не може трактуватися як третейське застереження.

Окрім того, слід зазначити, що господарським судом помилково в обґрунтування підстав для відмови у прийнятті позовної заяви застосовано положення ч. 3 ст. 35 ГПК України, оскільки господарським судом виносячи ухвалу від 16.11.15. у справі № 914/3928/15 про відмову у прийнятті позовної заяви на підставі ст. 62 ГПК України не вирішувався спір по суті, а тому зазначена ухвала не є рішенням в розумінні ст. ст. 82, 84 ГПК України.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції зазначеним вище вимогам не відповідає, оскільки господарським судом не надано оцінку долученій до позовної заяви довідці відповідача про наявність коштів на рахунках у ПАТ АКБ Львів; в порушення норм процесуального права господарський суд не зясував наявність чи відсутність рухомого чи нерухомого майна у відповідача на території України, на яке б можна накласти стягнення та неможливість подання зазначених доказів позивачем, що в свою чергу обмежило його право на судовий захист.

При вирішенні питання про прийняття чи відмову у прийнятті позовної заяви господарському суду слід також звернути увагу на копію витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна за № 48907156 від 08.02.16., який долучений до матеріалів справи на стадії апеляційного провадження.

Згідно положень ч. 6 ст. 106 ГПК України у випадку скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення провадження у справі про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

За таких умов, колегія суддів діючи в межах повноважень передбачених ст. 103, 104 Господарського процесуального кодексу України вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, з огляду на що ухвалу господарського суду Львівської області від 04.12.15 у справі № 914/4114/15 слід скасувати, а справу передати на розгляд до Господарського суду Львівської області.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. 49, 99, 101, 103, 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Вимоги апеляційної скарги Компанії з управління активами Центрального Банку Ісландії (ЕЗІ), Asset Holding company of the Central Bank of Iceland (ESI), Ісландія, м. Рейкявік (вих. № б/н від 11.12.15) - задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.12.15 у справі № 914/4114/15 скасувати.

3. Справу передати на розгляд до Господарського суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 15.02.16

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Костів Т.С.

суддя Марко Р.І.