ГОСПОДАРСЬКИЙ С У Д
Кіровоградської області
УХВАЛА

22 лютого 2016 року справа № 912/1235/14

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Наливайко Є. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" №13-361/07 від 09.02.2016 про розстрочку виконання рішення у справі № 912/1235/14

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії"

про стягнення 393099,05 грн,

за участю представників сторін:

від стягувача - головного юрисконсульта відділу забезпечення стягнень управління супроводження виконавчих проваджень Департаменту юридичного забезпечення та роботи з контрагентами ОСОБА_1, довіреність № 46/16 від 09.06.2015;

від боржника - ОСОБА_2, довіреність № 36 від 31.12.2015;

від ДВС - не був присутнім,

ВСТАНОВИВ:

Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (надалі ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України") звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" (надалі - ДП "Кіровоградтепло") 3 % річних в сумі 393099,05 грн, нарахованих на суму основного боргу та суму пені, стягнутих за рішенням суду від 28.02.2012 у справі № 5013/2495/11 з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г. від 20.05.2014 позов задоволено частково, стягнуто з Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 368112,02 грн 3% річних та 7362,24грн судового збору. Постановою від 24.06.2014 Дніпропетровський апеляційний господарський суд залишив рішення без змін.

03.07.2014 на виконання рішення видано наказ.

Постановою від 27.08.2014 Вищого господарського суду України рішення Господарського суду Кіровоградської області та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду у даній справі залишені без змін.

10.02.2016 до Господарського суду Кіровоградської області надійшла заява ДП "Кіровоградтепло" № 13-361/07 від 09.02.2016 про розстрочку виконання рішення господарського суду від 20.05.2014 у даній справі на 48 місяців зі сплатою щомісячно по 6625,48 грн, а в останній місяць 6 625,94 грн. Проте суддя Кабакова В. Г., у провадженні якої перебувала справа не може здійснювати правосуддя у зв'язку із закінченням терміну повноважень.

Враховуючи дану обставину розпорядженням керівника апарату № 40 від 10.02.2016 призначено повторний автоматизований розподіл справи. За результатами вказаного розподілу справу призначено судді Наливайко Є. М.

Ухвалою від 12.02.2015 суддею Наливайко Є. М. справу № 912/1235/14 прийнято до свого провадження, іншою ухвалою від 12.02.2015 на виконання вимог статті 121 Господарського процесуального кодексу України заява про розстрочку виконання рішення призначена до розгляду у судовому засіданні на 16 год. 00 хв. 22.02.2016.

Відповідно до заяви № 13-361/07 від 09.02.2016 боржник просить розстрочити виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.05.2014 у справі № 912/1235/14 на 48 місяців зі сплатою щомісячно по 6 625,48 грн, а в останній місяць 6 625,94 грн.

Представником стягувача подані заперечення на заяву боржника про розстрочку виконання рішення. Заперечення мотивовані таким.

1. Відповідно до вимог статті 121 Господарського процесуального кодексу України боржник має довести наявність свого тяжкого фінансового стану, проте на адресу стягувача не направлено балансу, звіту про фінансові результати, інформації про рух коштів на всіх рахунках боржника, а тому оцінити реальний фінансовий стан підприємства неможливо. Крім того відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області примусово стягнуто з розрахункових рахунків боржника суму 310 262,18 грн та 04.02.2016 перераховано їх на рахунок стягувача, що на думку останнього підтверджує факт платоспроможності боржника.

2. Боржник є підприємством, яке здійснює підприємницьку діяльність та володіє обіговими коштами та активами.

3. Боржник не надав жодних доказів, що тяжке фінансове становище виникло не з вини останнього та з підстав, що не залежали від нього. Скрутне фінансове становище - є наслідком неналежного управління господарською діяльністю боржника.

4. Графік платежів жодним чином не обґрунтований. Боржник не надав доказів, що він здійснив заходи, направлені на отримання у 2012-2015 роках субвенцій згідно Порядків та умов надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися, які затверджені постановами Кабінету Міністрів України № 517 від 11.06.2012, № 167 від 20.03.2013, № 30 від 29.01.2014, № 375 від 04.06.2015. Стягувачу незрозуміло таке ставлення боржника до погашення заборгованості, яке набуло характеру системності, оскільки боржник мав змогу за більше ніж один рік та дев'ять місяців провести розрахунки зі стягувачем, перерахувавши кошти, які надійшли від населення, так і отримавши субвенції з Державного бюджету України. Сукупний аналіз рішень Європейського Суду у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України" достеменно засвідчує його однозначну позицію про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 124 Конституції України. Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 також зазначив, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

5. До компетенції державного виконавця не входить перевірка цільового призначення рахунків боржника, відкритих в банках. Державою чітко визначено рахунки, на які державним виконавцем неможливо накласти арешт.

6. Всупереч вимогам статті 121 Господарського процесуального кодексу України та пункту 7.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" боржником не наведено конкретних обставин, які необхідно врахувати для надання розстрочки, оскільки боржник на підтвердження свого реального фінансового стану не надав довідок про рух коштів з усіх банківських установ, в яких відкриті рахунки боржника за період з 20.05.2014 (з моменту прийняття рішення) по теперішній час, а також не надано фінансовий звіт та баланс на підтвердження майнового стану.

7. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 83 від 04.03.2015 ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" є об'єктом державної власності, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави. Коштами, які надходять до ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" проводяться розрахунки за отриманий природний газ імпортного походження. Умовами зовнішньоекономічних контрактів за якими закуповується природний газ для більшості категорій споживачів України встановлені чіткі та жорсткі строки розрахунків за спожитий газ. Також розпорядженням Кабінету Міністрів України № 786-р від 20.08.2014 прийняті рішення щодо стягнення дебіторської заборгованості із споживачів природного газу, що є передумовою співпраці з Міжнародним валютним фондом. Кошти, що надходять до ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" перераховуються до Державного бюджету України, а також спрямовуються на погашення державного боргу перед іноземними постачальниками за поставлений природний газ. Несплата (несвоєчасна сплата) боргів перед іноземними постачальниками газу спричиняє необхідність додаткового залучення бюджетних коштів для погашення такої заборгованості та, як наслідок, недофінансування бюджетних програм та росту соціальної напруги.

8. Постанови ВГСУ свідчать про наявність судової практики, яка унеможливлює застосування розстрочки виконання рішення відповідачем. Для прикладу стягувач наводить постанови Вищого господарського суду України у справах № 5019/117/11 від 19.11.2014; №922/4131/13 від 12.03.2014; № 910/9558/13 від 27.08.2014.

У судовому засіданні представник боржника підтримав свою заяву про розстрочку виконання рішення у даній справі, представник стягувача проти задоволення такої заяви заперечив.

При розгляді заяви ДП "Кіровоградтепло" про розстрочку виконання рішення у справі № 912/1235/14, господарський суд враховує таке.

Відповідно до частини першої статті 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо) (пункт 7.1.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Відповідно до пункту 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.

Так боржник зазначає, що за наказом у даній справі непогашеною залишається заборгованість у розмірі 318 023,50 грн.

Подана боржником заява мотивована існуванням, на його думку, обставин, що унеможливлюють виконання рішення суду у встановлений строк.

Такими обставинами заявник вважає несвоєчасну оплату споживачами послуг з теплопостачання, що надаються ДП "Кіровоградтепло"; економічну необґрунтованість тарифу підприємства на послуги з теплопостачання; відшкодування державою різниці в тарифах із запізненням без врахування інфляційних втрат; відсутність правових підстав стягувати з споживачів фізичних осіб за несвоєчасну оплату отриманих послуг пеню, інфляційні втрати та 3% річних; сезонний характер роботи підприємства боржника.

За твердженням боржника примусове виконання рішення у даній справі унеможливить проведення своєчасної виплати заробітної плати працівникам підприємства, погашення існуючої заборгованості за енергоносії та своєчасно розраховуватись за газ, електроенергію, воду, проводити відрахування до бюджету по сплаті поточних страхових внесків та податкових зобов'язань, а також закуповувати інші роботи та послуги для здійснення господарської діяльності, що фактично зупинить роботу підприємства, і як наслідок, приведе до виникнення надзвичайної ситуації в місті Кіровограді, що завдасть значної шкоди інтересам, як споживачів підприємства, так безпосередньо і підприємству. Вказане також призведе до виникнення нових боргів за спожиті енергоносії.

Також боржник звертає увагу господарського суду на приписи Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 № 217. Відповідно до такого Порядку боржником укладено із ПАТ «Державний ощадний банк» договір банківського рахунку № 32658/2603. На підставі такого Договору банком відкрито боржнику 3 поточні рахунки із спеціальним режимом використання на балансовому рахунку 2603 «Розподільчі рахунки суб'єктів господарювання»: «населення», «бюджетні установи», «інші споживачі». Відповідно до пункту 3.1.5 Договору банк зобов'язується до 12 години кожного банківського дня здійснювати розподіл коштів, що надійшли за попередній день відповідно до затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг реєстрів нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію; договірне списання (перерахування коштів), розподілених згідно таких реєстрів, у тому числі на поточні рахунки НАК «Нафтогаз України». Із зазначеного випливає, що законодавчо встановленим порядком формування ціни (тарифів) на тепло, порядком розподілення грошових коштів (отриманих за тепло), на законодавчому рівні забезпечується реальне надходження коштів на рахунки газопостачальників. Одночасно з цим, у ДП «Кіровоградтепло» відсутня реальна можливість впливати на своєчасність розрахунків. У зв'язку з цим заявник звертає увагу, що відсутня його вина у невиконанні судового рішення у даній справі.

Оцінивши наведені в заяві доводи та подані на їх підтвердження докази, господарський суд вважає, що заявником не доведено наявність обставин, які є підставою для розстрочки виконання рішення суду згідно статті 121 Господарського процесуального кодексу України, виходячи з такого.

Як зазначено в наведеній нормі процесуального закону, господарський суд у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може, зокрема, розстрочити виконання рішення.

Господарський суд також враховує, що у спірних відносинах має місце тривале невиконання боржником рішення господарського суду. Тривале невиконання судового рішення порушує матеріальні інтереси стягувача.

Як свідчать матеріали справи, господарським судом в результаті розгляду справи по суті стягнуто суму 3 % річних за несвоєчасну сплату основного боргу, який у своє чергу стягнуто згідно рішення Господарського суду Кіровоградської області від 28.02.2012 у справі № 5013/2495/11. Такі відсотки в розумінні статті 625 Цивільного кодексу України виступають способом захисту майнового права і інтересу кредитора, компенсацією за утримання боржником належних до сплати кредиторові коштів. Надання розстрочки у стягненні вказаної суми суперечить меті захисту порушеного права згідно вказаної норми.

Діяльність стягувача, як і діяльність боржника, також має свої особливості, оскільки він є постачальником природного газу на території України і несвоєчасні розрахунки його споживачів, у тому числі боржника у даній справі, можуть призвести до таких же негативних наслідків, про які повідомляє боржник у своїй заяві, однак не лише на території міста Кіровограда, а по всій Україні.

Фінансові труднощі підприємства ще не є свідченням того, що особа (боржник) не має можливості виконати рішення суду, з урахуванням порядку примусового виконання, що встановлений Законом України "Про виконавче провадження". Разом з цим, боржник не доводить належними доказами того, що у разі примусового виконання рішення суду у даній справі його діяльність буде зупинена.

Господарський суд враховує, що ДП «Кіровоградтепло» не доведено та не підтверджено належними доказами спроможності боржника сплачувати щомісячно впродовж 48 місяців відповідні частини суми боргу. Так, зазначаючи строки, в які, за твердженням заявника, боржник матиме реальну можливість виконати рішення суду, боржник не обґрунтовує та не підтверджує належними доказами того, як саме ДП "Кіровоградтепло" забезпечить одночасне виконання рішення суду та сплату поточних платежів за спожитий природний газ.

Посилаючись на можливість погашення заборгованості за рахунок сплати боргів населенням та іншими боржниками ДП "Кіровоградтепло", останній також не надає доказів очікуваного надходження коштів від таких боржників та з урахуванням приписів постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 № 217 "Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу" та пункту 1.9 статті 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" можливості звернення стягнення на кошти, що надходять від зазначених боржників на поточні рахунки із спеціальним режимом використання відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Не обґрунтовано та не доведено заявником належними доказами можливості виконання боржником рішення у даній справі з одночасним виконанням інших рішень судів, в тому числі на користь стягувача, у зведеному виконавчому провадженні.

Відповідно до частини 1 статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

За частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань.

Отже, тяжке фінансове становище, наявність кредиторської заборгованості є результатом господарської діяльності ДП "Кіровоградтепло", що не може впливати на його відповідальність у вигляді виконання грошових зобов'язань перед ДГ "Газ України" НАК "Нафтогаз України", яке також є суб'єктом господарювання і має свої відповідні зобов'язання, у тому числі й грошові.

Боржник та стягувач знаходяться в рівних економічних умовах при здійсненні своєї господарської діяльності. Розстрочка виконання рішення суду призведе до надання переваг боржнику в порівнянні зі стягувачем за відсутності для цього підстав.

На підставі викладеного, врахувавши фінансовий стан та матеріальні інтереси обох сторін, додержуючись засад рівності перед законом і судом, встановлених статтею 4-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд не знаходить підстав для розстрочки виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.05.2014 у даній справі.

Керуючись статтями 86, 87, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Дочірньому підприємству "Кіровоградтепло" Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" у задоволенні заяви №13-361/07 від 09.02.2016 про розстрочку виконання рішення у справі № 912/1235/14 строком на 48 місяців.

Ухвала набирає законної сили з дня її винесення і може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Копії ухвали направити відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Кіровоградській області (25006, м. Кіровоград, вул. Дворцова, 6/7).

Суддя Є. М. Наливайко