донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

22.02.2016 справа №908/5508/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого:ОСОБА_1
суддів: При секретарі:ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4

від позивача:не зявились
від відповідача:не зявились
Розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від02.12.2015 року
у справі№908/5508/15 ( суддя: Корсун В.Л.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «РОМА, ЛТД», м. Запоріжжя
до відповідача: Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя
простягнення суми 219 920,00 грн.
В С Т А Н О В И В:

У 2015 році Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «РОМА, ЛТД», м. Запоріжжя звернулось до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя про стягнення 219 920,00 грн. (арк. с. 3-7).

Рішенням господарського суду Запорізької області від 02.12.2015 р. у справі №908/5508/15 позов задоволено повністю. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма РОМА, ЛТД (69037, м. Запоріжжя, вул. 40 Років Радянської України, буд. 39, ) 219 920 (двісті девятнадцять тисяч девятсот двадцять) грн. 00 коп. основного боргу ( а.с. 108-109).

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач Відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 02.12.2015 р. (а.с.121)

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на напружене фінансове становище через несвоєчасну оплату спожитої електричної енергії споживачами. Що призвело до виникнення значної заборгованості за куповану електричну енергію відповідача перед ДП «Енергоринок». В наслідок чого, постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики починаючи з січня 2015 року та по теперішній час до ВАТ «Запоріжжяобленерго» застосовуються нульові алгоритми перерахування коштів, під час дії яких до відповідача взагалі не надходять кошти за відпущену електричну енергію.

Отже, арешт рахунків відповідача на загальну суму боргу та додаткове стягнення Державною виконавчою службою виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій може призвести до банкрутства ВАТ «Запоріжжяобленерго» - одного з обєктів, що забезпечує стале функціонування обєднаної енергетичної системи України. Відтак це потягне порушення електропостачання області, господарюючих субєктів, державних і комунальних підприємств в сфері забезпечення життєдіяльності територіальної громади. А тому, просив розстрочити виконання рішення. Суд першої інстанції відмовив у задоволенні. Отже, відповідач звернувся з апеляційною скаргою.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Чернота Л.Ф., Будко Н.В., Ломовцева Н.В.

Розпорядженням Донецького апеляційного господарського суду від 28.01.2016р. у звязку з надходженням у відпустці визначеного за результатами автоматичного розподілу справи № 908/5508/15 члена судової колегії судді Будко Н.В., та наявністю у складі постійно діючої колегії №2 другої судової палати судді - Стойка О.В., керуючись ч.5 ст. 26 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", п. 10.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу Донецького апеляційного господарського суду, затверджених рішенням загальних зборів суддів від 11.12.2015р., з метою забезпечення подальшого розгляду справи замінено відсутню суддю Будко Н.В. з розгляду апеляційної скарги Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", м. Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 02.12.2015р. по справі №908/5508/15 на суддю судової колегії №2 другої судової палати ОСОБА_2

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 28.01.2016р. порушене апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 22.02.2016. о 14.15. год.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 19.02.2016 р. у звязку із перебуванням судді Ломовцевої Н.В. у відпустці було замінено суддю Ломовцеву Н.В. на суддю Колядко Т.М.

У судове засідання 22.02.2016 року представник позивача не зявився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення №02-34/739/16 від 09.02.2016 р., своїми процесуальними правами, передбаченими статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, не скористався.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, але 19.02.2016 р. (електронною поштою) через канцелярію Донецького апеляційного господарського суду надіслав клопотання, в якому зазначає, що у звязку з неможливістю прибути у судове засідання до Донецького апеляційного господарського суду повноважного представника, керуючись ст. 22 Господарського процесуального кодексу України просить розглянути справу №908/5508/15 без участі представника ВАТ «Запоріжжяобленерго», вимоги апеляційної скарги підтримують в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 25.02.14 між Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма РОМА, ЛТД (виконавець), в особі генерального директора ОСОБА_5, який діє на підстав Статуту з одного боку та Відкритим акціонерним товариством Запоріжжяобленерго (замовник), в особі генерального директора ОСОБА_6, який діє на підставі Статуту укладено договір про закупівлю послуг № 2502-1, за умовами якого (п. 1.1.) виконавець зобовязався надавати замовнику послуги з ремонтування компютерів і периферійного устаткування згідно з технічними вимогами замовника (додаток № 1 до договору), а замовник зобовязався сплачувати виконавцю за надані послуги за цінами, які зазначені у додатку № 1 до договору, що є його невідємною частиною.

Найменування послуг послуги з ремонтування компютерів і периферійного устаткування, вартість та перелік послуг, у наданні яких може виникнути потрібність, зазначається у Додатку № 1, що є невідємною частиною цього договору. Закупівля послуг здійснюється по мірі необхідності, у разі потреби у ремонті (обслуговуванні) приладів, обладнання (компютерної техніки) замовника (п. 1.2. договору).

Додатковою угодою від 03.12.14 № 1 до договору сторони визначили, що ціна цього договору становить 825 000 грн., крім того ПДВ 20% - 165 000 грн. Всього 990 000 грн. Ціна за послуги повинна бути визначена із розрахунку можливої повної заміни обладнання на нове та враховувати вартість послуг по його заміні та послуг з його доставки.

Пунктами 5.1., 5.2. договору, надання послуг здійснюється по мірі необхідності, у разі потреби у ремонті устаткування на підставі письмової заявки замовника протягом 10 днів з дня передачі техніки в ремонт. Послуги мають бути надані у лютому-грудні 2014 року.

Відповідно до п. 5.7. договору, приймання наданих послуг оформлюється двостороннім актом здачі-приймання послуг, затвердженим виконавцем та замовником. Разом з актом здачі-приймання послуг виконавець надає податкову накладну.

Договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.14 включно, а в частині проведення розрахунків до повного виконання сторонами своїх грошових зобовязань (п. 10.1. договору в редакції додаткової угоди від 03.12.14 № 1).

Частиною 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Умовами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, передбачено, що зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Статтею 901 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов спірного договору та відповідно до поданих замовником заявок, позивач надав послуги з ремонтування компютерів та периферійного устаткування, про що між сторонами підписано акти про надання послуг на загальну суму 220 652 грн., а саме акти: від 30.05.14 № 3005.2 на суму 3 660 грн.; від 30.12.14 № 3012.18 на суму 900 грн., від 09.12.14 № 0912.14 на суму 1 320 грн., від 30.12.14 № 3012.17 на суму 300 грн., від 09.12.14 № 0912.15 на суму 29 664 грн., від 22.12.14 № 2212.16 на суму 23 382 грн., від 22.12.14 № 2212.2 на суму 5 988 грн., від 22.12.14 № 2212.3 на суму 8 982 грн., від 22.12.14 № 2212.22 на суму 20 004 грн., від 29.12.14 № 2912.4 на суму 5 988 грн., від 29.12.14 № 2912.5 на суму 5 988 грн., від 29.12.14 № 2912.6 на суму 5 988 грн., від 29.12.14 № 2912.7 на суму 5 988 грн., від 29.12.14 № 2912.8 на суму 2994 грн., від 29.12.14 № 2912.9 на суму 8 982 грн., від 29.12.14 № 2912.11 на суму 24 996 грн., від 29.12.14 № 2912.12 на суму 12 000 грн., від 29.12.14 № 2912.14 на суму 12 000 грн., від 29.12.14 № 2912.3 на суму 5 988 грн., від 29.12.14 № 2912.2 на суму 600 грн., від 29.12.14 № 2912.13 на суму 8000 грн., від 30.12.14 № 3012.3 на суму 2 565 грн., від 30.12.14 № 3012.4 на суму 2 310 грн., від 30.12.14 № 3012.6 на суму 2 565 грн., від 30.12.14 № 3012.7 на суму 2 310 грн., від 30.12.14 № 3012.8 на суму 2 565 грн., від 30.12.14 № 3012.9 на суму 2 310 грн., від 30.12.14 № 3012.10 на суму 2565 грн., від 30.12.14 № 3012.11 на суму 2310 грн., від 30.12.14 № 3012.12 на суму 2565 грн., від 30.12.14 № 3012.13 на суму 2310 грн., від 30.12.14 № 3012.14 на суму 2565 грн.

Факт виконання робіт на суму 220 652 грн. у відповідності до умов договору від 25.02.14 № 2502-1 не заперечувався представниками відповідача в ході розгляду цієї справи.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що розрахунки проводяться по факту надання послуг, які здійснюються на підставі наданих актів здачі-приймання послуг та рахунків до них. Оплата виконується по факту надання послуг протягом 10 календарних днів після підписання акту здачі-приймання послуг.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач взяті на себе договірні зобовязання належним чином не виконав, оплату за надані послуги здійснив частково, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість за виконанні роботи у розмірі 219 920 грн. Решту суми заборгованості відповідач не сплатив, чим порушив умови договору.

Факт наявності заборгованості в розмірі 219 920 грн. підтверджується матеріалами справи й визнаний відповідачем повністю.

На підставі викладеного, вбачається, що відповідач не надав належних доказів сплати ним суми основного боргу, або доказів правомірності своїх дій щодо не сплати такої заборгованості.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог ТОВ ВКФ РОМА, ЛТД про стягнення з ВАТ Запоріжжяобленерго суми основного боргу за договором про закупівлю послуг від 25.02.14 № 2502-1 в розмірі 219 920 грн.

Щодо вимог ВАТ «Запоріжжяобленерго» в апеляційній скарзі про розстрочення або відстрочення виконання рішення суду, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 121 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Згідно розяснень Вищого господарського суду від 12.09.1996 р. №02-5/333 «Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального кодексу України» підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють його, або роблять неможливим виконання у строк.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду відносно того, що відповідачем не надано суду відповідних доказів дійсно важкого фінансового стану підприємства, які можуть засвідчити неможливість виконання боржником ухваленого судового рішення, а також не надано доказів винятковості такого випадку, що може бути підставою для розстрочення судом його виконання.

За приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При таких обставинах доводи апеляційної скарги не спростовують висновків викладених у рішенні суду першої інстанції.

Суд має право, приймаючи рішення відстрочити або розстрочити його виконання, відповідно до п.6 ч.1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України. Отже у даному випадку, суд першої інстанції надав правову оцінку майнового стану як позивача так і відповідача. Тому, сам факт важкого фінансового стану підприємства що є результатом господарської діяльності, не може вважатися винятковою обставиною для надання розстрочки.

У подальшому відповідач, не позбавлений можливості надати заяву про відстрочку або розстрочку виконання рішення при наявності виняткових обставин.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновок місцевого господарського суду, а відтак підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Під час отримання апеляційної скарги ВАТ «Запоріжжяобленерго» просили звільнити від сплати судового збору за її подання. Апеляційна скарга була розглянута по суті, тому на підставі вимог ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 02.12.2015 р. у справі № 908/5508/15 - залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 02.12.2015 р. у справі №908/5508/15 без змін.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (, 69035, м. Запоріжжя, вул.Сталеварів, 14) у Доход Державного Бюджету України 3 628,69 (три тисячі шістсот двадцять вісім гривень шістдесят девять копійок) судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Л.Ф.Чернота

Судді О.В.Стойка

ОСОБА_3

Надруковано: 5 прим. 1 позивачу; 1 відповідачу;1 до справи;1 -гос. суду Запор. обл.; 1 ДАГС.