ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.02.2016 Справа № 907/1159/15

Розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „І Контракт, м. Ужгород

до відповідача - 1 Ужгородської міської ради, м. Ужгород

до відповідача - 2 Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, м. Ужгород

про зобовязання Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради укласти додаткову угоду до договору оренди землі від 23.03.2006 року про поновлення договору оренди землі від 23.03.2006 року на новий (той самий) строк на тих самих умовах

Суддя Журавчак Л.С.

За участі представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, директор;

від відповідача 1, 2 ОСОБА_2, предст. за дов. від 04.01.16. №24-01-12/1 та №03-17/4;

СУТЬ СПОРУ: зобовязання Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради укласти додаткову угоду до договору оренди землі від 23.03.2006 року про поновлення договору оренди землі від 23.03.2006 року на новий (той самий) строк на тих самих умовах

Представник позивача просить задоволити позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях, наданих у судових засіданнях. Вважає, що передбачена статтею 33 Закону України "Про оренду землі" вимога повинна бути виконана сторонами шляхом задоволення позовної вимоги.

Представник відповідачів вважає позов таким, що не підлягає до задоволення. Пояснив, що Департамент міського господарства Ужгородської міської ради є виконавчим органом міської ради і здійснює свою діяльність відповідно до положення, затвердженого рішенням Ужгородської міської ради від 24 лютого 2012 року №441. Зокрема, він виступає орендодавцем в договорах оренди земельних ділянок, які перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Ужгорода. Всупереч п. 8 укладеного між сторонами у спорі Договору, орендар звернувся до Ужгородської міської ради з наміром продовжити його дію 24.04.13, тобто через місяць після закінчення строку дії договору, до того ж, без проекту додаткової угоди. Крім того, зауважив, що в п. 8 Постанови Верховного суду України від 16.04.04 №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" судом зроблено висновок, що переважне право виникає тоді, коли орендодавець має на меті знову передавати спірну земельну ділянку в оренду іншій особі. Зважаючи на рекомендацію Депутатської комісії з питань раціонального використання земельних ресурсів міста, 02.08.13 рішенням Ужгородської міської ради №933 в поновленні договору оренди позивачу було відмовлено. Наголосив, що рішення Ужгородської міської ради № 993 від 02.08.13, яким відповідачу відмовлено в поновленні договору оренди є чинним та не оскаржується в судовому порядку.

ВСТАНОВИВ:

23 березня 2006 року між Управлінням майнової політики Ужгородської міської ради, правонаступником якого є Департамент міського господарства Ужгородської міської ради (орендодавцем), та товариством з обмеженою відповідальністю „І Контракт (орендарем) укладено договір оренди землі з наступними змінами (надалі Договір) площею 18000 кв.м по вул. Загорській для будівництва багатоквартирного житлового будинку. Договір зареєстровано у Державному реєстрі земель 23 березня 2006 року № -037.

Пунктом 8 договору передбачено строк його дії - 7 років. Після закінчення строку договору оренди орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Товариство - орендар листом №3 від 20.02.13 виявило намір пролонгувати укладений 23.03.06 договір оренди землі на той самий строк (7 років). Такий лист, однак, зареєстрований у міській раді 24.04.13 за №1158/03-20.

02.08.13 рішенням ХІХ сесії 4-го скликання Ужгородської міської ради №993 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок" товариству з обмеженою відповідальністю "І Контракт" відмовлено у поновленні договору оренди строком на 2 роки до 2 серпня 2015 року.

03.08.15 Департамент міського господарства листом №24.1-12/1703 повідомив орендаря про невиконання ним пункту 20 договору щодо повернення орендодавцеві земельної ділянки після закінчення строку його дії.

У відповідь на таке нагадування товариством 05.09.15 направлено проект Додаткової угоди з вимогою підписати її для подальшого договірного користування об"єктом оренди.

25.09.15 листом №1367/24.01-12 департамент міського господарства з посиланням на невиконання орендарем вимог статті 33 Закону України "Про оренду землі" в підписанні додаткової угоди відмовив та рекомендував для поновлення договірних відносин звернутися до Ужгородської міської ради через Центр адміністративних послуг з відповідним клопотанням, повідомивши про прийняте рішення департамент в двотижневий термін.

Позивач звернувся до господарського суду з вимогою зобов"язати департамент міського господарства підписати Додаткову угоду до договору оренди землі від 23.03.2006 року про поновлення договору оренди землі від 23.03.2006 року на новий (той самий) строк на тих самих умовах.

Заслухавши уповноважених представників сторін та оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про відмову в позові з наступним обгрунтуванням.

Спірні правовідносини регулюються положеннями ст. 33 Закону України „Про оренду землі (в редакції Закону України „Про регулювання містобудівельної діяльності, який набрав чинності з 12.03.2011).

Зазначеною статтею передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою та за відсутності протягом місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Пунктом 2.17 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.06.2011 №6 „Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин також роз"яснено, що у вирішенні спорів, пов'язаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, судам слід враховувати положення статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", який набрав чинності з 12.03.2011).

Частиною шостою зазначеної статті передбачено, що договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою і за відсутності протягом місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Відтак господарським судам у вирішенні відповідних спорів необхідно з'ясовувати, зокрема, чи повідомляв орендар орендодавця у встановленому порядку про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та чи заперечував орендодавець у строк, визначений законом, проти поновлення договору.

Укладений між сторонами у спорі Договір оренди землі від 23.03.06 строком на 7 років, тобто до 23.03.13.

Наведеними нормами визначений порядок використання орендарем свого переважного права на поновлення договору оренди на той самий строк і на тих самих умовах, тобто про намір продовжити дію договору оренди орендар повинен повідомити орендодавця за місяць до закінчення строку дії договору. Аналогічна процедура обумовлена самими сторонами Договору в його пункті 8.

Належних доказів повідомлення орендодавця до 23.02.13 про бажання скористатись своїм переважним правом матеріали справи не містять, у зв"язку з чим суд прийшов до висновку про втрату позивачем свого переважного права.

Наявна в матеріалах справи копія листа від 15.02.13 щодо пролонгації договору оренди землі таким доказом не є, оскільки такий лист ніким не підписаний, в зв"язку з чим відсутня необхідність дослідження факту отримання його представником позивача 15.02.13р. без наступної реєстрації у діловодстві органу.

Лист же №3 від 20.02.13 підписаний директором товариства, зареєстрований у міській раді 24.04.13 за №1158/03-20 поданий за межами визначеного Законом місячного строку, до того ж без проекту Додаткової угоди, тому не може служити належним доказом волевиявлення сторони у спірних правовідносинах.

Крім того, згадана стаття 33 Закону встановлює, що Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді.

В даному випадку жодних дій на виконання згаданої вимоги Закону у визначений ним строк сторонами вчинено не було, відсутні також докази оскарження згаданих дій.

При оцінці поданих позивачем доказів судом взято до уваги той факт, що договір між сторонами припинив дію 23.03.13, а з позовом про продовження його дії позивач звернувся лише 05.11.15. Прийняте ще 02.08.13 року рішення ХІХ сесії 4-го скликання Ужгородської міської ради №993 від 02.08.13 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок", яким товариству з обмеженою відповідальністю "І Контракт" відмовлено у поновленні договору оренди, позивачем також не оскаржувалось. З листа Головного управління ДФС у Закарпатській області від 17.08.15 №3726/10/07-01-23 вбачається, що товариство з 2-го кварталу 2013 року податкові декларації з плати за землю не подавало, орендну плату не сплачувало. Вказані обставини спростовують твердження позивача про порушення його права на укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, яке б підлягало захисту в судовому порядку.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати належить віднести на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Закону України "Про оренду землі", ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 29.02.16

Суддя Журавчак Л.С.