ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року Справа № 915/2054/15

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при секретарі Сьяновій О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність № б/н від 07.12.2015р;

від відповідача: представник не зявився;

від третьої особи: ОСОБА_2 довіреність № 05 від 06.01.2016р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 915/2054/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агромпромсервіс, адреса для листування: АДРЕСА_1,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-промислове підприємство Нікагро, 54001, м.Миколаїв, вул.Московська,7/4,

третя особа: Приватне акціонерне товариство Котляревська дільниця Полтавське хлібоприймальне підприємство, 36009, п. Полтава, вул.Рибчанська, 31,

про визнання права власності та зобо`язання повернути майно ,-

В С Т А Н О В И В:

Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агромпромсервіс предявлено позов (з урахуванням заяви уточнення від 18.02.2016р.) до товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) Торгово-промислове підприємство Нікагро, третя особа Приватне акціонерне товариство Котляревська дільниця Полтавське хлібоприймальне підприємство, про визнання право власності на ріпак першого класу врожаю 2014 року у кількості 113 тон 500 кілограмів, що знаходиться на зберіганні в Трикратській дільниці Приватного акціонерного товариства «Полтавське хлібоприймальне підприємство» за договором складського зберігання № 9КОТ від 25.07.2014 року укладеного між Приватним акціонерним товариством «Полтавське хлібоприймальне підприємство» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислове підприємство «НІКАГРО», що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, село Трикратне, вулиця Комарова, 6. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідач шляхом обману заволодів майном позивача.

Третя особа у наданому відзиві від 18.01.2016 року зазначає, що право власності на спірний ріпак не може бути розглянутий поза межами кримінального провадження, а отже в задоволенні позову просить відмовити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про що свідчать відповідні повідомлення про повернення до суду з довідками пошти із закінченням строку зберігаеня.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством звязку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Така ж правова позиція викладена і у п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції (з наступними змінами та доповненнями).

За таких обставин відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому господарський суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю належним чином повідомленого представника відповідача в порядку ст. 75 ГПК України за наявними матеріалами справи.

Вислухавши представника позивача, який позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими, у звязку з таким.

Відповідно до умов укладеного між сторонами договору поставки від 11.11.2014 року № 25-1111 (надалі Договору поставки), відповідно до умов якого Продавець зобовязаний поставити і продати товару - ріпаку 205 т. за загальною ціною з ПДВ 1045500 грн., ячміню 170 т. за загальною ціною з ПДВ 374000 грн., а Покупець прийняти та оплатити ріпак і ячмінь українського походження, врожаю 2014 року(п.п. 1.1, 2.1).

Пунктом 3.1. Договору поставки передбачено, що умови поставки EXW склад Продавця, згідно з правилами Інкотермс 2010. Всі витрати при завантаженні транспорту здійснюється за рахунок продавця. У випадку розбіжностей умов цього Договору з правилами Інкотермс 2010 пріоритет мають умови договору. Адреса за якою передається товар узгоджується та зазначається у товарно-транспортних накладних, а саме Донецька область, Марїнський район, с. Желанне Друге, вул. Морозова, 53.

Згідно пункту 3.2 Договору поставки при поставці товару Подавець повинен у товарно-транспортній накладній на кожний автомобіль зазначити вантажоотримувача ТОВ «ТПП «НІКАГРО». Право власності, та всі ризики повязані з товаром, переходять від Продавця до Покупця в момент підписання Покупцем накладної за якою передається товар. Покупець має право самостійно визначити місце поставки товару в межах умов, вказаних в цьому пункті.

За пунктами 4.1., 4.2. Договору поставки оплата товару здійснюється Покупцем за повну партію продукції, отриману від Продавця, у кількості зазначеній в цьому договорі, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Продавця по факту його отримання у повному обсязі зазначеному у договорі, впродовж трьох банківських днів після отримання наступних документів: оригіналу даного договору, підписаного уповноваженим представником Продавця і завіреного печаткою; рахунка-фактури; видаткової накладної, виписаної в день поставки; податкової накладної (зареєстрованої в ЄРПН); карантинного сертифіката; сертифікат про відсутність в товарі ГМО надається за вимогою Покупця. Оплата отриманого товару здійснюється виходячи з остаточної ціни на товар визначеної відповідно до п. 2.4 даного договору.

Позивачем відвантажено Товариству з обмеженою відповідальністю Торгово-промислове підприємство Нікагро обумовлений договором товар, проте відповідач надав водіям автомобільних перевізників, які отримували ріпак у Позивача, довіреність № 0197 від 14.11.2014 року на отримання 205 тон ріпаку на імя ОСОБА_3.

Втім уповноважена особа від ТОВ «Торгово-промислове підприємство «НІКАГРО», документи на отримання ріпаку не підписувала, а товарно-транспортні накладні № 195 від 14.11.2014 року, №196 від 14.11.2014 року, № 197 від 15.11.2014 року, №198 від 15.11.2014 року, №199 від 15.11.2014 року на отримання товару підписали водії автоперевізників, які не були уповноважені відповідачем на отримання ріпаку.

В подальшому, як встановлено матеріалами кримінального провадження, невідома особа від імені ТОВ «Торгово-промислове підприємство «НІКАГРО», зустрівши транспортні засоби автомобільних перевізників ріпаку Позивача, забрала у них товарно-транспортні накладні, видані Позивачем, і надала товарно-транспортні накладні №124418 від 20.11.2014 року, №124968 від 16.11.2014 року, №124975 від 16.11.2014 року, №124424 від 17.11.2014 року, №124425 від 17.11.2014 року видані ТОВ «Торгово-промислове підприємство «НІКАГРО», за якими замовником і вантажовідправником значилась одна й та ж сама особа ТОВ «Торгово-промислове підприємство «НІКАГРО».

На підставі товарно-транспортних накладних, виданими ТОВ «Торгово-промислове підприємство «НІКАГРО», ріпак, було відвантажено на Котляревську дільницю Приватного акціонерного товариства «Полтавське хлібоприймальне підприємство» за адресою: 57623, Миколаївська область, Миколаївський район, с. Шевченкове, вул. Урожайна, 1.

За вказаним злочином СУ УМВС України в Миколаївській області порушено кримінальне провадження № 00005011 від 07.09.2014 року за ч. 4 ст. 190 КК України (шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах) та ведеться досудове розслідування, за яким було накладено арешт на рапс.

ТОВ «Торгово-промислове підприємство «НІКАГРО» вивіз з елеватору Приватного акціонерного товариства «Полтавське хлібоприймальне підприємство» 89, 38 тон ріпаку, що підтверджується ТТН № 491 від 21.11.2014 року, ТТН №492 від 21.11.2014 року та ТТН № 495 від 21.11.2014 року, а 113, 5 тон ріпаку було арештовано в рамках зазначеного кримінального провадження.

Таким чином, на дату звернення до суду у Приватного акціонерного товариства «Полтавське хлібоприймальне підприємство» знаходиться на зберіганні 113, 5 тон ріпаку врожаю 2014 року, які є власністю ТОВ «Агрофірма «Агропромсервіс».

Станом на даний час, ТОВ «Торгово-промислове підприємство «НІКАГРО» свої зобовязання за договором щодо своєчасної та повної оплати вартості товару не виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

В силу вимог ч.ч. 1,2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з вимогами ст. 697 ЦК України договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин. У цьому разі покупець не має права до переходу - до нього права власності розпоряджатися товаром, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із призначення та властивостей товару. Якщо покупець прострочив оплату товару, продавець має право вимагати від нього повернення товару. Продавець має право вимагати від покупця повернення товару також у разі ненастання обставин, за яких право власності на товар мало перейти до покупця.

Таким чином право власності на 205 тон ріпаку, відвантажених Заявником на імя ТОВ «Торгово-промислове підприємство «НІКАГРО», до ТОВ «Торгово-промислове підприємство «НІКАГРО» як в момент підписання відповідних товарно-транспортних накладних, так і в подальшому не перейшло.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може, пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним. документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки ТОВ «Торгово-промислове підприємство «НІКАГРО» не виконані грошові зобовязання за укладеним сторонами договором та, як передбачає п. 3.2 Договору поставки, не були підписані товаро-транспортні накладні повноважною особою відповідача на підставі котрих переходить право власності, то позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Статтею 49 ГПК України передбачено покладання судових витрат, зокрема, судового збору у разі задоволення позову - на відповідача.

У судовому засіданні 18.02.2016 р. згідно із ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агромпромсервісзадовольнити повністю.

2. Визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агропромсервіс» () на ріпак першого класу врожаю 2014 року у кількості 113 тон 500 кілограмів, що знаходиться на зберіганні в Трикратській дільниці Приватного акціонерного товариства «Полтавське хлібоприймальне підприємство» за договором складського зберігання №9КОТ від 25.07.2014 року укладеного між Приватним акціонерним товариством «Полтавське хлібоприймальне підприємство» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислове підприємство «НІКАГРО», що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, село Трикратне, вулиця Комарова, 6,

3. Зобовязати Приватне акціонерне товариство «Полтавське хлібоприймальне підприємство» повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агропромсервіс» () ріпак першого класу врожаю 2014 року у кількості 113 тон 500 кілограмів, що знаходиться на зберіганні в Трикратській дільниці Приватного акціонерного товариства «Полтавське хлібоприймальне підприємство» за договором складського зберігання №9КОТ від 25.07.2014 року укладеного між Приватним акціонерним товариством «Полтавське хлібоприймальне підприємство» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислове підприємство «НІКАГРО», що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, село Трикратне, вулиця Комарова, 6.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-промислове підприємство Нікагро, 54001, м.Миколаїв, вул.Московська,7/4, ідентифікаційний код 26507788, на користь товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Агромпромсервіс, адреса для листування: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер 31386832, кошти на відшкодування витрат на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 9900 (дев`ять тисяч девятсот) грн. 75 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 23.02.2016 р.

Суддя С.М. Коваль