ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.02.2016р. Справа №905/3692/15

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», м.Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Тоніка», м.Харцизьк,

про стягнення 12800,87 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Бикова Я.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», м.Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Тоніка», м.Харцизьк про стягнення 12800,87 грн матеріальної шкоди в порядку регресу.

В обґрунтування позовних вимог заявник посилався на те, що всупереч приписам ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідачем, як страхувальником за полісом №АС/4244776 від 17.10.2013р. обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не було повідомлено страховика про настання страхового випадку, в результаті чого, на думку заявника, у останнього виникло право регресної вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тоніка».

Відповідач у судові засідання 27.01.2016р., 16.02.2016р. не зявися, будь-яких пояснень по суті спору не надав, витребуваних судом документів не представив. Одночасно, за висновками суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Тоніка» було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи з урахуванням наступних обставин.

За приписами ст.64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається учасникам судового процесу за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідно до п.11 листа №01-8/123 від 15.03.2007р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році» до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

За змістом ч.4 ст.89 вказаного Кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно із спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 29.12.2015р. місцезнаходженням відповідача є: 86700, Донецька область, м.Харцизьк, вул.Вокзальна, буд.59.

З огляду на те, що відповідач знаходиться на території, на яку не здійснюється пересилання поштової кореспонденції, 02.02.2016р. на офіційному веб-порталі «Судова влада України» (dn.arbitr.gov.ua), у розділі «Новини та події суду» було розміщено оголошення про дату та час судового засідання у справі №905/3692/15, призначеного на 16.02.2016р.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобовязують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За висновками суду, незважаючи на те, що сторони у судове засідання 16.02.2016р. на виклик суду не зявились, справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а відсутність учасників судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування», зміст якої кореспондується з нормами ст.6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст.1.12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дорожньо-транспортною пригодою є подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Виходячи зі змісту довідки №9356070 про дорожнбо-транспортну пригоду, 01.03.2014р. о 06 год. 40 хвил. на дорозі М12 Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам?янка (через Вінницю) 378 км 800 м відбулось зіткнення транспортних засобів: 1. вантажний MAN ТЖА18 390, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1, яким керував ОСОБА_2, 2. вантажний (з причепом) DAF 85410, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить Транс Сервіс 1, яким керував ОСОБА_3, 3. напвпричіп LAG 0339, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, що належить Транс Сервіс 1, 4. напвпричіп ПП 73 10025, державний реєстраційний номер НОМЕР_4, що належить ТОВ «Тоніка».

Згідно із попередніми висновками, які наявні у розділі ІV вказаної довідки, дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення правил маневрування ОСОБА_2

Наявність вини ОСОБА_2 у зіткненні автомобілів підтверджена постановою від 24.03.2014р. Харцизького міського суду Донецької області по справі №248/1521/14-п (3/248/330/2014).

Згідно із ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В силу норм ч.2 ст.1187 вказаного нормативно-правового акту шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Як було вказано судом вище, винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 01.03.2014р. на дорозі М12 Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам?янка (через Вінницю) 378 км 800 м, був ОСОБА_2

Як зазначає позивач, на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 01.03.2014р., ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Тоніка».

Наразі, 17.10.2013р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тоніка» (страхувальник) було підписано поліс №АС/4244776 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого визначено наступний транспортний засіб: марка/модель: MAN TGA 18 390, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску: 2004, строк дії з 18.10.2013р. до 17.10.2014р.

З огляду на наявність обставин страхування цивільно-правової відповідальності власника MAN TGA 18 390, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «К?Ю БІ І Україна» звернулось до позивача з регресною вимогою №R/L16858 від 21.10.2014р. про компенсацію витрат у розмірі 30652,72 грн, які були повязані з відновлювальним ремонтом автомобіля DAF FT CF 85/410, державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

З посиланням на поліс страхування №АС/4244776 від 17/10.2013р. (страхувальник Товариство з обмеженою відповідальністю «Тоніка»), позивач склав страховий акт №1001/39/43149/H від 30/01.2014р., у відповідності до якого Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» було узгоджено розмір страхового відшкодування в сумі 12800.87 грн.

На підставі платіжного доручення №0003976 від 03/02.2015р. позивач перерахував на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «К?Ю БІ І Україна», страхове відшкодування в сумі 12800,87 грн.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За приписами ст.228 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Таким чином, на підставі наведених норм цивільного законодавства та встановлених судом обставин, господарський суд дійшов висновку, що у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» виникло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з пп.33.1.4 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

За змістом ст.38 вказаного нормативно-правового акту страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Відповідно до ст.1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Як вказує позивач, відповідач не повідомив Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» про дорожньо-транспортну пригоду 01.03.2014р.

З метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи ухвалами господарського суду від 28.12.2015р., 27.01.2016р. відповідача було зобовязано, зокрема, представити письмові пояснення з посиланням на підтверджуючі документи щодо підстав перебування 01.03.2014р. ОСОБА_2 за кермом автомобіля MAN ТGА18390, номерний знак НОМЕР_1, а також підстав неповідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась 01.03.2014р.

Проте, всупереч приписам ст.124 Конституції України, ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст.4-5, 115 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких рішення, ухвали, постанови, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України, відповідачем витребуваних судом доказів не представлено, факту порушення своїх обовязків не спростовано.

Відтак, за висновками суду, з урахуванням приписів ст.1172 Цивільного кодексу України, ст.ст.33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» правомірно звернулось до суду з позовом про стягнення 12800,87 грн матеріальної шкоди в порядку регресу до відповідача.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тоніка» про стягнення 12800,87 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Судовий збір в сумі 1218 грн згідно із ст.49 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Одночасно, виходячи з того, що за подання розглядуваної позовної заяви позивач на підставі платіжного доручення №02145 від 18.05.2015р. сплатив судові витрати у більшому розмірі ніж передбачено діючим законодавством, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» не позбавлено права та можливості звернутись до суду з клопотанням про повернення судового збору у переплаченому розмірі на підставі ст.7 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тоніка», м.Харцизьк про стягнення 12800,87 грн матеріальної шкоди в порядку регресу, задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тоніка» (86700, Донецька область, м.Харцизьк, вул.Вокзальна, буд.59, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (03049, м.Київ, Солом?янський район, просп.Повітрофлотський, буд.25, ) 12800,87 грн матеріальної шкоди в порядку регресу, а також судовий збір в сумі 1218 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

У судовому засіданні 16.02.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 22.02.2016р.

Суддя Ю.О.Паляниця