ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" лютого 2016 р.Справа № 916/5120/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "9А";

До відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення

Суддя Оборотова О.Ю.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "9А" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 30000,00 грн. попередньої оплати за договором №20150923 від 23.09.2015р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.12.2015р. порушено провадження у справі №916/5120/15.

Представник відповідача у судові засідання не з'явився, відзив на позовну заяву та витребувані судом документи не надав, відповідач свого права на захист не використав, хоч і повідомлявся про час та місце проведення судового засідання належним чином шляхом надіслання ухвал суду на юридичну адресу, у зв'язку з чим справа розглядається за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

У судовому засіданні 17.02.2016р. після виходу судді з нарадчої кімнати було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

Між товариством з обмеженою відповідальністю « 9А» та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 23 вересня 2015 року укладений договір №20150923 (надалі-Договір), відповідно до п.1.1. продавець зобов'язаний передати у власність Покупця товар в обумовлений строк, а Покупець зобов'язаний прийняти та оплатити на умовах даного договору, згідно специфікацій та додатків, які є невід'ємними частинами цього Договору.

Відповідно до п.3.1. договору, Товар поставляється ПОКУПЦЮ в кількості і сортименті згідно специфікації виписаної ПРОДАВЦЕМ.

Згідно умов п. 4.1., 4.2. договору, товар, який поставляє ПРОДАВЕЦЬ оплачується ПОКУПЦЕМ за цінами, які вказані у додатках до даного договору. Загальна сума даного Договору складає 139000(сто тридцять дев'ять тисяч)грн.

Відповідно до п. 5.1. договору, порядок оплати: безготівковий або готівковий. У разі готівкового розрахунку ПРОДАВЕЦЬ виписує квитанцію про отримання готівкових грошових коштів,

Згідно умов п. 5.2. договору, оплата робиться поетапно:

Передоплата - 30000(тридцять тисяч)грн. здійснюється для постачання на пилораму першої партії пиловника у кількості не менше 10(десяти)м.куб. Далі розрахунок проводиться за графіком, по факту виконання ПРОДАВЦЕМ своїх зобов'язань.

Відповідно до п. 6.1. договору, після здійснення ПОКУПЦЕМ попередньої оплати за партію товару ПРОДАВЕЦЬ зобов язаний передати його у власність ПОКУПЦЯ протягом 10 (десяти) робочих днів.

На виконання своїх зобов'язань ТОВ „9А" перерахувало на рахунок відповідача 10000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №800 від 28.09.2015р. та розрахувався готівкою у сумі 20000,00 грн., що підтверджується квитанціями про отримання готівкою № 1 від 25.09.2015р. та № 2 від 24.09.2015р.

В зв'язку з відсутністю поставки товару на зазначену вище дату на адресу позивача 02.11.2015р. Товариством з обмеженою відповідальністю « 9А» була направлена претензія про повернення грошових коштів та повідомлення про розірвання договору, яку останній у відділенні поштового зв'язку не отримав.

Зазначені вище обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості - 30000.00 грн..

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме: цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з частиною 1 статті 179 Господарського кодексу України майново- господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтями 509, 510 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Абзацом 1 ч. 1. ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності до статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 2 ст.693 ЦК України Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, судом встановлено, що на виконання вимог договору позивачем перераховано на рахунок відповідача 10000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №800 від 28.09.2015р. також передано готівкою у сумі 20000,00 грн., що підтверджується квитанціями про отримання готівкою № 1 від 25.09.2015р. та № 2 від 24.09.2015р.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 30000,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як обґрунтовані, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно зі ст.ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 50, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов - задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "9А" (01021, м. Київ, вул. Мечникова, б. 8, кв. 22, ) - заборгованість у розмірі 30000 (триста тридцять тисяч) грн., 00 коп. та судовий збір у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн., 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10-денного строку з моменту складання повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Одеським апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22 лютого 2016 р.

Суддя О.Ю. Оборотова