ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2016 р.Справа № 916/2242/13
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Богатиря К.В., Мишкіної М.А.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

за участю представників учасників провадження у справі про банкрутство:

від "Велгевос Ентерпрайзез Лімітед" - Нестеренко Є.О. за довіреністю;

від ПАТ "МАРФІН БАНК" - Пушкарська О.В. за довіреністю;

від ПАТ "УкрСиббанк" - Юрченко В.Я. за довіреністю.

Інші представники учасників провадження у справі про банкрутство у судове засідання не з'явились.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

"Велгевос Ентерпрайзез Лімітед"

на ухвалу господарського суду Одеської області від 27.08.2015 року

у справі №916/2242/13

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю „Наталка-Трейд"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ

У серпні 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю "Наталка-Трейд" (далі - ТОВ "Наталка-Трейд") звернулось до господарського суду Одеської області з заявою про визнання його банкрутом, оскільки боржник неспроможний сплатити заборгованість перед кредитором після настання встановленого строку у сумі 10 222 140,77 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.09.2013 року порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Наталка-Трейд", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, а також процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна ТОВ "Наталка-Трейд" призначено арбітражного керуючого Афоніна Д.О., тощо.

Постановою господарського суду Одеської області від 11.03.2014 року ТОВ "Наталка-Трейд" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором ТОВ "Наталка-Трейд" призначено розпорядника майна арбітражного керуючого Афоніна Д.О., тощо.

14 серпня 2014 року "Велгевос Ентерпрайзез Лімітед" звернулось до господарського суду Одеської області із заявою (т.20, а.с. 26-29) в якій, з урахуванням додаткових пояснень до заяви від 18.08.2015 (т.26, а.с.188-191), просило визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень магазину, які вцілому складаються з приміщень літ. "А", загальною площею 5186,6 кв.м.,які знаходяться за адресою м. Одеса, вул. Середньофонтанська, будинок 12-А, укладений між ТОВ "Наталка -Трейд" та ТОВ "Наталка-Торгцентр" та визнати право власності на нежитлові приміщення магазину, які вцілому складаються з приміщень літ. "А" загальною площею 5186,6 кв.м., які знаходяться за адресою м. Одеса,вул. Середньофонтанська, 12-А за ТОВ "Наталка- Трейд" та повернути ТОВ "Наталка-Трейд" з чужого незаконного володіння нежитлові приміщення магазину, які вцілому складаються із приміщень літ. "А" загальною площею 5186,6 кв.м.,які знаходяться за адресою м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 12-А.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.08.2015 року (суддя Бахарєв Б.О.) відмовлено в задоволені заяви "Велгевос Ентерпрайзез Лімітед" про визнання недійсним договору купівлі продажу нежитлових приміщень магазину що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, будинок 12А від 16.08.2013 р., укладеного між ТОВ "Наталка-Трейд" та ТОВ "Наталка-Торгсервіс", з підстав того, що заявником не надано доказів, які б свідчили, що ТОВ "Наталка-Трейд" при виконанні оспорюваного договору було безоплатно відчужено належне йому майно або вартість майна була занижена та взято на себе зобов'язання без необхідних дій майнового характеру іншої сторони, а також не доведено, що в результаті виконання договору купівлі продажу нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, будинок 12А. ТОВ "Наталка-Трейд" стало неплатоспроможним.

При цьому, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції послався на приписи ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статей 202, 215, 216, 655, 657, 659, 636 Цивільного Кодексу України та 207, 208 ГК України.

Не погодившись із даною ухвалою до Одеського апеляційного господарського суду звернулось "Велгевос Ентерпрайзез Лімітед" з апеляційною скаргою в якій просить скасувати зазначену ухвалу та прийняти нову, якою визнати недійсним договір купівлі - продажу нежитлових приміщень магазину, які вцілому складаються із приміщень літ. "А" загальною площею 5186,6 кв.м., які знаходяться за адресою м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 12-А, укладений між ТОВ "Наталка-Трейд" та ТОВ "Наталка- Торгцентр" та визнати право власності на нежитлові приміщення магазину, які вцілому складаються із приміщень літ "А" загальною площею 5186,6 кв.м. та знаходяться за адресою м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 12-А за ТОВ "Наталка-Трейд" та повернути ТОВ "Наталка-Трейд" з чужого незаконного володіння нежитлові приміщення магазину, які вцілому складаються з приміщень літ. "А" загальною площею 5186,6 кв.м. які знаходяться за адресою м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 12-А.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала винесена передчасно та з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, без здійснення всіх заходів, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та без обґрунтованого та належного з'ясування всіх обставин справи, що відповідно до ст. 104 ГПК України є підставою для скасування вказаної ухвали.

Так, апелянт зазначає, що 16.08.2013 р. між "Наталка-Трейд" та ТОВ "Наталка- Торгцентр" було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким, зокрема, сторони домовились, що ціна відчужуваного майна складає 61 827 600, 00 грн. та покупець (ТОВ "Наталка-Торгцентр") перераховує зазначені грошові кошти на користь публічного акціонерного товариства "Марфін Банк" в день укладання вищезазначеного договору купівлі-продажу у безготівковому вигляді єдиним платежем. За наслідками укладення вказаного договору, новим власником нерухомого майна стало ТОВ "Наталка-Торгцентр", а всі кошти від продажу надійшли публічному акціонерному товариству "Марфін Банк".

Апелянт зазначає, що вказаний договір купівлі-продажу був укладений 16.08.2013 р., а вже 23.08.2013 р. банкрут звернувся до господарського суду Одеської області із заявою про порушення провадження у справ про банкрутство, тобто, на думку скаржника, рішення про звернення до суду із відповідною заявою було прийнято відразу після реалізації майна. Як зазначає апелянт, при зверненні до суду боржник посилався на заборгованість перед ПАТ "УкрСиббанк" у сумі 10173026,89 грн., TOB "Альфа-Торгсервіс Південь" у сумі 7245,92 грн. та грошові вимоги ТОВ "П'ять континентів ЛТД" у сумі 41867, 96 грн. за якими були відкриті виконавчі провадження по стягненню боргу, отже, на думку скаржника, боржник знав про наявну заборгованість, проте за рахунок реалізації майна була погашена заборгованість лише перед одним кредитором.

Скаржник наголошує, що за місяць до укладання договору купівлі-продажу директором банкрута був ОСОБА_7, який одночасно був та є єдиним засновником ТОВ "Наталка-Торгцентр", та, який, в свою чергу, підписував договір купівлі-продажу нерухомого майна з боку ТОВ "Наталка-Торгцентр".

Апелянт відзначає, що твердження ПАТ "Марфін Банк" стосовно того, що майно знаходилось в іпотеці та було реалізовано за їх згодою (за результатом чого ПАТ "Марфін Банк" отримав грошові кошти в рахунок погашення кредиту) підтверджує той факт, що реалізація нерухомого майна здійснювалась банкрутом на свій власний розсуд, оскільки з врахуванням абзацу 3 пункту 3 статті 36 Закону України "Про іпотеку", після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними. Однак, апелянт зазначає, що матеріали справи свідчать про те, що ПАТ "Марфін Банк" є конкурсним кредитором ТОВ "Наталка-Трейд" з грошовими вимогами до банкрута які складаються з заборгованості по погашенню тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, штрафу, пені та ін. А наявність договору про розірвання договору іпотеки укладеного між ПАТ "Марфін Банк" та ТОВ "Наталка-Трейд" підтверджує той факт, що на момент укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна всі кредитори, в тому числі і ПАТ "Марфін Банк", мали рівні права щодо задоволення наявної заборгованості. Отже, продаж нерухомого майна був здійснений в результаті ведення господарської діяльності банкрута, а не на підставі вимог Закону України "Про іпотеку", який має вичерпний перелік підстав реалізації майна, що знаходиться в іпотеці.

Таким чином, скаржник вважає, що в результаті здійснення своєї господарської операції, боржником не було враховано вимоги інших кредиторів, які існували на момент укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна.

До того ж, скаржник зазначає, що відповідно до державного реєстру судових рішень України, 29.07.2013 р. (справа № 916/1983/13) ТОВ "Наталка-Трейд" звернулась до суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство оскільки боржник неспроможний сплатити заборгованість перед кредиторами після настання встановленого строку у сумі 10 196 404,77 грн., яка була прийнята господарським судом до розгляду 29.07.2013 р. Зазначеною ухвалою було зобов'язано боржника надати суду лише кандидатуру арбітражного керуючого для призначення його розпорядником майна. З врахуванням прийняття заяви ТОВ "Наталка-Трейд" до розгляду та відсутністю витребування будь-яких інших документів, суд визнав подані матеріали достатніми до розгляду. Отже, апелянт вважає, що на момент прийняття заяви про порушення справи про банкрутство за боржником рахувалось вищезазначене нерухоме майно, та було прийнято рішення власників про звернення до суду із відповідною заявою. Однак, у зв'язку із неявкою у судове засідання, призначене господарським судом, 13.08.2013 р. заяву про порушення справи про банкрутство було залишено без розгляду. Отже, на думку скаржника, станом на 29.07.2013р. (момент прийняття судом заяви про банкрутство ТОВ "Наталка-Трейд", поданої самим боржником), ТОВ "Наталка-Трейд" знало про наявну заборгованість в сумі 10 196 404,77 грн. перед кредиторами. А вже 16.08.2013 року було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна та 23.08.2013 було подано нову заяву про порушення справи про банкрутство. Проте, як вказує апелянт, грошові кошти які повинні були поступити до рахунків банкрута були переведені в рахунок одного кредитора.

"Велгевос Ентерпрайзез Лімітед" вважає, що здійснення оскаржуваного правочину порушує вимоги всіх наявних у справі кредиторів, не тільки з точки зору Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Так, за твердженням скаржника, на момент укладання оскаржуваного договору у банкрута існувало безліч відкритих виконавчих проваджень, які залишились без виконання в результаті вчинення правочину на користь третьої особи.

Апелянт відзначає, що при поданні заяви від 29.07.2013 р. боржник знав про наявність заборгованості за кредитним договором, оскільки згідно наданих балансів у справі про банкрутство (№916/2242/13), зазначена кредиторська заборгованість відображена у відповідних рядках фінансової звітності а також відображена балансова вартість нерухомого майна, яка значно перевищує безспірні вимоги кредиторів, на підставі яких банкрут звернувся до суду і перший і другий рази.

Посилаючись на приписи ст.20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" скаржник зазначає, що укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна носить фіктивний характер, оскільки вбачається виведення майна банкрута з його власності та фіктивне банкрутство боржника, оскільки за наслідками укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна були погашені вимоги лише одного кредитора, вимоги ПАТ "Марфін Банк", у той час як з моменту укладання кредитного договору та до моменту порушення провадження у справі про банкрутство банкрутом жодного разу не було здійснено погашення заборгованості за тілом кредиту, відсотками за його користування та ін., у той час як були відкриті виконавчі провадження щодо стягнення боргу також на користь інших кредиторів, які визнані господарським судом конкурсними та затвердженні реєстром вимог кредиторів.

Як відзначає апелянт, господарським судом Одеської області не надано належної оцінки наявним у матеріалах справи документам та поданої "Велгевос Ентерпрайзез Лімітед" заяви. Так, апелянт зазначає, що при винесені вступної та резолютивної частин оскаржуваної ухвали господарський суд посилався на норми Цивільного та Господарського законодавства та загальні підстави визнання недійсними договорів, без надання належної оцінки нормам статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", як такій, що носить спеціальний характер при розгляді справ про банкрутство.

Посилаючись на пункт 16 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 №01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" апелянт зазначає, що за період здійснення передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" заходів щодо пошуку та виявленню майна банкрута встановлено, що у банкрута жодного майна не має. Таким чином, апелянт вважає, що спірне нерухоме майно є єдиним джерелом погашення вимог кредиторів у справі про банкрутство.

На думку апелянта, враховуючи, що за оскаржуваним правочином боржник став неспроможнім погасити частково вимоги інших кредиторів, оскільки продане майно було єдиним джерелом грошових коштів боржника та укладений договір був направлений лише на виведення майна банкрута без врахування вимог інших кредиторів, оскаржувана ухвала суду від 27.08.2015 р. про відмову в задоволенні заяви підлягає скасуванню.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 22.09.2015 року апеляційну скаргу "Велгевос Ентерпрайзез Лімітед" на ухвалу господарського суду Одеської області від 27.08.2015 року по справі №916/2242/13 залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Одеської області від 27.08.2015 року по справі №916/2242/13 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.12.2015 року скасовано постанову Одеського апеляційного господарського суду від 22.09.2015 року у справі №916/2242/13, справу №916/2242/13 передано на новий розгляд до Одеського апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2016 р., справу №916/2242/13 розподілено на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Мишкіної М.А.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 15.01.2016 р. апеляційну скаргу "Велгевос Ентерпрайзез Лімітед" на ухвалу господарського суду Одеської області від 27.08.2015 року по справі №916/2242/13 прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Мишкіної М.А. та зобов'язано господарський суд Одеської області терміново надіслати на адресу Одеського апеляційного господарського суду матеріали справи №916/2242/13.

21.01.2016 року Одеським апеляційним господарським судом отримано матеріали справи №916/2242/13 від господарського суду Одеської області.

01.02.2016 року до Одеського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ПАТ "Марфін Банк" в якому останнє просить відмовити компанії "Велгевос Ентерпрайзез Лімітед" в задоволенні апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Одеської області від 27.08.2015 року по справі №916/2242/13, ухвалу господарського Одеської області від 27.08.2015 року по справі №916/2242/13 залишити без змін.

У своєму відзиві ПАТ "Марфін Банк" зазначає, що 30 травня 2008 року між відкритим акціонерним товариством "Морський транспортний банк", правонаступником по всіх правах та зобов'язаннях якого виступає публічне акціонерне товариство "Марфін Банк" та ТОВ "Наталка-Трейд" був укладений кредитний договір №2741/ОF з додатковими угодами. На виконання умов кредитного договору на підставі письмових повідомлень (заявок) позичальнику було надано 10 800 000,00 доларів США за валютними траншами та 3 722 547,92 гривень за траншами в національній валюті, проте, ТОВ "Наталка-Трейд" неодноразово порушувало передбачені графіком строки сплати кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, а тому банк на підставі пунктом 3.3.2. кредитного договору, вимагав дострокового повернення банку суми кредиту у повному обсязі, сплати відсотків за фактичний термін його користування.

Як вказує ПАТ "Марфін Банк" 12 червня 2008 року між відкритим акціонерним товариством "Морський транспортний банк", правонаступником по всіх правах та зобов'язаннях якого виступає публічне акціонерне товариство "Марфін Банк" та ТОВ "Наталка-Трейд" укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого ТОВ "Наталка-Трейд" в забезпечення умов кредитного договору №2741/OF, зі всіма додатковими угодами надає в іпотеку ВАТ "Морський транспортний банк" нерухоме майно, нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою м. Одеса, вул. Середньофонтанська, будинок 12-А. Разом із тим договором про зміни №5 від 23 квітня 2012 року до вказаного іпотечного договору, крім іншого, встановлено, що за взаємною згодою сторін були внесені зміни у п.1.6. договору іпотеки та викладено його в наступній редакції "1.6. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, Іпотекодавець надав Іпотекодержателю в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення магазину які в цілому складається з приміщень літ. "А", загальною площею 5186,6 кв.м. які знаходяться за адресою м. Одеса, вул. Середньофонтанська, будинок 12-А.

16 серпня 2013 року між ТОВ "Наталка-Трейд" та ТОВ "Наталка-Торгцентр" укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого продавець передає у власність, а покупець приймає у власність нежитлові приміщення магазину, що знаходяться за адресою м. Одеса, вул. Середньофонтанська, будинок 12-А., та сплачує за них ціну, визначену договором. Пункт 2.1 та 2.2. договору купівлі-продажу нерухомого майна передбачає, що згідно балансової довідки за вих. №166 від 15.08.2013 р. балансова вартість нерухомого майна становить 38 118 472, 61 гривень, а сторони домовились, що ціна відчужуваного нерухомого майна становить 61 827 600, 00 гривень. Ціна встановлена за згодою сторін з урахуванням звіту про оцінку майна - нежитлових приміщень магазину загальною площею 5186,6 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, будинок 12-А, який здійснено незалежним суб'єктом оціночної діяльності ДП "Піккард єнд ко ЛТД". Пунктом 2.3 договору сторони домовились, що обов'язок щодо сплати ціни відчужуваного нерухомого майна ТОВ "Наталка-Торгцентр" (покупець) повинен виконати на користь третьої особи ПАТ "Марфін Банк" іпотекодержателя за іпотечним договором, який вказаний у п. 1.3. договору. На виконання умов договору грошові кошти у сумі 61827600,00 гривень були сплачені покупцем ТОВ "Наталка-Торгцентр" в день укладання договору купівлі-продажу у безготівковому вигляді єдиним платежем на рахунок ПАТ "Марфін Банк" та направлена на часткове погашення кредиторської заборгованості ТОВ "Наталка-Трейд" перед ПАТ "Марфін Банк", що є, на думку банку, підтвердженням виконання покупцем своїх зобов'язань щодо оплати придбаного нерухомого майна .

Окрім того, банк звертає увагу на те, що як вбачається з вказаного договору купівлі-продажу (пункт 1.3. договору) на момент його укладання нерухоме майно було обтяжене забороною відчуження та іпотекою, відповідно до договору іпотеки, укладеного ТОВ "Наталка-Трейд" з ПАТ "Марфін Банк" 12 червня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., номер за реєстром 2490, в силу чого, банк вважає, що він мав вищий пріоритет одержати задоволення за рахунок переданого в заставу майна перед іншими кредиторами.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 01.02.2016 року за клопотанням представника "Велгевос Ентерпрайзез Лімітед" продовжено строк розгляду справи на підставі ст.69 ГПК України та відкладено розгляд апеляційної скарги на 15.02.2016.

15.02.2016 р. представником "Велгевос Ентерпрайзез Лімітед" надано додаткові письмові пояснення до апеляційної скарги.

У судовому засіданні від 15.02.2016 р. представник скаржника та ПАТ "УкрСиббанк" підтримали вимоги за апеляційною скаргою та наполягав на її задоволенні.

Представник ПАТ "Марфін Банк" у судовому засіданні надав пояснення згідно з якими не погоджується з апеляційною скаргою, вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу залишенню без змін.

Інші представники учасників провадження у справі про банкрутство у судове засідання не з'явились.

Враховуючи строки розгляду ухвали господарського суду Одеської області від 27.08.2015 в апеляційній інстанції, передбачені ст. 102 ГПК України, судова колегія вважає, що неявка інших представників учасників провадження, не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області, заслухавши апелянта та представників ПАТ "Марфін Банк" та ПАТ "УкрСиббанк", проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга "Велгевос Ентерпрайзез Лімітед" не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Статтею 4-1 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як вбачається з матеріалів справи, 14.08.2014 "Велгевос Ентерпрайзез Лімітед" звернулось до господарського суду Одеської області із заявою в порядку ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в якій, з урахуванням додаткових пояснень до заяви від 18.08.2015 (т.26, а.с.188-191), просило визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень магазину, які вцілому складаються з приміщень літ. "А", загальною площею 5186,6 кв.м.,які знаходяться за адресою м. Одеса, вул. Середньофонтанська, будинок 12-А, укладений між ТОВ "Наталка-Трейд" та ТОВ "Наталка-Торгцентр" та визнати право власності на нежитлові приміщення магазину, які вцілому складаються з приміщень літ. "А" загальною площею 5186,6 кв.м., які знаходяться за адресою м. Одеса,вул. Середньофонтанська, 12-А за ТОВ "Наталка- Трейд" та повернути ТОВ "Наталка-Трейд" з чужого незаконного володіння нежитлові приміщення магазину, які вцілому складаються із приміщень літ. "А" загальною площею 5186,6 кв.м.,які знаходяться за адресою м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 12-А.

Свою заяву "Велгевос Ентерпрайзез Лімітед" обґрунтувало тим, що при ознайомленні з матеріалами справи №916/2242/13 про банкрутство ТОВ "Наталка-Трейд", зокрема, заявою про визнання грошових вимог ПАТ "Марфін Банк" було виявлено, що 12.06.2008 р. між ТОВ "Наталка-Трейд" та ПАТ "Марфін Банк" укладено договір іпотеки, за яким предметом цього договору є надання Іпотекодавцем (ТОВ "Наталка-Трейд") в іпотеку нерухомого майна, зазначеного в п. 1.6. даного договору, в забезпечення виконання зобов'язань Іпотекодавця перед Іпотекодержателем (ПАТ "Марфін Банк").

Як зазначив заявник, пунктом 1.6 казаного договору іпотеки, зокрема, встановлено, що в забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором Іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно, що є власністю Іпотекодавця, а саме: нежитлові приміщення першого, другого поверхів та підвалу, загальною площею 4962,0 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, будинок 12/А. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12.06.2008 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за реєстровим №2485, зареєстрованого у Державному реєстрі правочинів 12.06.2008 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за номером 2955202, що підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів №6072891.

Отже, заявник відзначає, що банкруту належало нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення першого, другого поверхів та підвалу, загальною площею 4962,0 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, будинок 12/А.

В своїй заяві "Велгевос Ентерпрайзез Лімітед" зазначає, що договором про зміни №5 до вказаного іпотечного договору, зокрема, встановлено, що за взаємною згодою сторін були внесені зміни у п. 1.6. договору іпотеки, та викладено його в наступній редакції: "1.6. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором Іпотекодавець надав Іпотекодержателю в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення магазину, які в цілому складаються з приміщень літ. "А", загальною площею 5186,6кв.м, які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, будинок 12-А".

Також, заявник зазначає, що при ознайомленні з вищезазначеною заявою, було встановлено, що договором від 16.08.2013 р. про розірвання договору іпотеки, за взаємною згодою сторони вирішили розірвати іпотечний договір, укладений між ПАТ "Марфін Банк" та ТОВ "Наталка-Трейд". Пунктом 2 вказаного договору встановлено, що цей договір є підставою для зняття заборони відчуження вказаних в Іпотечному договорі нежитлових приміщень магазину, загальною площею 5186,6 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, будинок 12-А, а також внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав, щодо припинення державної реєстрації обтяжень прав на вищевказане нерухоме майно та щодо припинення державної реєстрації обтяжень іншого речового права.

Однак, як відзначає заявник, під час проведення процедури розпорядження майном та ліквідаційної процедури, арбітражним керуючим Афоніним Д.О. були здійснені заходи щодо пошуку та виявлення майна банкрута, за результатами яких було виявлено, що нежитлові приміщення магазину, які вцілому складаються з приміщень літ. "А", загальною площею 5186,6кв.м, які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, будинок 12-А були відчужені ТОВ "Наталка-Торгцентр" за договором купівлі-продажу.

Крім того, як зазначає заявник, вказані нежитлові приміщення магазину, які вцілому складаються з приміщень літ. "А", загальною площею 5186,6кв.м, які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, будинок 12-А були передані ТОВ "Наталка-Торгцентр" в іпотеку ПАТ "Марфін Банк" на підставі кредитного договору.

З врахуванням наведеного, та посилаючись на приписи статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" заявник вважає, що вказаний правочин (продаж нерухомого майна ТОВ "Наталка-Торгцентр") має бути визнаний судом недійсним, з огляду на наступне.

Так, за твердженням заявника розірваним договором іпотеки було зазначено, що сторони визначили, що вартість предмету іпотеки складає 52 163 649,56 грн., що в еквіваленті, за домовленістю сторін, складає 10748 300 доларів США 00 центів. Отже, станом на 2008 рік загальна вартість вказаного об'єкту нерухомості складала 5 2163 649, 56 грн., що становить майже половину всіх заявлених до боржника вимог кредиторів. Однак, за твердженням заявника, боржником не було надано доказів ані отримання грошових коштів в результаті відчуження вказаного об'єкту нерухомості, ані доказів перенаправлення цих грошових коштів іншим кредиторам, у разі їх отримання.

Таким чином, заявник вважає, що є підстави вважити щодо фіктивності вказаного правочину та фіктивного банкрутства підприємства.

На підставі викладеного, заявник вважає, що договір купівлі-продажу нежитлових приміщень магазину, які в цілому складаються з приміщень літ. "А", загальною площею 5186,6 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, будинок 12-А, укладений між банкрутом та ТОВ "Наталка-Торгцентр", має бути визнаний недійсним, а ТОВ "Наталка-Торгцентр" зобов'язано повернути вказане майно у ліквідаційну масу банкрута.

18.08.2015 р. Велгевос Ентерпрайзес Лімітед надало до суду першої інстанції додаткові пояснення до заяви про визнання недійсним договору купівлі продажу від 16.08.2013 р., в яких наполягає на тому, що укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна носить фіктивний характер, оскільки вбачається виведення майна банкрута з його власності та фіктивне банкрутство боржника, оскільки за наслідками укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна були погашені вимоги лише одного кредитора (вимоги ПАТ "Марфін Банк", у той час як з моменту укладання кредитного договору та до моменту порушення провадження у справі про банкрутство банкрутом жодного разу не було здійснено погашення заборгованості за тілом кредиту, відсотками за його користування та ін.) у той час як були відкриті виконавчі провадження щодо стягнення боргу також на користь інших кредиторів, які визнані господарським судом конкурсними та затвердженні ухвалою господарського суду Одеської області від 26.11.2013 р., і з цих підстав договір купівлі-продажу нежитлових приміщень магазину, які в цілому складаються з приміщень літ. "А", загальною площею 5186,6кв.м, які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, будинок 12-А, укладений між банкрутом та ТОВ "Наталка-Торгцентр", має бути визнаний недійсним, а ТОВ "Наталка-Торгцентр" зобов'язано повернути вказане майно у ліквідаційну масу банкрута, та визнання за ТОВ "Наталка-Трейд" права власності на це майно.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, судом першої інстанції доводи викладені "Велгевос Ентерпрайзез Лімітед" у заяві визнано недоведеними та відмовлено у задоволенні заяви.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, з наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи, 30 травня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний банк», правонаступником по всіх правах та зобов'язаннях якого виступає публічне акціонерне товариство "Марфін Банк" та ТОВ "Наталка-Трейд" був укладений кредитний договір №2741/OF (т.8, а.с.76-80) з додатковими угодами №1 від 06 червня 2008 р. (т.8, а.с. 81), №2 від 25 травня 2009 р. (т.8, а.с. 82-85), №3 від 27 серпня 2009 р. (т.8, а.с.86) , №4 від 28 серпня 2009 р. (т.8, а.с.87), №5 від 28 грудня 2009 р. (т.8, а.с.88-90), №6 від 28 жовтня 2010 р. (т.8, а.с.91-93), №7 від 24 грудня 2010 р. (т.8, а.с.94), №8 від 23 травня 2011 р. (т.8, а.с.95-96), №9 від 23 квітня 2012 р. (т.8, а.с.97-99) та №10 від 26 жовтня 2012 р. (т.8, а.с.100), про надання позичальнику на поповнення обігових коштів, придбання нерухомості, на купівлю іноземної валюти (а також витрати, пов'язані з купівлею валюти) з подальшим погашенням заборгованості позичальника за кредитним договором у іноземній валюті, кредиту у вигляді поновлюваної мультивалютної кредитної лінії з лімітом заборгованості 11 300 000,00 доларів США з 30 травня 2008 року і терміном погашення по 29 травня 2018 року включно. Позичальник зобов'язався на умовах, в розмірі та в строки, встановлені в кредитному договорі, повернути банку кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, а також сплатити комісії, пені та штрафи та інші платежі, які передбачені кредитним договором. Кредит видавався з можливістю подальшої повної або часткової зміни валюти виконання зобов'язання у національну валюту України, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов кредитного договору.

Відповідно до п. 1.3. кредитного договору №2741/OF видача коштів за кредитом відбувається траншами (частинами) на підставі письмових повідомлень (заявок), отриманих від позичальника, що є невід'ємними частинами цього договору.

Як вбачається із наявних у матеріалах справи письмових повідомлень (заявок) позичальника на отримання траншів за вих.№1/К від 04.06.2008 р. на суму 400 000, 00 доларів США; №2/К від 09.06.2008 р. на суму 305 000,00 доларів США; №3/К від 09.06.2008 р. на суму 4 000 000,00 доларів США; №4/К від 11.06.2008 р. на суму 4 900 000,00 доларів США; №5/К від 23.06.2008 р. на суму 250 000,00 доларів США; №6/К від 25.06.2008 р. на суму 155 000,00 доларів США; №7/К від 04.07.2008 р. на суму 220 000,00 доларів США; №8/К від 29.07.2008 р. на суму 171 000,00 доларів США; №9/К від 18.08.2008 р. на суму 335 000,00 доларів США; №10/К від 18.08.2008 р. на суму 64 000,00 доларів США; №1/06 від 01.06.2009 р. на суму 1 469 873,37 гривень; №2/06 від 26.06.2009 р. на суму 633 675,01 гривень; №3/07 від 30.07.2009 р. на суму 803 654,26 гривень; №4/09 від 02.09.2009 р. на суму 815 345,28 гривень (т.8, а.с. 101-114), на виконання умов кредитного договору на підставі письмових повідомлень (заявок) (відповідно до пункту 1.3. кредитного договору) позичальнику було надано 10 800 000,00 доларів США за валютними траншами та 3 722 547,92 гривень за траншами в національній валюті, що підтверджується виписками за особовими рахунками, що знаходяться у матеріалах справи (т.8, а.с. 115-116).

Відповідно до п.3.2.2 кредитного договору №2741/OF позичальник зобов'язується сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п.5.5 цього договору.

Згідно з підпунктом а) пункту 3.3.2 кредитного договору №2741/OF банк, за своїм розсудом, має право змінити умови даного договору - вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за даним договором у повному обсязі шляхом направлення повідомлення.

Пунктом 6.1 кредитного договору №2741/OF передбачено, що при порушенні позичальником термінів та строків повернення кредиту, несвоєчасної сплати відсотків та комісій за користування кредитом, позичальник сплачує банку пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу.

Керуючись пунктом 3.3.2. кредитного договору, ПАТ "Марфін Банк" вимагало дострокового повернення банку суми кредиту у повному обсязі, сплати відсотків за фактичний термін його користування, що підтверджується копією вимоги банку за вих. №2505/01 від 12.06.2013 р. на якій міститься відмітка про вручення ТОВ "Наталка-Трейд" (т.8, а.с.140-141), з якої вбачається, що станом на 11.06.2013 р. заборгованість позичальника за кредитним договором склала 13 747 860,04 доларів США та 3 748 392,98 гривень.

12 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Морський транспортний банк", правонаступником по всіх правах та зобов'язаннях якого виступає ПАТ "Марфін Банк" та ТОВ "Наталка-Трейд" укладений договір іпотеки, з подальшими договорами про зміни №1 від 26.05.2009 р. (т.8, а.с.123-126), №2 від 29.12.2009 р. (т.8, а.с.127-129), №3 від 28.10.2010 р. (т.8, а.с.130-132), №4 від 23.05.2011 р. (т.8, а.с.133-135), №5 від 23.04.2012 р. (т.8, а.с.136-138), відповідно до умов якого ТОВ "Наталка-Трейд" в забезпечення умов кредитного договору №2741/OF, зі всіма додатковими угодами, надає в іпотеку ВАТ "Морський транспортний банк" нерухоме майно, нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою м. Одеса, вул. Середньофонтанська, будинок 12-А (т.8, а.с. 117-122).

Відповідно до договору про зміни №5 від 23 квітня 2012 року до вказаного іпотечного договору, крім іншого, встановлено, що за взаємною згодою сторін були внесені зміни у п.1.6. договору іпотеки та викладено його в наступній редакції "1.6. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, Іпотекодавець надав Іпотекодержателю в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення магазину які в цілому складається з приміщень літ. "А", загальною площею 5186,6 кв.м. які знаходяться за адресою м. Одеса, вул. Середньофонтанська, будинок 12-А.

16 серпня 2013 року між ТОВ "Наталка-Трейд" та ТОВ "Наталка-Торгцентр" було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого продавець передає у власність, а покупець приймає у власність нежитлові приміщення магазину, що знаходяться за адресою м. Одеса, вул. Середньофонтанська, будинок 12-А, та сплачує за них ціну, визначену договором (т.21, а.с. 47-52).

16.08.2013 договір іпотеки за взаємною згодою сторін було розірвано (т.8, а.с. 139).

Відповідно до п.4 ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Статтею 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник виконав майнові зобов'язання раніше встановленого строку; боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов'язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна; боржник прийняв на себе заставні зобов'язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Таким чином, законодавцем встановлено вичерпний перелік підстав для визнання правочинів здійснених боржником недійсними або спростованими у процедурі банкрутства.

Скасовуючи постанову Одеського апеляційного господарського суду від 22.09.2015 Вищий господарський суд України відзначив, що суду апеляційної інстанції слід врахувати, що ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено спеціальні підстави, за наявності яких можливе визнання правочинів (договорів) недійсними у межах провадження у справі про банкрутство. Тому, звернення арбітражного керуючого або конкурсного кредитора із заявою в порядку ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", зумовлює необхідність встановлення судом наявності чи відсутності підстав, які передбачені саме даною статтею, а не нормами Цивільного кодексу України.

Керуючись викладеним, судова колегія відхиляє всі доводи та посилання заявника (апелянта) на підстави визнання спірної угоди недійсною (фіктивний правочин, укладення правочину на користь третьої особи за умови існування численних виконавчих проваджень, тощо), які не входять до вичерпного переліку підстав, визначених ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Судова колегія вважає, що підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 16.08.2015 року, а саме те, що боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим є необґрунтованими та такими, що не доводяться матеріалами справи, з наступних обставин.

Так, відповідно до умов спірного договору ТОВ "Наталка-Трейд" передає у власність, а ТОВ "Наталка-Торгцент" приймає у власність нежитлові приміщення магазину, що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, будинок 12-А, що належать ТОВ "Наталка-Трейд" на праві власності, і сплачує за них ціну, визначену договором.

Відповідно до п. 1.2. договору купівлі-продажу нерухомого майна, нерухоме майно належить продавцю на підставі свідоцтва на право власності на нежитлові приміщення магазину (серія САЕ №572802),виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 01 березня 2012 року. Право власності продавця на нерухоме майно зареєстроване КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 12 березня 2012 року, реєстраційний номер 23525463, номер запису:692 в книзі: 110неж-72.

Згідно з п.1.3. на момент укладення цього договору нерухоме майно обтяжене забороною відчуження та іпотекою, відповідно до Договору іпотеки, укладеного продавцем з ПАТ "Марфін Банк" 12 червня 2008 року.

Пунктами п.п. 2.1 та 2.2. договору купівлі-продажу нерухомого майна визначено, що згідно балансової довідки за вих. №166 від 15.08.2013 р. балансова вартість нерухомого майна становить 38 118 472, 61 гривень, а сторони домовились, що ціна відчужуваного нерухомого майна становить 61 827 600, 00 гривень. Ціна встановлена за згодою сторін з урахуванням звіту про оцінку майна - нежитлових приміщень магазину загальною площею 5186,6кв.м, які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, будинок 12-А, який здійснено незалежним суб'єктом оціночної діяльності ДП "Піккард єнд ко ЛТД" (згаданий звіт знаходиться у т.21, а.с. 53-128).

Пунктом 2.3. договору купівлі-продажу нерухомого майна, сторони домовились, що обов'язок щодо сплати ціни відчужуваного нерухомого майна ТОВ "Наталка-Торгцентр" (покупець) повинен виконати на користь третьої особи ПАТ "Марфін Банк" іпотекодержателя за іпотечним договором, який вказаний у п. 1.3. договору.

Відповідно до п.2.4. договору купівлі-продажу нерухомого майна грошові кошти у сумі 61 827 600,00 гривень ТОВ "Наталка-Торгцентр" (покупець) сплачує у день укладання цього договору у безготівковому вигляді, єдиним платежем.

Згідно з п. 3.1. цей договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та нотаріального посвідчення.

У відповідності до п.4.1. право власності на нерухоме майно виникає у покупця з моменту державної реєстрації цього права у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Розділом 5 договору встановлено, що продавець зобов'язаний попередити покупця про права третіх осіб на нерухоме майно та про наявність недоліків речі, що відчужується, які йому відомі, передати покупцю у власність нерухоме майно відповідно до умов цього договору. Покупець зобов'язаний здійснити оплату нерухомого майна в строки та в порядку встановлені цим договором, прийняти нерухоме майно на умовах встановлених цим договором.

Відповідно до п.6.1. договору за невиконання або неналежне виконання цього договору винна сторона несе відповідальність у відповідності до чинного законодавства.

Матеріали справи містить докази того, що після укладення договору купівлі-продажу нежитлових приміщень магазину, ТОВ "Наталка-Торгцент", на підставі пункту 2.3. договору купівлі-продажу нерухомого майна, 16.08.2013 р. перерахувало на користь ПАТ "Марфін Банк" 61 827 600, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №996 від 16.08.2013 р. (т.25, а.с. 120), а також випискою по особовому рахунку ПАТ "Марфін Банк" №22 за 16.08.2013 р. (т.25, а.с. 191).

Колегія суддів відзначає, що ціна нерухомого майна за договором купівлі-продажу встановлена за згодою сторін з урахуванням звіту про оцінку майна - нежитлових приміщень магазину загальною площею 5186,6 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, будинок 12-А, який здійснено незалежним суб'єктом оціночної діяльності ДП „Піккард єнд ко ЛТД" 26.02.2013 р. та який знаходиться у матеріалах справи (т.21, а.с. 53-128).

З матеріалів справи не вбачається та скаржником у своїй апеляційній скарзі та у судовому засідання при викладені своєї правової позиції не доведено, що укладаючи спірний договір ТОВ "Наталка-Трейд" взяло на себе зобов'язання, в результаті чого стало неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим.

На думку колегії суддів, посилання заявника (апелянта) на ту обставину, що боржник укладаючи спірну угоду, взяв на себе зобов'язання з передачі спірного майна у власність, не є обставиною з якою законодавець пов'язує недійсність правочинів укладених боржником, оскільки, виходячи зі змісту спірної угоди, наявності кредитних зобов'язань боржника перед ПАТ "Марфін Банк" мало місце не виникнення нових або додаткових зобов'язань боржника, а навпаки, їх зменшення.

Аналізуючи матеріали справи, судова колегія доходить до висновку про те, що судом першої інстанції було невірно застосовано норми матеріального права, а саме здійснено посилання на приписи Цивільного кодексу України щодо договору купівлі-продажу та недійсності правочину, у той час як в процедурі банкрутства, в частині визнання правочинів вчинених боржником недійсними, застосовуються приписи ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Проте, судова колегія вважає, що такі порушення суду першої інстанції не призвели до прийняття невірного рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції хоч й невірно застосовано норми матеріального права, проте, по суті воно є вірним, а тому доводи апеляційної скарги не є такими, що є підставою для скасування ухвалу господарського суду Одеської області від 27.08.2015 року у справі №916/2242/13.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу господарського суду Одеської області від 27.08.2015 року у справі №916/2242/13 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 22.02.2016 р.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Богатир К.В.

Суддя Мишкіна М.А.