номер провадження справи 4/122/13-2/71/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.02.2016 Справа № 910/11989/13-908/4059/13

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 державного підприємства поштового звязку Укрпошта в особі Запорізької дирекції ОСОБА_1 державного підприємства поштового звязку Укрпошта на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві у справі №910/11989/13-908/4059/13

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Дорембуд, м. Київ,

до відповідача ОСОБА_1 державного підприємства поштового звязку Укрпошта в особі Запорізької дирекції ОСОБА_1 державного підприємства поштового звязку Укрпошта, м. Запоріжжя,

про стягнення 353835,34 грн.

за участю Відділу державної виконавчої служби Шевченківського управління юстиції у місті Києві, м. Київ,

за участю представників:

від позивача не зявився;

від відповідача не зявився;

від ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві не зявився.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернулося Українське державне підприємство поштового звязку Укрпошта в особі Запорізької дирекції ОСОБА_1 державного підприємства поштового звязку Укрпошта (боржник) зі скаргою на дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві у справі №910/11989/13-908/4059/13, в якій просить визнати дії ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві щодо відкриття виконавчого провадження за наказом господарського суду Запорізької області №910/11989/13-908/4059/13 від 22.10.2015р. незаконними; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№49177353 від 30.10.2015р., винесену ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві; зобовязати ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві направити всі матеріали та документи виконавчого провадження ВП№49177353 до Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ.

В обґрунтування скарги боржник посилається на те, що винесена Відділом державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ у м. Києві постанова про відкриття виконавчого провадження є незаконною та порушує права заявника, оскільки боржник знаходиться у м. Запоріжжі, а постанова винесена у м. Києві, та у звязку з тим, що державний виконавець порушив строки відправки постанови про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.11.2015р. прийнято скаргу до розгляду та зупинено розгляд скарги до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 30.09.2015р. у справі №910/11989/13-908/4059/13 та повернення матеріалів справи до господарського суду Запорізької області.

03.02.2016р. до господарського суду Запорізької області повернуто матеріали справи №910/11989/13-908/4059/13.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 04.02.2016р. поновлено провадження з розгляду скарги та призначено розгляд скарги на 23.02.2016р.

В судове засідання 23.02.2016р. представники сторін не зявилися, у звязку з чим фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась.

Від стягувача 18.02.2016р. надійшов відзив на скаргуё відповідно до якого стягувач зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу. Враховуючи зазначене, стягувач просить відмовити в задоволені скарги та просить розглянути скаргу без участі уповноваженого представника.

ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві не надав відзиву на скаргу, не направив в судове засідання свого представника, не повідомив причин неявки.

Від скаржника 22.02.2016р. надійшла заява про відкладення розгляду справи у звязку із зайнятістю в іншому судовому процесі.

Розглянувши заявлене клопотання, суд залишив його без задоволення як необґрунтоване. Так, в якості доказів зайнятості уповноваженого представника в іншому судовому засіданні скаржник надав ухвалу господарського суду м. Києва про прийняття до розгляду справи №908/5648/15 та призначення її на 26.01.2016р. Судове засідання у господарському суді Запорізької області з розгляду скарги ОСОБА_1 державного підприємства поштового звязку Укрпошта в особі Запорізької дирекції ОСОБА_1 державного підприємства поштового звязку Укрпошта на дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві у справі №910/11989/13-908/4059/13 призначено на 23.02.2016р. Враховуючи викладене, у господарського суду Запорізької області відсутні підстави вважати причину відсутності представника відповідача поважною, оскільки доказів, які б підтверджували його участь в іншому судовому засіданні саме 23.02.2016р. господарському суду Запорізької області не надані.

Також суд розяснює, що відповідно до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу навіть щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами, зокрема і осіб, що надають юридичні послуги. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-34 ГПК).

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи приписи ст. 75 ГПК України, суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду скарги по суті і розгляд скарги можливий без присутності представників стягувача, боржника та органу ДВС.

Розглянувши матеріали справи та скарги, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 27.07.2015р. у справі №910/11989/13-908/4059/13 з урахуванням ухвали господарського суду Запорізької області від 05.10.2015р. про виправлення описки позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 державного підприємства поштового звязку Укрпошта в особі Запорізької дирекції ОСОБА_1 державного підприємства поштового звязку Укрпошта (пр. Леніна, 133, м. Запоріжжя, 69005, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Дорембуд (вул. Картвелішвілі, 7/2, м. Київ, 03148, ) 290000,00 грн. (двісті девяносто тисяч грн. 00 коп.) основного боргу, 11859,44 грн. (одинадцять тисяч вісімсот пятдесят девять грн. 44 коп.) 3% річних, 867,00 грн. (вісімсот шістдесят сім грн. 00 коп.) інфляційних втрат та 6054,73 грн. (шість тисяч пятдесят чотири грн. 73 коп.) витрат на сплату судового збору.

22.10.2015р. на виконання рішення господарського суду видано відповідний наказ.

Даний наказ предявлений до виконання стягувачем до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві та 30.10.2015р. відкрито виконавче провадження ВП№49177353.

22.02.2016р. від відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві надійшов супровідний лист з копією постанови про закінчення виконавчого провадження від 10.02.2016р. у звязку з виконанням в повному обсязі наказу господарського суду Запорізької області від 22.10.2015р. у справі №910/11989/13-908/4059/13 та повернуто оригінал даного наказу з відміткою про його виконання.

Дослідивши матеріали справи та оскаржувану постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 30.10.2015р., господарський суд вважає дії державного виконавця законними, а постанову про відкриття виконавчого провадження такою, що відповідає вимогам чинного законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

За приписом ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обовязковість рішень суду.

Згідно мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009р. №16-пр/2009 виконання всіма субєктами правовідносин приписів, викладених у рішенні суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що Україна згідно із ст. 1 Конституції України є правовою державою, обовязковість виконання судових рішень є гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невідємна частина «судового розгляду». У рішенні від 17 травня 2005р. у справі «Чіжов проти України «(заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обовязком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграф 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно з вимогами ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до приписів ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Запорізька дирекція ОСОБА_1 державного підприємства поштового звязку Укрпошта є відокремленим підрозділом ОСОБА_1 державного підприємства поштового звязку Укрпошта без права юридичної особи, що вбачається з матеріалів справи, а саме з довідки статистики та не є юридичною особою, що вбачається із п 1.6 Положення про Запорізьку дирекцію УДППЗ «Укрпошта». Відповідачем у справі та відповідно і боржником у виконавчому провадженні в силу приписів ст. 80 ЦК України та ст. 21 ГПК України є юридична особа Українське державне підприємство поштового звязку Укрпошта. Тому доводи скарги про предявлення наказу до виконання не до відповідного органу державної виконавчої служби є помилковими.

Щодо строку для добровільного виконання рішення суду, встановленого в постанові про відкриття виконавчого провадження, а також строків відправки постанови про відкриття виконавчого провадження суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові, а відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови.

Пунктом 2 постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.10.2015р. встановлено строк добровільного виконання до 06.11.2015р.

В якості доказів відправки державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження скаржник надав суду конверт зі штемпелем поштової установи про відправку кореспонденції 05.11.2015р. за штрихкодовим ідентифікатором №251 та витяг з сайту ОСОБА_1 державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» про виконані операції з руху поштової кореспонденції за штрихкодовим ідентифікатором №251.

В якості доказів отримання постанови про відкриття виконавчого провадження скаржник надав суду копію даної постанови з штампом вхідної кореспонденції боржника, а саме: вх.№5158 від 10.11.2015р.

Судом встановлено, що постанову про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем відправлено лише 05.11.2015р., що підтверджується конвертом зі штемпелем поштової установи про відправку кореспонденції 05.11.2015р. за штрихкодовим ідентифікатором №251, а також відомостями з сайту ОСОБА_1 державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» про приймання поштовою установою саме 05.11.2015р. кореспонденції за штрихкодовим ідентифікатором №251 та відправлення її 05.11.2015р. адресатові. Тобто постанова відправлена боржнику з порушенням встановленого строку.

Кореспонденцію за штрихкодовим ідентифікатором №251 вручено боржнику 06.11.2015р., що підтверджується витягом з сайту ОСОБА_1 державного підприємства поштового звязку «Укрпошта». Штамп вхідної кореспонденції боржника від 10.11.2015р. свідчить про реєстрацію отриманої кореспонденції боржником, а не про дату її отримання. Таким чином, боржник отримав оскаржувану постанову в останній день строку на добровільне виконання судового рішення, чим були порушені його права.

Однак суд зазначає, що правомірність винесення постанови про відкриття виконавчого провадження розглядається господарським судом на момент винесення цієї постанови. Тому порушення державним виконавцем строку надсилання постанови, яке здійснюється вже після її винесення, не впливає на оцінку правомірності оскаржуваної постанови на момент її винесення. Обставини, які б свідчили про порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні постанови від 30.10.2015р. про відкриття виконавчого провадження, відсутні.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися своїми правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів.

Доказів звернення боржника із відповідною заявою до державного виконавця та відмови державного виконавця від відкладення виконавчих дій суду не надано. Відсутні також докази, що порушення строків відправки постанови про відкриття виконавчого провадження потягло за собою негативні будь-які наслідки для боржника.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, відсутні підстави для скасування постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження від 30.10.2015р. (ВП№49177353).

У звязку з цим скарга ОСОБА_1 державного підприємства поштового звязку Укрпошта в особі Запорізької дирекції ОСОБА_1 державного підприємства поштового звязку Укрпошта на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві у справі №910/11989/13-908/4059/13 залишена судом без задоволення.

Також суд зазначає, наказ господарського суду Запорізької області №910/11989/13-908/4059/13 від 22.10.2015р., який знаходився на виконанні у Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, добровільно виконаний боржником в повному обсязі на підставі платіжного доручення №12413 від 24.11.2015р., у звязку з чим державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП№49177353 від 10.02.2016р.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 державного підприємства поштового звязку Укрпошта в особі Запорізької дирекції ОСОБА_1 державного підприємства поштового звязку Укрпошта на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві у справі №910/11989/13-908/4059/13 залишити без задоволення.

Суддя Т.В.Мойсеєнко