РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2016Справа №910/21150/15

За позовом: французької компанії зі страхування зовнішньої торгівлі (COMPAGNIE FRANCAISE D'ASSURANCE POUR LE COMMERCE EXTERIEUR);

до: спільного українсько-німецького підприємства "МАРКОМ" у формі товариства з обмеженою відповідальністю;

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1) компанія "ДЖАС ХЕННЕССІ ЕНД КО" (Jas HENNESSY & Co);

2) компанія "ЕмЕчСіЕс" (MHCS);

про: стягнення 713.665,00 євро, що еквівалентно 16.963.168,33 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Шульга А.В. - за довіреністю від 02.04.2015, № б/н;

відповідача: Домашенко О.Є. - за довіреністю від 05.02.2016 № б/н;

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1) Матенчук В.М. - за довіреністю від 02.12.2015 № б/н;

2) Матенчук В.М. - за довіреністю від 02.12.2015 № б/н.

С У Т Ь С П О Р У :

Французька компанія зі страхування зовнішньої торгівлі (COMPAGNIE FRANCAISE D'ASSURANCE POUR LE COMMERCE EXTERIEUR) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до спільного українсько-німецького підприємства "МАРКОМ" у формі товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення страхового відшкодування за договором страхування кредиту (глобальянсу) від 26.09.2011 № 292847 G 21.

Позовні вимоги мотивовані настанням страхового випадку, обумовленого вказаним договором у зв'язку з чим у спільного українсько-німецького підприємства "МАРКОМ" у формі товариства з обмеженою відповідальністю виник обов'язок здійснити страхове відшкодування у розмірі 713.665,00 євро, що еквівалентно 16.963.168,33 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.08.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/21150/15. Розгляд справи призначений на 28.09.2015.

Ухвалою від 28.09.2015 господарським судом міста Києва продовжено строк розгляду спору та відкладено розгляд справи на 26.10.2015.

Господарський суд міста Києва, в порядку передбаченому ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою від 26.10.2015 відклав розгляд даної справи на 09.11.2015.

В судовому засіданні 09.11.2015 оголошено перерву до 16.11.2015.

Господарський суд міста Києва, в порядку передбаченому ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою від 16.11.2015 відклав розгляд даної справи на 07.12.2015. Вказаною ухвалою суд залучив до участі у справі компанію "ДЖАС ХЕННЕССІ ЕНД КО" (Jas HENNESSY & Co) та компанію "ЕмЕчСіЕс" (MHCS) в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

В судових засіданнях 07.12.2015, 13.01.2016, 20.01.2016 та 01.02.2016 оголошено перерви до 13.01.2016, 20.01.2016, 01.02.2016 та 08.02.2016 відповідно.

Відповідач, скориставшись своїм правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив та додаткові пояснення до відзиву, якими позов відхилив повністю, з огляду на таке.

По-перше: позивачем не вказано на якій саме підставі до нього перейшло право вимоги як до нового кредитора;

По-друге: з січня 2011 почала діяти постанова КМУ від 27.12.2010 "Про затвердження положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів" у пункті 20 якого передбачено, що вважаються такими, що немарковані, зокрема, алкогольні напої з марками, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари. Відповідачем починаючи з 2011 року неодноразово здійснене попередження партнерів корпорації LVMH про вимоги цього положення, для того щоб Хеннессі та MHCS могли належним чином оформити етикетки на своїх пляшках, вказати правильну та належним чином оформлену дату розливу і цим самим виконати вимоги українського законодавства. Однак, незважаючи на неодноразові вимоги відповідача пляшки, які постачали Хеннессі та MHCS все ще не були оформлені з урахуванням нового положення українського законодавства, яке набуло чинності в січні 2011 та не містили інформацію про дату виготовлення (розливу), внаслідок чого поставлена продукція Хеннессі та MHCS не може бути реалізована на ринку України;

По-третє: під час митного оформлення алкогольні вироби є упакованими у коробки, а дата розливу зазначалась у сертифікатах відповідності, що надавались митній службі, але під час реалізації алкогольної продукції дата розливу має бути зазначена на пляшках, як того вимагають нормативно-правові акти. Відтак, імпорт спірної продукції є можливим, але реалізація алкогольних виробів на території України без відповідного маркування законодавством України заборонено.

В судовому засіданні 08.02.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважних представників сторін по суті спору та дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між компанією "ДЖАС ХЕННЕССІ ЕНД КО" (Jas HENNESSY & Co), як постачальником, та спільним українсько-німецьким підприємством "МАРКОМ" у формі товариства з обмеженою відповідальністю, як покупцем, (далі - відповідач) укладено контракт поставки від 30.03.2011 № АІ-078 (далі - Контракт АІ-078), відповідно до предмету якого постачальник виробляє та здійснює продаж, а відповідач купує алкогольні напої (далі - товар) на умовах поставки FCA Cognac, Україна (Інші умови можуть бути вказані в додатках до даного контракту до кожної конкретної поставки) (п. 1.1 Контракту АІ-078).

Пунктом 2.1 Контракту АІ-078 визначено, що ціни вказуються в додатках на кожну конкретну поставку товару, які є невід'ємною частиною контракту.

Відповідно до п. 3.1 Контракту АІ-078, постачальник здійснює поставку товару на умовах поставки умовах поставки FCA Cognac, Франція (Інкотермс-2010).

Відповідач організовує доставку марок акцизного податку на адресу постачальника за власний рахунок (п. 3.2 Контракту АІ-078).

Згідно п. 4.1 Контракту АІ-078, платежі здійснюються наступним чином - відповідач сплачує 100 % від вартості товару проти документів.

Відповідач зобов'язаний, зокрема, отримати за власний рахунок та на свій страх та ризик ліцензії імпорт та сплатити всі митні платежі, необхідні для імпорту товарів (п. 5.2 Контракту АІ-078).

Пунктом 8.3 Контракту АІ-078 передбачено, що претензії по якості та кількості поставленого товару можуть бути прийняті не пізніше десяти днів після приймання товару відповідачем на умовах, вказаних в даному контракті.

У відповідності до п. 10.1 Контракту АІ-078, дійсний контракт, а також його додатки підлягають тлумаченню згідно французького законодавства та Віденської конвенції про міжнародну купівлю-продаж товарів, та всі процедури, які стосуються конфліктів законів та міжнародних конвенцій, незалежно від їх характеру, які можуть призвести до застосування другого законодавства.

Між компанією "ЕмЕчСіЕс" (MHCS), як постачальником, та відповідачем укладено контракт поставки від 30.01.2012 № АІ-153 (далі - Контракт АІ-153), відповідно до предмету якого постачальник виробляє та здійснює продаж, а відповідач купує алкогольні напої (далі - товар) на умовах поставки EXW Recy, Франція (Інші умови можуть бути вказані в додатках до даного контракту до кожної конкретної поставки) (п. 1.1 Контракт АІ-153).

Пунктом 2.1 Контракту АІ-153 визначено, що ціни вказуються в додатках на кожну конкретну поставку товару, які є невід'ємною частиною контракту.

Відповідно до п. 3.1 Контракту АІ-153, постачальник здійснює поставку товару на умовах поставки умовах поставки EXW Recy, Франція (Інкотермс-2010).

Відповідач організовує доставку марок акцизного податку на адресу постачальника за власний рахунок (п. 3.2 Контракту АІ-153).

Згідно п. 4.1 Контракту АІ-153, платежі здійснюються наступним чином - відповідач сплачує 100 % від вартості товару на протязі шістдесяти днів з дати виставлення рахунку.

Відповідач зобов'язаний, зокрема, отримати за власний рахунок та на свій страх та ризик ліцензії імпорт та сплатити всі митні платежі, необхідні для імпорту товарів (п. 5.2 Контракту АІ-153).

Пунктом 8.3 Контракту АІ-153 передбачено, що претензії по якості та кількості поставленого товару можуть бути прийняті не пізніше десяти днів після приймання товару відповідачем на умовах, вказаних в даному контракті.

У відповідності до п. 10.1 Контракту АІ-153, дійсний контракт, а також його додатки підлягають тлумаченню згідно французького законодавства та Віденської конвенції про міжнародну купівлю-продаж товарів, та всі процедури, які стосуються конфліктів законів та міжнародних конвенцій, незалежно від їх характеру, які можуть призвести до застосування другого законодавства.

Між французькою компанією зі страхування зовнішньої торгівлі (COMPAGNIE FRANCAISE D'ASSURANCE POUR LE COMMERCE EXTERIEUR), як страховиком, (далі - позивач) та групою компаній, що входять до складу MH SNC, зокрема, компанія JAS HENNESSY & CO та компанія MHCS, як страхувальниками укладений договір страхування кредиту (глобальянсу) від 26.09.2011 № 292847 G 21 (далі Договір страхування) предметом якого є гарантія проти ризику несплати заборгованості страхувальників, які визначені в переліку компаній в додатку № 3 до Договору страхування (п. 1.1 Договору страхування).

Пунктом 4.1 Договору страхування визначено, якщо покупець фінансово неспроможний, страхувальникам сплачується компенсація протягом тридцяти днів після отримання документів, що підтверджують фінансову неспроможність, а також виправдувальних документів щодо боргових вимог останніх.

Відповідно до п. 4.4 Договору страхування, виплата компенсації призводить до придбання позивачем всіх прав кредитора та акцій за розміром боргу, відсотків та допоміжних платежів гарантованої боргової вимоги.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладені між відповідачем та постачальниками Контракти АІ-078 та АІ-153 та за своєю правовою природою є договорами поставки.

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Так, постачальниками на підставі Контрактів АІ-078 та АІ-153 здійснено поставку товару відповідачу загальною вартістю 786.012 євро 60 євроцентів. Наведена фактична обставина підтверджується міжнародними товарно-транспортними накладними CMR № 082423, CMR № 082476 та рахунками-фактурами, які наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій.

Укладений між позивачем та страхувальниками Договір за своєю правовою природою є договором страхування.

У відповідності до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок невиконання відповідачем умов п. 4.1 Контрактів АІ-078 та АІ-153 в частині повної сплати грошових коштів за отриманий товар, відповідач вартість отриманого товару сплатив частково в розмірі 72.347 євро 60 євроцентів, що призвело до виникнення у відповідача заборгованості за поставлений товар в розмірі 713.665 євро 00 євроцентів. В подальшому позивачем, як страховиком за Договором страхування на вимогу страхувальників здійснено сплату на користь останніх страхового відшкодування в сумі 713.665 євро 00 євроцентів, що призвело до звернення позивача до суду з вимогами про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 713.665,00 євро.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Приписами пункту 3 частини 1 статті 988 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Судом встановлено, що у зв'язку з невиконанням відповідачем умов Контрактів АІ-078 та АІ-153 в частині погашення заборгованості за поставлений товар в розмірі 713.665 євро 00 євроцентів, що є страховим випадком за Договором страхування, позивачем на вимогу страхувальників здійснено на користь останніх виплату страхового відшкодування в розмірі 713.665 євро 00 євроцентів, що підтверджується платіжними дорученнями від 08.12.2014 № SA447945/2014В25531 на суму 263.665 євро 00 євроцентів та від 08.12.2014 № SA0H0040/2014В25530 на суму 450.000 євро 00 євроцентів, які наявні в матеріалах справи у вигляді копій.

Приписами статті 993 Цивільного кодексу України та ст. ст. 27 Закону України "Про страхування" встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов та додаткових поясненнях судом відхилені з таких підстав.

По-перше: в підтвердження набуття права вимоги, як нового кредитора боржника позивачем подані до суду належним чином завірені копії розписок про суброгацію з компаніями JAS HENNESSY & CO та MHCS. Крім того, придбання позивачем всіх прав кредитора після здійснення виплати страхового відшкодування передбачене п. 4.4 Договору страхування;

По-друге: доводи щодо порушення умов контрактів АІ-078 та АІ-153 компаніями JAS HENNESSY & CO та MHCS в частині неналежного маркування спірної продукції стосуються не відсутності акцизних марок як таких, а фактично невірного нарахування сум акцизного податку, яке виникло внаслідок нібито порушення компаніями JAS HENNESSY & CO та MHCS обов'язку зазначати дату розливу на пляшках після дати отримання відповідачем (імпортером) акцизних марок. Однак вимоги про які стверджує відповідач поширюються на алкогольні напої вітчизняного виробництва а не на імпортовану продукцію іноземних виробників HENNESSY & CO та MHCS. Аналогічне тлумачення зазначених вимог до маркування зроблено трьома ланками адміністративних судів у справах № 826/2554/15 та № 826/2556/15 за участю відповідача. Зі змісту вказаних судових рішень, вбачається, що відповідач успішно довів з посиланням на п. 226.9, ст. 226 та п. 222.2 ст. 222 Податкового кодексу України, що для імпортованої алкогольної продукції дата розливу не є датою визначення ставки акцизного податку (копії вказаних рішень наявні в матеріалах справи). Крім того, за умовами контрактів АІ-078 та АІ-153 на відповідача покладений обов'язок отримати за свій рахунок і на свій страх і ризик ліцензії на імпорт та виконати всі митні платежі, необхідні для імпорту спірної продукції (п. 5.2 контрактів АІ-078 та АІ-153). Більш того, вимоги щодо маркування спірної продукції акцизними марками (сплати акцизного податку) встановлені для відповідача як імпортера іноземних алкогольних напоїв;

По-третє: відповідно до п. 20 "Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок

акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів", Контроль за наявністю марок на пляшках (упаковках) алкогольних напоїв і на пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання та продажу здійснюють територіальні органи ДФС, а під час ввезення таких товарів на митну територію України - територіальні органи ДФС. У пункті 17 вказаного положення, зокрема, вказано, у що разі порушення порядку маркування ввезених алкогольних напоїв і тютюнових виробів та/або сплати податку не в повному обсязі товар не допускається до митного оформлення і ввезення його на митну територію України забороняється. Відповідач стверджує, що продукція була розмитнена та розміщена на складі. Таким чином наявність марок акцизного збору та правильність застосування ставок акцизного податку щодо спірної продукції були вже перевірені територіальними органами ДФС України під час ввезення такої продукції на митну територію України;

По-четверте: товар брендів HENNESSY & CO та MHCS станом на дату виникнення спору реалізовувались відповідачем через роздрібну мережу магазинів "ПОЛЯНА" (копії фіскальних чеків та квитанцій про оплату товару наявні в матеріалах справи).

По-п'яте: враховуючи умови контрактів АІ-078 та АІ-153 відповідачем недотримано процедури прийняття товару, оскільки п. 8.3 вказаних контрактів передбачено, що претензії по якості та кількості поставленого товару можуть бути прийняті не пізніше десяти днів після приймання товару відповідачем на умовах, вказаних в даному контракті. Однак жодних актів експертизи щодо невірного маркування в десятиденний строк на адресу постачальників відповідачем надісланий не був. В свою чергу, відповідачем разом із спірною продукцією отримані сертифікати відповідності, в яких була зазначена інформація про дату розливу.

Крім того, французьке законодавство, що застосовується до вимог стосовно маркування товару, що був поставлений за контрактами АІ-078 та АІ-153 (п. 10.1 контрактів АІ-078 та АІ-153) не містить імперативної вимоги про необхідність зазначення на алкогольних напоях дати їх розливу.

Підсумовуючи викладене вище, та враховуючи те, що розмір заявленої до стягнення суми страхового відшкодування належним чином позивачем доведений, документально підтверджений та жодним чином відповідачем не спростований, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 713.665,00 євро є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Суд зазначає, що відмова відповідача сплачувати рахунки за поставлену продукцію компаній JAS HENNESSY & CO та MHCS мала місце лише після повідомлення відповідача про припинення дії контрактів поставки після спливу шестимісячного строку з дня отримання вказаного повідомлення, в свою чергу якість товарів та умови поставки компаніями JAS HENNESSY & CO та MHCS змінені не були.

Більш того, твердження відповідача про застосування до спірних правовідносин Віденської конвенції про міжнародну купівлю-продаж товарів суд розцінює як зловживання останнім процесуальними правами та порушення принципу добросовісності у взаємовідносинах з постачальниками, враховуючи наявність у відповідача обов'язку зі сплати поставленого товару за контрактами АІ-078 та АІ-153, який в свою чергу доведений позивачем належними засобами доказування.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49 та статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з спільного українсько-німецького підприємства "МАРКОМ" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (04053, м. Київ, провулок Нестеровський, буд. 7/9; ідентифікаційний код 14364757, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь французької компанії зі страхування зовнішньої торгівлі (COMPAGNIE FRANCAISE D'ASSURANCE POUR LE COMMERCE EXTERIEUR) (зареєстрована в реєстрі комерційних компаній та підприємств м. Нантера під номером 552 069 791 481, місцезнаходження юридичної особи: 12, cours Michelet, La Defense 10, 92800 ПЮТО (PUTEAUX) страхове відшкодування в сумі 713.665 (сімсот тринадцять тисяч шістсот шістдесят п'ять) євро 00 євроцентів; витрати по сплаті судового збору в сумі 73.080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16 лютого 2016 року

Суддя С.В. Балац