ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.02.16р. Справа № 904/10898/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "ЗАПОРІЖСТАЛЬ", м. Запоріжжя

до Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

про стягнення 43 567,85 грн.

Суддя Мілєва І.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 20-41 від 04.12.2015 р.

ОСОБА_2, довіреність № 20-13 від 21.12.2015 р.

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "ЗАПОРІЖСТАЛЬ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Державного підприємства "Придніпровська залізниця" про стягнення 43 567,85 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що при здійснені перевезення вантажів в червні 2015р., відповідач допустив прострочення доставки вантажів.

Ухвалою суду від 22.12.2015р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 18.01.2016р.

18.01.2016р. в судовому засіданні оголошена перерва до 08.02.2016р.

У судове засідання з'явився представник позивача.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 08.02.2016р., в якому відображені відомості про явку сторін.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Державним підприємством "Придніпровська залізниця" (далі - залізниця, відповідач) протягом квітня-травня 2015 року до станції призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, здійснено перевезення вантажів, одержувачем яких було Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (одержувач).

Позивач зазначає, що відповідач допустив прострочення термінів доставки вантажу (передбачених ст.41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу), що підтверджується календарними штемпелями на залізничних накладних №№ 47386479, 42113787, 46986485, 46986493, 47277561, 46600045, 46600060, 47045158, 47017066, 46812400, 43659564, 46417820, 47017074, 43694298, 46856175, 46977864, 46833513, 47017082, 47017090, 46417838, 47439443, 46738829, 46777561, 42032581, 43689090, та на підставі ст.116 Статуту залізниць України нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф у загальному розмірі 43 567,85 грн., проти чого заперечує відповідач, що і є причиною спору.

Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч.1,2,3 ст.909 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами) (ст.920 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 6 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р. (далі - Статут залізниць України), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

За договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату (ч.1 ст.22 Статуту залізниць України).

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. У разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій (ч.1,2,3 ст.23 Статуту залізниць України).

Залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин,

залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки. (ст.41Статуту залізниць України).

Згідно з пунктом 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу (ст. 41, 116 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644,зарєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №865/5086 (далі - Правила) термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

У разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км. (п.1.1.1. Правил).

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. (п.2.1. Правил).

Терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу. (п.2.4. Правил).

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п.2.9. Правил).

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. (п.2.10. Правил).

За несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб. Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув. Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин. (ст.116 Статуту залізниць України).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що в червні 2015 року на адресу позивача (одержувача вантажу) надійшли вагони з вантажем за залізничними накладними №№ 47386479, 42113787, 46986485, 46986493, 47277561, 46600045, 46600060, 47045158, 47017066, 46812400, 43659564, 46417820, 47017074, 43694298, 46856175, 46977864, 46833513, 47017082, 47017090, 46417838, 47439443, 46738829, 46777561, 42032581, 43689090 (далі разом - накладні).

Накладні містять, зокрема, дані про навантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо.

За вимогами правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 04.04.2012 № 01-06/420/2012 "Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів" зазначено, що встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Як підтверджується календарними штемпелями на накладних №№ 47386479, 42113787, 46986485, 46986493, 47277561, 46600045, 46600060, 47045158, 47017066, 46812400, 43659564, 46417820, 47017074, 43694298, 46856175, 46977864, 46833513, 47017082, 47017090, 46417838, 47439443, 46738829, 46777561, 42032581, 43689090 вантаж доставлено одержувачу з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

У відзиві відповідач не погодився з розміром нарахованого штрафу на накладними №47386479 (штраф сплаті не підлягає, оскільки прострочення немає), №43694298 (прострочення 2 доби, а не 3), № 42032581 (прострочення 2 доби, а не 3).

Однак, враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, а також розяснення, викладені в Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 04.04.2012 № 01-06/420/2012, судом проведено перевірку розрахунку та тверджень відповідача та встановлено, що прострочення відповідно склало 2, 3 та 3 доби.

Разом з позовною заявою позивач подав заяву про поновлення строку позовної давності.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 Цивільного кодексу України).

Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (ч.1 ст.258 Цивільного кодексу України).

Позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог пункту 134 цього Статуту. (ст.136 Статуту залізниць України).

Відповідно до ст.134 Статуту залізниць України Претензії до залізниць можуть бути заявлені протягом шести місяців. Зазначені терміни обчислюються: від дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для претензій з приводу прострочення доставки вантажу, багажу або вантажобагажу

Позивач зазначає, що подавав до суду позовну заяву 01.12.2015р., однак вона була повернута оскільки він допустив описку, зазначивши в описі вкладення до цінного листа про направлення позовної заяви з додатками на адресу відповідача номер позовної заяви №11/20799229, замість№11/2079229.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.3,4 ст.267 Цивільного кодексу України).

Відповідач у відзиві просив не відновлювати позивачу строк позовної давності.

По-перше, відповідачем відповідної заяви про застосування позовної давності подано не було.

По-друге, відповідно до ч.5 ст.267 Цивільного кодексу України якщо суд визнає поважними причини пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захисту.

У випадку недопущення вказаної описки (двічі натписана цифра « 9»), первинна позовна заява не була би повернута. Одразу ж після повернення матеріалів позивачу він вдруге звернувся до суду, виправивши помилку. Суд визнає поважними причини пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідач у відзиві просив зменшити розмір належного до стягнення штрафу.

Пункт 3 ч.1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України надає господарському суду право, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозвязку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені) (п.3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Так, частиною 1 ст. 233 Господарського кодексу України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Суд не вважає даний випадок винятковим, а також, що розмір штрафних санкцій є надмірно великим.

З огляду на вказане, суд не вбачає достатніх підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення штрафу.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 1218,00грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.1, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (49600, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Мfркса, буд. 108, ідентифікаційний код 01073828) на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне Шосе, буд. 72, ідентифікаційний код 00191230) 43 567,85 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, про що видати наказ.

Стягнути з Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (49600, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Мfркса, буд. 108, ідентифікаційний код 01073828) на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне Шосе, буд. 72, ідентифікаційний код 00191230) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218,00грн., про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його оголошення, а у разі якщо в судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25.02.2016

Суддя ОСОБА_3