РІШЕННЯ

09.02.2016Справа №910/31425/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Нечай О.Н., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/31425/15

за позовом обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград», м. Кіровоград,

до державного підприємства дорожнього зв'язку інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв'язок», м. Київ,

про стягнення 249 285,76 грн.,

за участю представників:

позивача - Музиченко Л.П. (довіреність від 01.04.2015 № 691/01/07-21);

відповідача - не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» (далі - Підприємство «Дніпро-Кіровоград») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з державного підприємства дорожнього зв'язку інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв'язок» (далі - Підприємство «Укрдорзв'язок»): 249 285,76 грн. заборгованості за послуги водопостачання відповідно до договору про надання послуг з центрального питного водопостачання та водовідведення від 13.03.2014 № 3/756 (далі - Договір).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2015 порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 26.01.2016.

19.01.2016 позивач подав суду лист про відсутність аналогічних спорів між сторонами та довідку про відкриті рахунки в банківських установах.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2016 розгляд справи було відкладено на 09.02.2016, у зв'язку з неявкою представників сторін.

Представник позивача у судовому засіданні 09.02.2016 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Ухвали Господарського суду міста Києва було надіслано учасникам процесу на адреси, зазначені у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Крім того, 25.12.2015 повноважний представник відповідача ознайомився з матеріалами справи, що підтверджується відповідною відміткою на заяві від 24.12.2015.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 ГПК України розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 09.02.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

13.03.2014 Підприємством «Дніпро-Кіровоград» (виконавець) та Підприємством «Укрдорзв'язок» (споживач) було укладено Договір, за умовами якого:

- виконавець бере на себе зобов'язання своїми силами та засобами надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення в об'ємах, визначених лімітом відпуску води та приймання стоків, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, визначених Договором (пункт 1.1 Договору);

- споживач зобов'язується, зокрема, забезпечити збереження пломб, встановлених виконавцем на водомірних вузлах та запірній арматурі, цілісність засобів обліку води, належний санітарний стан приміщень, водомірних вузлів, та не допускати штучного впливу на роботу приладів обліку (пункт 3.3 Договору);

- обслуговування водопровідних та каналізаційних мереж, їх експлуатація та ремонт здійснюється сторонами відповідно до межі балансової належності мереж (пункт 5.3 Договору);

- межі відповідальності за стан та обслуговування мереж та споруд встановлюються за балансовою належністю та актом розмежування (додаток № 4 до договору) (пункт 11.1 Договору);

- у разі виявлення однією із сторін Договору його порушень, які виражені в: належній якості та об'ємах надання послуг; факті стороннього втручання в роботу приладів обліку; пошкодження цілісності приладів обліку; пошкодження деталей пломбування (пломби, дроту) або зриву пломб на них, а також в місцях з'єднань та на запірній обвідної лінії; пошкодження манометрів до водолічильника; самовільного приєднання додаткових об'єктів до мереж водопроводу перед приладами обліку, через які надаються послуги, на місці виявленого порушення оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін Договору в двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акта, має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови будь-якої сторони від підписання акта, в акті робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо його на місці складання підписали не менше двох повноважних представників сторони Договору, що склала акт (пункт 11.5 Договору);

- Договір набирає чинності з 13.03.2014 і укладається терміном на один рік з можливістю продовження його дії на той же термін у випадку коли сторони за місяць до припинення дії Договору не заявляють бажання про його розірвання (пункт 12.1 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не розірваний, не визнаний недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Отже, укладений позивачем і відповідачем договір за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною третьою статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язується, зокрема, своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини, а також за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини.

Частиною другою статті 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води зобов'язані: своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення; раціонально використовувати питну воду, не допускати її витоків із внутрішньобудинкових мереж та обладнання; не допускати забруднення, засмічення та виснаження джерел питного водопостачання і пошкодження об'єктів питного водопостачання і водовідведення; вчасно повідомляти підприємства питного водопостачання про виявлені пошкодження на об'єктах централізованого питного водопостачання і водовідведення, які їм належать або якими вони користуються; не перешкоджати здійсненню контролю за технічним станом інженерного обладнання в приміщеннях; утримувати в належному технічному і санітарному стані водопровідні мережі та обладнання;у разі внесення не в повному обсязі плати за використану питну воду обмежувати власне використання питної води до рівня екологічної броні питного водопостачання; забезпечувати безперешкодний доступ відповідальних представників підприємств питного водопостачання до власних водопровідних мереж та обладнання для контролю за рівнем споживання питної води, а також для виконання відключення і обмеження споживання відповідно до встановленого порядку. В разі перешкоди у доступі зазначених представників до водопровідних мереж та обладнання споживача посадові особи такого споживача несуть відповідальність відповідно до закону.

11.08.2015 та 12.08.2015 службою водопостачання та в подальшому інспекцією з водокористування Підприємства «Дніпро-Кіровоград», в присутності представника Підприємства «Укрдорзв'язок» (начальник цеху ОСОБА_2), було проведено обстеження водопровідних систем споживача по об'єкту розміщеного у м. Кіровограді по проїзду Тінистому, 2, за результатами якого, складено акти обстеження № 2136 та № 3/1, якими було зафіксовано виявлення витоку води з трубопроводу діаметром 100 мм в водопровідному колодязі на місці вирізки виток відбувся до встановленого водолічильника.

Складений акт обстеження підписано представником відповідача із запереченнями в яких вказав, що вина абонента відсутня, оскільки водопровідна труба постійно знаходиться в воді через літні ливневі дощі і танення снігу.

Позивачем 11.08.2015 самостійно було усунуто виток на мережі споживача шляхом перекривання ввідної засувки у закритому стані та накладення на неї пломбу.

У результаті пошкодження цілісності трубопроводу споживача, був порушений достовірний облік кількості спожитої води внаслідок утворення безоблікового витоку води.

Підприємство «Дніпро-Кіровоград» нарахувало та просить суд стягнути з відповідача 249 285,76 грн. за послуги водопостачання, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 8.3 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 (далі - Правила), експлуатація та ремонт водорозборів здійснюються виробником або споживачами, на балансі яких перебувають ці водорозбори і які зобов'язані: а) стежити за станом водорозборів, цілісністю їх частин, дотримуватися санітарних вимог; б) не допускати нецільового використання води, утворення калюж та намерзлого льоду; в) зберігати непошкодженими водостоки та підступи до водорозборів; г) виконувати дезінфекцію і фарбування приладів водорозбору в термін, визначений договором.

Пунктом 10.1 Правил передбачено, що у разі виявлення витоку води через зіпсування санітарно-технічних приладів та арматури, пошкодження внутрішньої (у тому числі внутрішньобудинкової) мережі водопостачання, нераціонального використання води, у випадку, коли засіб обліку на вводі відсутній або не працює з вини споживача, останній здійснює розрахунок за воду з виробником згідно з п. 3.3 цих Правил.

Розрахунок з виробником за нераціональне використання води внаслідок витоків здійснює споживач, у якого на балансі, в експлуатації, обслуговуванні перебуває внутрішньобудинкова система водопостачання.

Відповідно до пунктів 3.3 та 3.4 Правил у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу.

Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Так, позивач здійснив нарахування за послуги водопостачання розрахунковим шляхом, а саме:

- період нарахування починається з 15.07.2015, виходячи з того, що остання перевірка засобу проводилась 14.07.2015;

- кінець періоду визначений 11.08.2015 в день виявлення порушення та їх усунення по діаметру водопроводу 100 мм.;

- загальна сума нарахування за послуги водопостачання склала 249 285,76 грн.

26.10.2015 позивач надіслав відповідачу лист-вимогу № 2012/21/07-21, в якому вимагав сплатити кошти в рахунок оплати за безобліковий витік води у сумі 249 285,76 грн.

Факт надсилання вказаного листа підтверджується фіскальними чеками від 26.10.2015, копії яких долучені до матеріалів справи.

Відповідач залишив лист-вимогу без належного реагування та грошові кошти не перерахував.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за послуги водопостання у сумі 249 285,76 грн. підлягає стягненню.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з державного підприємства дорожнього зв'язку інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв'зок» (03179, м. Київ, вул. Михайла Чалого, 3; ідентифікаційний код: 05422987) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» (25009, м. Кіровоград, вул. 50 років Жовтня, 19 а; ідентифікаційний код: 03346822): 249 285 (двісті сорок дев'ять тисяч двісті вісімдесят п'ять) грн. 76 коп. заборгованості за послуги водопостачання та 3 739 (три тисячі сімсот тридцять дев'ять) грн. 29 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 15.02.2016.

Суддя І.Д. Курдельчук