УХВАЛА

про повернення позовної заяви

25.02.2016Справа № 910/3157/16

Суддя Трофименко Т.Ю., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Гудвін"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екобудлайф"

про визнання договору недійсним та застосування наслідків реституції

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 2 статті 44 ГПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набрав чинності 01.09.2015, було внесено ряд змін у Закон України "Про судовий збір", зокрема, щодо ставок судового збору.

Статтею 9 Закону України "Про судовий збір" (з урахуванням змін, внесених Законом України № 484-VIII від 22.05.15), встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Оскільки позивач звернувся з позовом до Господарського суду міста Києва 24.02.2016 (дата реєстраційного штампу про одержання відділом діловодства Господарського суду міста Києва), він повинен був надати докази зарахування сплаченого судового збору в доход спеціального фонду Державного бюджету України.

Проте, позивачем таких доказів суду не подано. Так, на зворотньому боці платіжного доручення № 90 від 15.02.2016 відсутні підписи уповноважених осіб та печатки банківської установи на підтвердження зарахування сплаченого судового збору в доход Державного бюджету України.

За наведених обставин, суд позбавлений можливості перед порушенням провадження у справі перевірити зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, тобто перевірити додержанням позивачем вимог закону щодо порядку та розміру сплати судового збору за подачу даної позовної заяви до Господарського суду міста Києва.

Крім того, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.06.2011 року №3674-VI передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору із позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат, тобто від 1378,00 грн. до 206 700,00 грн., із позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати, тобто - 1378,00 грн.

Згідно з п. 2.2. постанови Пленуму вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7, якщо позовну заяву про визнання договору (правочину) недійсним подано без вимоги застосування наслідків, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України чи частиною другою статті 208 Господарського кодексу України, судовий збір сплачується за ставками, передбаченими для позовних заяв немайнового характеру.

Відповідно до п. 2.11. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. № 9, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Як вбачається із поданої позовної заяви № б/н від - 24.02.2016 р. заявником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Гудвін» заявлено наступні вимоги:

1. Визнати недійсним договір підряду № 24/03/2015.

2. Застосувати наслідки недійсності правочину у вигляді реституції.

Проте, заявником в якості доказу сплати судового збору за подання позовної заяви № б/н від 24.02.2016 р. додано платіжне доручення № 90 від 15.02.2016р., яке підтверджує факт зарахування в дохід Державного бюджету судового збору в сумі 1378,00 грн., тобто в меншому розмірі чим передбачено чинним законодавством.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі, а тому вказана позовна заява підлягає поверненню позивачу на підставі п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення, а відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку від 05.03.09 р. № 270 розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Крім того, суд зазначає, що законодавцем чітко визначено, що позовна заява, зокрема, повинна містити найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери (для фізичних осіб - платників податків).

Як вбачається з позовної заяви № б/н від 24.02.2016р., заявником зазначено адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Екобудлайф»: 02192, м. Київ, вул. Дарницький бульвар, буд. 9, кв. 47.

В якості доказів направлення копії позовної заяви № б/н від 24.02.2016 р. з доданими до неї документами, заявником надано опис вкладення у цінний лист від 23.02.2016р., з якого вбачається, що копія вищезазначеної позовної заяви направлена на адресу: Товариства з обмеженою відповідальністю «Екобудлайф»: 02192, м. Київ, вул. Дарницький бульвар, буд. 9, кв. 47 та фіскальний чек № 0317 від 23.02.2016р., з якого вбачається, що цінний лист було направлено на ім'я - «Енергобудлайф», що є порушенням вимог ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

Дана обставина є суттєвою, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

Тож, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин вказана позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню позивачу без розгляду.

Керуючись п. п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до Господарського суду м. Києва з позовом.

Суддя Трофименко Т.Ю.