Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

"23" лютого 2016 р. Справа № 927/98/16

Позивач: ОСОБА_1, вул. 1-го Травня, 173 А, кв.

34,Чернігів,14011

Відповідач: Публічне акціонерне товариство "Будівельна компанія "Домобудівник", , вул. Щорса 59а,Чернігів,14000

про стягнення 39251,59 грн.

Суддя Белов С.В.

Представники сторін:

Позивача: ОСОБА_1

Відповідача: не з»явився

ОСОБА_1 подав позов до Публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Домобудівник" про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати за період з 01.07.2014р. по 10.12.2014р. у розмірі 1705,19 грн., стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням термінів її виплати за період з 01.07.2013р. по 31.01.2016р. у сумі 12486,92грн. та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку про звільненні за період з 11.12.2014р. по 31.01.2016р. у сумі 25059,48грн.

До господарського суду Чернігівської області 15.02.2016р. позивачем подано власне письмове підтвердження того, що в провадженні суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, не має справи між тими ж сторонами, про той же предмет та з тих же підстав, а також не має рішення цих органів з такого спору.

15 лютого 2016 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, в якому позивач просить стягнути з відповідача 14834,85грн. компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати за період з 01.07.2013 року по 31.01.2016 року.

Керуючим санацією 19.02.2016 року подано відзив на позовну заяву, в якому він вимоги ОСОБА_1 визнає в повному обсязі, а також просить суд розглянути справу без участі їх представника.

В судовому засіданні 23 лютого 2016 року позивач виклав позовні вимоги та просив задовольнити позов в повному обсязі. В судовому засіданні позивачем надано заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованості по виплаті заробітної плати за період з 01.07.2014р. по 10.12.2014р. у розмірі 1705,19 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням термінів її виплати за період з 01.01.2013р. по 30.11.2015р. у сумі 14178,41грн. та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку про звільненні за період з 11.12.2014р. по 08.12.2015р. у сумі 21808,58грн.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення позивача та зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд встановив наступне.

Клопотання про залучення документів до матеріалів справи, підлягає задоволенню, відповідно до ст. 22 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 05 листопада 2013 року порушено провадження у справі № 927/1361/13 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Будівельної Компанії "Домобудівник".

У відповідності до ч. 4 ст. 10 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; про сплату податків, зборів (обовязкових платежів); стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, а також визнання недійсними рішень державних органів, повязаних з майновими вимогами до боржника.

Позивач працював в Публічному акціонерному товаристві "Будівельна компанія "Домобудівник" з 07.02.2006 року по 10.12.2014року на посаді електрозварника, про що свідчить копія трудової книжки в матеріалах справи. Був звільнений за угодою сторін п.1ст.36 КЗпП України відповідно до Наказу № 149-ВК від 10.12.14р.

Згідно ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

У відповідності до статті 233 Кодексу законів про працю України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 94 Кодексу законів про працю України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Відповідно до положень ст. 21 Закону України Про оплату праці, працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Розмір заробітної плати може бути нижчим за встановлений трудовим договором та мінімальний розмір заробітної плати у разі невиконання норм виробітку, виготовлення продукції, що виявилася браком, та з інших, передбачених чинним законодавством причин, які мали місце з вини працівника. Забороняється будь-яке зниження розмірів оплати праці залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання.

У відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З довідки Публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Домобудівник" від 28.01.2016 року № 07, вбачається, що ПАТ "Будівельна компанія "Домобудівник" має заборгованість з виплати заробітної плати перед позивачем станом на 28.01.2016 року за період з 01.07.2014 року по 10.12.2014 року у розмірі 1705,19 грн.

З зазначеної вище довідки вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем з виплати заробітної плати становить 1705,19 грн.

У відповідності до ст. 115 Кодексу Законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

За вказаних вище обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено право позивача на своєчасне отримання заробітної плати, що передбачено ст. 115 Кодексу Законів про працю України, а отже сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 1705,19 грн.

При вирішенні спору в цій частині та визначенні розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до стягнення з відповідача, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24.12.1999 року Про практику застосування судами законодавства про оплату праці, у разі не проведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Заходи, встановлені ст. 117 Кодексу Законів про працю України, є відповідальністю роботодавця перед працівником в разі несвоєчасного розрахунку при звільненні.

Підставою для застосування такої відповідальності судом є не лише сам факт порушення строків розрахунку при звільненні, встановлених статтею 116 Кодексу Законів про працю України, а й вина власника щодо працівника.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 2371 цього Кодексу роз'яснив, що згідно зі статтею 47 КЗпП України роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У постанові Верховного суду України від 04 лютого 2015 року у справі № 927/741/13, зазначено, що аналіз норм матеріального права з урахуванням висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012, дає підстави вважати, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, які належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 22 січня 2014 року

У відповідності до довідки Публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Домобудівник" від 28.01.2016 року № 08, середньогодинна заробітна плата з розрахунку двох місяців (листопад 2014р. та грудень 2014р.) ОСОБА_1 становить 11,02 грн.

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 08.12.2015року ПАТ «БК «Домобудівник» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Відповідпо до ст. 38 ЗУ Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури строк виконання всіх грошових зобовязань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобовязань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обовязкових платежів), крім витрат, безпосередньо повязаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Враховуючи викладені вище обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 11.12.2014 року по 08.12.2015 року включно (за 1979 робочі години) у розмірі 21808,58 грн.

Розрахунок: 1979 (кількість робочих годин) х 11,02 грн. (середньогодинна заробітна плата) = 21808,58 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 14178,41 грн. компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати за період з 01.01.2013 року по 30.11.2015 року.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 1427 від 20 грудня 1997 року Про затвердження Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, компенсація працівникам втрати частини заробітної плати, у зв'язку з порушенням термінів її виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 04.11.2014року по справі № 927/1645/14 з ПАТ „БК „Домобудівник на користь ОСОБА_1 було стягнуто 21692,51 грн. заробітної плати за період роботи з 01.01.2013р. по 30.06.2014р. та 3172,42грн. компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати нарахованої на стягнуту суму за період з 01.01.2013 року по 30.09.2014 року. Отже сума компенсації за період з 01.01.2013р. по 30.09.2014р. вже стягнута.

Позивачем у поданій заяві про уточнення позовних вимог зазначається, що за період з 01.01.13р. по 30.09.2014р. донарахований розмір інфляції по нарахованій, але не сплаченій заробітній платі, а отже загальна сума компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати становить 14178,41грн.

У відповідності до ст. 19 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобовязань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобовязання, три проценти річних від простроченої суми тощо. Також до п.5. ст. 19 ЗУ Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом зазначає, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати… Оскільки компенсація працівникам втрати частини заробітної плати, у зв'язку з порушенням термінів її виплати відноситься до фонду додаткової заробітної плати, тому ці виплати мають той же правовий статус в процедурі банкрутства, що й вимоги з заробітної плати.

Враховуючи вищенаведене, вимога позивача щодо стягнення 14178,41 грн. компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати за період з 01.01.2013 року по 08.12.2015 року є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у розмірі 1378,00 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 43 Конституції України, ст. ст. 94, 115, 2371 Кодексу Законів про працю України, ст.ст. 22, 33, 34, 49, 82- 85 ГПК України, ст. 21 Закону України Про оплату праці, ст. 10 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Домобудівник" (вул. Щорса, 59-а, м. Чернігів, 14011, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 14000, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 1705,19 грн. заробітної плати, 21808,58 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 14178,41 грн. компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати.

3.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Домобудівник" (вул. Щорса 59-а, м. Чернігів, 14011, ) судовий збір на користь Державного бюджету України (отримувач: УДКСУ м. Чернігова, Державний бюджет, рахунок: 3002, , Банк: ГУДКУ у Чернігівській обл., МФО: 853592, код бюджетної класифікації 22030101) у розмірі 1378,00грн.

3.Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Белов С.В.