ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17 лютого 2016 р. Справа № 918/1444/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В. розглянувши справу за позовом Фізична особа - підприємець ОСОБА_1

до відповідача Виконавчий комітет Кузнецовської міської ради Рівненської області

про визнання договору укладеним

За участю представників сторін:

від позивача: представник ОСОБА_3

від відповідача: представник Процун О.О.

Статті 20,22 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (надалі Позивач або Підприємець) звернувся в господарський суд Рівненської області з позовом до Виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області (надалі Відповідач) в якому просить визнати договір №194-10/15 від 20 жовтня 2015 року про перевезення пасажирів автомобільним транспортом по міських маршрутах міста Кузнецовськ укладеним Виконавчим комітетом Кузнецовської міської ради Рівненської області та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 , виклавши спірні пункти договору в його редакції, а саме:

п. 1.1. викласти в наступній редакції після слова: «на період» з « 22» жовтня 2015 року по « 22» жовтня 2020 року;

доповнити п. 2.1.5. такого змісту: Відповідно до ст. 190 ГК України на маршруті діють вільні ціни;

доповнити п. 2.1.6. такого змісту: „Замовник" зобов'язується: - надати „Перевізнику" який здійснює пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифом, компенсацію відповідно до чинного законодавства";

доповнити п. 2.2.12 такого змісту: На підставі вищезазначеного замовлення, щодо обсягів пільгових перевезень з Перевізником укладається Договір на відшкодування вартості проїзду за перевезення пільгових категорій громадян протягом 10 (десяти) днів з дня підписання даного договору;

п. 2.2.5. Виключити.

п. 3.1. викласти в наступній редакції: «Перевізник» додатково зобов'язується виконати інвестиційний проект - зобов'язання щодо оновлення парку транспортних засобів на маршрутах на період до 2020 року;

п.4.1 викласти в наступній редакції: Цей Договір набуває чинності з дня його підписання обома сторонами і діє до 21 «жовтня" 2020 року - тобто на протязі 5 (п'яти) років.

Свої вимоги Позивач мотивує тим, що за результатами конкурсу з визначення автомобільного перевізника він був визнаний переможцем на міських автобусних маршрутах загального користування в місті Кузнецовськ, що підтверджується протоколом засідання конкурсного комітету з визначення автомобільного перевізника з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в місті Кузнецовськ від 29 вересня 2015 року та згідно якого також вирішено укласти договір на перевезення пасажирів по міських маршрутах на один рік.

20 жовтня 2015 року Виконавчий комітет Кузнецовської міської ради Рівненської області надав Позивачу для підписання Договір № 194-10/15 про перевезення пасажирів автомобільним транспортом по міських маршрутах міста Кузнецовська від 20 жовтня 2015 року. Даний договір було підписано Позивачем із протоколом розбіжностей, у яких викладено власну редакцію пунктів: 1.1., 3.1., 4.1. та доповнено п. 2.1.5., 2.1.6. та 2.2.12., а також виключено п. 2.2.5. Договору та який 20.10.2015 року було отримано Відповідачем.

Відповідач в межах встановленого ст.181 Господарського кодексу України двадцятиденного строку не звернувся до суду для врегулювання розбіжностей, а відтак Відповідач вважає, що його пропозиції, викладені у протоколі розбіжностей, вважаються прийнятими, а договір в силу вимог ч. 7 ст. 181 Господарського кодексу України, укладений в його редакції.

Відповідач надав суду письмовий відзив на позов в якому вимог Позивача не визнає посилається на те, що виконавчий комітет Кузнецовської міської ради при підготовці до конкурсу та при укладанні Договору діяв виключно в межах чинного законодавства.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, давши належну оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

Статтею 20 Господарського Кодексу України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом:

визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Позивач в поданому позові просить визнати укладеним договір про перевезення пасажирів в його редакції. По своїй суті зазначений предмет позову є вимогою про установлення господарських правовідносин, а відтак Позивачем обрано спосіб захисту своїх прав і законних інтересів який передбачено законом.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно ч.9 ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт» органи місцевого самоврядування формують мережу міських автобусних маршрутів загального користування і здійснюють у межах своїх повноважень контроль за дотриманням законодавства у сфері автомобільного транспорту на відповідній території. Відповідно до ст.7 вищезазначеного закону забезпечення організації пасажирських перевезень міських автобусних маршрутах загального користування покладається на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту.

На дотримання вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» та Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 №1081, виконавчим комітетом Кузнецовської міської ради 03.04.2014 року було ухвалено рішення №55 «Про організацію проведення конкурсу з визначення робочого органу-підприємства (організації) для організації забезпечення роботи конкурсного комітету з підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в м.Кузнецовськ». 03.05.2014 року в газеті «Володимирецький вісник» було розміщено оголошення про проведення конкурсу з визначення робочого органу-підприємства (організації) для організації забезпечення роботи конкурсного комітету з підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в м.Кузнецовськ. Термін подачі документів згідно зазначеного оголошення було визначено з 05.05.2014 по 04.06.2014 року. Оскільки протягом цього терміну не було подано жодної заявки на конкурс з визначення робочого органу-підприємства (організації) для організації забезпечення роботи конкурсного комітету з підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в м.Кузнецовськ, з врахуванням норм Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, виконавчим комітетом Кузнецовської міської ради рішенням від 21.08.2015 №185, було затверджено конкурсний комітет з визначення автомобільного транспорту перевізника на міських автобусних маршрутах загального користування в м.Кузнецовськ.

29.04.2014 року виконавчим комітетом Кузнецовської міської ради ухвалено рішення №76 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 27.02.2012 №24 «Про затвердження Регламенту проведення конкурсу з визначення автомобільних перевізників на міських маршрутах загального користування в м.Кузнецовськ», згідно якого Регламент проведення конкурсу з визначення автомобільних перевізників на міських маршрутах загального користування в м.Кузнецовськ викладено в новій редакції. Даний регламент визначає процедуру підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування і є обов'язковим для виконання виконавчим комітетом, робочим органом, конкурсним комітетом та автомобільними перевізниками.

Відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт», Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 №1081, в газеті «Вітрина міста» 13.08.2015 року (№50) було розміщено оголошення про проведення конкурсу з визначення автомобільного перевізника на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в місті Кузнецовськ. З тексту оголошення вбачається, що конкурс оголошено виконавчим комітетом Кузнецовської міської ради з визначення перевізника на маршрутах №№1. 2, 3, 4, 4А, 5. Пунктом З оголошення визначено умови конкурсу,

Документи на конкурс було подано одним кандидатом - фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1.

29.09.2015 року відбулося засідання конкурсного комітету з визначення автомобільного перевізника з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в місті Кузнецовськ.

12.10.2015 року відповідно до протоколу засідання конкурсного комітету з визначення автомобільного перевізника з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в місті Кузнецовськ від 29.09.2015 року, п.51 постанови Кабінету міністрів України від 03.12.2008 №1081 «Про затвердження Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування», розпорядженням міського голови №315-р «Про введення в дію рішення конкурсного комітету від 29 вересня 2015 року» було введено в дію рішення конкурсного комітету щодо визначення переможця конкурсу з визначення автомобільного перевізника з перевезення пасажирів на міських автобусах загального користування в місті Кузнецовськ перевізника ОСОБА_1.

Тобто за результатами проведеного конкурсу Позивач був визнаний переможцем на міських автобусних маршрутах загального користування в місті Кузнецовськ, що підтверджується протоколом засідання конкурсного комітету з визначення автомобільного перевізника з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в місті Кузнецовськ від 29 вересня 2015 року та згідно якого також вирішено укласти договір на перевезення пасажирів по міських маршрутах на один рік.

У відповідності до Закону України "Про автомобільний транспорт», інших нормативних актів, що регулюють процеси перевезення пасажирів на регулярних автобусних маршрутах та Протоколу засідання конкурсного комітету з організації та проведення конкурсів на перевезення пасажирів від 29.09.2015, виконавчим комітетом було підготовлено Договір про перевезення пасажирів автомобільним транспортом по міських маршрутах міста Кузнецовськ (далі - Договір) та направлено фізичній особі- підприємцю ОСОБА_1 для ознайомлення та підписання. Останній підписав Договір з врахуванням Протоколу розбіжностей від 20.10.2015 року стосовно пунктів 1.1., 3.1., 4.1., п. 2.1.5., 2.1.6., 2.2.12., 2.2.5. договору №194-10/15 від 20 жовтня 2015 року про перевезення пасажирів автомобільним транспортом по міських маршрутах міста Кузнецовськ та передав Відповідачу супровідним листом №20-1/10-15, який останній отримав 20.10.2015 року про що свідчить відмітка Відповідача на супровідному листі Позивача (а.с. 14).

Відповідач повернув Позивачу протокол розбіжностей до Договору №194-10/15 від 20 жовтня 2015 року про перевезення пасажирів автомобільним транспортом по міських маршрутах міста Кузнецовськ не підписаним.

Даний спір виник в силу того, що сторона договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на автобусному маршруті загального користування (перевізник, позивач у справі), одержавши викладений у формі єдиного документа проект договору, склала протокол розбіжностей та направила його другій стороні (замовник по договору, відповідач у справі), яка не погодилась з окремими розбіжностями.

Позивач являється суб'єктом господарювання в розумінні ст.ст.2, 55 Господарського кодексу України.

Відповідач являється виконавчим органом Кузнецовської міської ради, порядок його формування, організація діяльності та повноваження визначені Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Укладений сторонами за результатами конкурсу з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування договір за своєю правовою природою являється господарським договором про організацію перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулює спеціальний Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 року №2344-III (далі вживається скорочено - ЗУ "Про автомобільний транспорт").

Згідно зі ст.7 ЗУ "Про автомобільний транспорт" забезпечення організації пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах загального користування покладається на виконавчий орган Кузнецовської міської ради.

Згідно з ч.1 ст.31 ЗУ "Про автомобільний транспорт" відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов'язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під'їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.

Договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), укладається між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами (ст. 42 ЗУ "Про автомобільний транспорт").

Визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах ( ст.43 ЗУ "Про автомобільний транспорт").

Згідно ст.44 ЗУ "Про автомобільний транспорт" організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Договір з переможцем конкурсу (або дозвіл) органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування укладають (або надають) на термін від трьох до п'яти років.

Таким чином, договір про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування є обов'язковим. Оскільки ЗУ "Про автомобільний транспорт" не встановлює особливий порядок укладення, цього договору, то він укладається в порядку, визначеному Господарським кодексом України, зокрема, ст.ст.179-181.

Так, згідно зі ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі:

вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству;

примірного договору, рекомендованого органом управління суб'єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст;

типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови;

договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб'єктів, коли ці суб'єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Типовий договір про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування Кабінетом Міністрів України не затверджений.

Загальний порядок укладання господарських договорів регулює ст.181 ГК України, якою передбачено:

"1. Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

2. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

3. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

4. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

5. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

6. У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

7. Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

8. У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України".

З вищенаведених доказів вбачається, що за результатами проведеного конкурсу з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах, переможцю цього конкурсу на маршрутах м.Кузнецовськ, яким став позивач, відповідач направив проект договору №194-10/15 від 20.10.2015р., викладений як єдиний документ.

При розгляді проекту договору у позивача виникли заперечення щодо окремих їх умов, викладених у пунктах: 1.1., 3.1., 4.1., п. 2.1.5., 2.1.6., 2.2.12., 2.2.5. договору. Тому 20 жовтня 2015 року позивач склав по договору протокол розбіжностей, про що зробив застереження у договорі, та листом №20-1/10-15 надіслав відповідачу два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

20 жовтня 2015 року відповідач отримав Договір №194-10/15 з протоколом розбіжностей, що підтверджується відміткою відповідача на вищезазначеному листі позивача і що ним не заперечується, та надав позивачу відповідь, що повертає протокол розбіжностей не підписаним.

У встановлений ч.5 ст.181 ГК України двадцятиденний строк відповідач, як сторона, яка одержала протокол розбіжностей, неврегульовані розбіжності до суду не передала.

А відтак, на підставі п.7 ст.181 ГК України, пропозиції позивача вважаються прийнятими, і, відповідно, договір №194-10/15 від 20 жовтня 2015 року про перевезення пасажирів автомобільним транспортом по міських маршрутах міста Кузнецовськ слід вважати укладеним з протоколом розбіжностей позивача.

Доводи відповідача, наведені на спростування доводів позивача, суд вважає такими, що ґрунтуються на хибному тлумаченні положень законодавства, а саме: за вказаних обставин автоматично настають наслідки, передбачені ч.7 ст.181 ГК України, тобто пропозиції другої сторони вважаються прийнятими. Зазначена законодавча норма являється імперативною, отже факт прийняття пропозиції позивача з відповідними наслідками укладення договорів є таким, що відбувся. Законодавство не передбачає можливість зміни судом вказаної обставини, також не встановлює обставин, за яких можливі відновлення чи продовження цього строку; безпідставними є доводи про те, що встановлений двадцятиденний строк для розгляду протоколу розбіжностей не пропущений в силу того, що протокол розбіжностей до договору своєчасно повернуто позивачу, оскільки ст.181 ГК України встановлює обов"язок сторони, яка отримала протокол розбіжностей, передати неврегульовані розбіжності на вирішення суду, а не повертати їх стороні; доводи відповідача про те, що договір не є обов'язковим, отже за відсутності домовленості по всіх істотних умовах він є неукладеним, не відповідають вищенаведеним нормам ЗУ "Про автомобільний транспорт".

Статтею 83 Господарського процесуального кодексу України визначено права господарського суду щодо прийняття рішення. Зокрема, п.1 вказаної статті передбачено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право визнати недійсним повністю чи у певній частині пов"язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.

Як встановлено судом, на підставі ст. 181 ГК України, Договір №194-10/15 від 20 жовтня 2015 року про перевезення пасажирів автомобільним транспортом по міських маршрутах міста Кузнецовськ є укладеним з протоколом розбіжностей позивача.

Законодавство не передбачає можливість зміни судом вказаної обставини в разі коли якийсь пункт договору, в тому числі викладений в протоколі розбіжностей, суперечить законодавству.

При вирішення спору судом встановлено, що п. 2.1.5 Договору №194-10/15 від 20 жовтня 2015 року в запропонованій позивачем редакції, а саме: "Відповідно до ст.190 ГК України на маршруті діють вільні ціни", суперечить законодавству з огляду на наступне.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно ч.9 ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт» органи місцевого самоврядування формують мережу міських автобусних маршрутів загального користування і здійснюють у межах своїх повноважень контроль за дотриманням законодавства у сфері автомобільного транспорту на відповідній території. Відповідно до ст.7 вищезазначеного закону забезпечення організації пасажирських перевезень міських автобусних маршрутах загального користування покладається на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту.

Підпунктом 2 пункту а) ст. 28 Закону України "Про місцеве самоврядування" зазначено, що до відання виконавчих органів місцевих рад належать повноваження щодо встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої' води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

З огляду на зазначене, встановлення тарифів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом по міських маршрутах міста Кузнецовськ можливе лише шляхом ухвалення відповідного акту органу місцевого самоврядування, а саме - рішення виконавчого комітету (ст.59 Закону).

Крім того, відповідно до п.1 ст.190 ГК України вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які встановлено державні регульовані ціни.

Відповідно ж до п.1 ст. 191 цього ж Кодексу державні регульовані ціни запроваджуються Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень у встановленому законодавством порядку.

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст.215 цього ж Кодексу підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

На основі вищенаведеного, суд, на підставі п.1 ст.83 ГПК України, пункт 2.1.5 договору №194-10/15 від 20 жовтня 2015 року про перевезення пасажирів автомобільним транспортом по міських маршрутах міста Кузнецовськ в запропонованій позивачем редакції, а саме: "Відповідно до ст.190 ГК України на маршруті діють вільні ціни" визнає недійсним.

На підставі ст. 49 ГПК України на Відповідача покладаються судові витрати, так як спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись статями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Визнати укладеним Виконавчим комітетом Кузнецовської міської ради Рівненської області та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 договір №194-10/15 від 20 жовтня 2015 року про перевезення пасажирів автомобільним транспортом по міських маршрутах міста Кузнецовськ в редакції ФОП ОСОБА_1, а саме з урахуванням пунктів 1.1., 2.1.6., 2.2.5, 2.2.12., 3.1., 4.1., викладених у протоколі розбіжностей від 20.10.2015 року.

3. Визнати недійсним п. 2.1.5 договору №194-10/15 від 20 жовтня 2015 року про перевезення пасажирів автомобільним транспортом по міських маршрутах міста Кузнецовськ, укладеного між Виконавчим комітетом Кузнецовської міської ради Рівненської області та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1.

4. Стягнути з Виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області (34400, майдан Незалежності, 1 м.Кузнецовськ, Рівненської області, ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, п.н. НОМЕР_1) 1218 грн. 00 коп. судового збору.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 22 лютого 2015 року.

Суддя Марач В.В.