ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 лютого 2016 року Справа № 3/91

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді суддівКролевець О.А., Євсікова О.О., Попікової О.В.,
розглянувши заяву Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція"
про визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу №3/91 від 03.10.2001 Вищого арбітражного суду України
у справі№3/91 Вищого арбітражного суду України
за позовомпрокурора Залізничного району м. Києва в інтересах Державного комітету України у справах містобудування та архітектури, Державного НДІБК
доВиробничого об'єднання "Запорізька АЕС"
простягнення 183610 грн.

в с т а н о в и в :

До Вищого господарського суду України надійшла заява Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" №28-24/3470 від 08.02.2016 про визнання наказу Вищого арбітражного суду України від 03.10.2001 у справі №3/91 таким, що не підлягає виконанню. Вказана заява мотивована посиланням на обставини погашення відповідної заборгованості заявника перед ДП "Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій".

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Згідно з архівною довідкою Вищого господарського суду України від 17.02.2016 №08.02-23/25/16 справа Вищого арбітражного суду України №3/91 (1998р.) за позовом прокурора Залізничного району м. Києва в інтересах Державного комітету України у справах містобудування та архітектури, Державного науково-дослідного інституту будівельних конструкцій до Виробничого об'єднання "Запорізька АЕС" про стягнення 183610 грн. знищена відповідно до акту про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, від 19.03.2012 №03.14.02.01-11/1; процесуальні документи вилучено зі справи для безстрокового зберігання відповідно до наказу Вищого арбітражного суду України від 21.03.1997 №8.

Рішенням Вищого арбітражного суду України від 26.11.1998 у справі №3/91 стягнуто з Виробничого об'єднання "Запорізька АЕС": на користь Державного науково-дослідного інституту будівельних конструкцій 183610 грн. основної заборгованості, а на користь державного бюджету України - 9180 грн. державного мита.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 03.10.2001 змінено порядок та спосіб виконання вказаного рішення шляхом звернення стягнення на балансове майно відокремленого підрозділу НАЕК "Енергоатом" Запорізької АЕС у сумі 183610 грн., яке знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Енергодар, а також у третіх осіб, на користь Державного науково-дослідного інституту будівельних конструкцій. На виконання названої ухвали видано наказ від 03.10.2001 №3/91.

Вказане вище рішення винесено на підставі ст.ст. 49, 82-85 Арбітражного процесуального кодексу України, який у ст. 14 передбачав розгляд Вищим арбітражним судом України справ у відповідних категоріях спорів, а також прийняття ним до свого провадження будь-якої справи в межах підвідомчості справ арбітражним судам України.

Однак Законом України від 21.06.2001 №2538-ІІІ внесено зміни до Закону України "Про арбітражний суд", назву якого змінено на Закон України "Про господарські суди", та у п.п. 2, 7 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" передбачено, що арбітражні суди Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя набувають статусу місцевих господарських судів і продовжують здійснювати судочинство зі справ, віднесених до їх підсудності Господарським процесуальним кодексом України; а Вищий арбітражний суд України набуває статусу Вищого господарського суду України як вищого спеціалізованого суду і касаційної інстанції, а також здійснює інші повноваження, надані йому цим та іншими законами України.

Також Законом України від 21.06.2001 №2539-III змінено назву Арбітражного процесуального кодексу України на Господарський процесуальний кодекс України, статтю 14 виключено, а у ст. 13 передбачено, що усі справи, підвідомчі господарським судам розглядають у першій інстанції місцеві господарські суди. Разом з тим розділом ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" названого Закону в п.п. 2, 3 передбачено, що справи, віднесені до підсудності місцевих господарських судів, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, розглядаються місцевими господарськими судами, у першій інстанції відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, справи, віднесені цим Законом до підсудності місцевих господарських судів, провадження у яких порушено Вищим арбітражним судом України до набрання чинності цим Законом, передаються на розгляд відповідному місцевому господарському суду з урахуванням положень Господарського процесуального кодексу України для розгляду справ у першій інстанції.

На момент подання заяви №28-24/3470 від 08.02.2016 відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 31 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" Вищий господарський суд України як вищий спеціалізований суд також є судом касаційної інстанції та згідно з положеннями ст. 1117 ГПК України не наділений правом досліджувати та надавати оцінку доказам, встановлювати обставини, у тому числі щодо виконання судового рішення у справі тощо. Натомість вказані права надані, зокрема, судам першої інстанції, якими є місцеві господарські суди (ч. 2 ст. 82, п. 3 ч. 1 ст. 84 ГПК України, ч. 1 ст. 22 Закону України "Про судоустрій та статус суддів").

Викладені обставини унеможливлюють розгляд вказаної заяви Вищим господарським судом України, вона підлягає розгляду відповідним місцевим господарським судом, до підсудності якого віднесена справа на даний момент.

Загальні правила територіальної підсудності справ господарським судам визначені у ст. 15 ГПК України, згідно з ч. 2 якої справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Водночас відповідно до ч. 4 ст. 15 ГПК України якщо юридичну особу представляє уповноважений нею відособлений підрозділ, територіальна підсудність спору визначається з урахуванням частин першої - третьої цієї статті залежно від місцезнаходження відособленого підрозділу.

У силу ч. 4 ст. 28 ГПК України повноваження сторони або третьої особи від імені юридичної особи може здійснювати її відособлений підрозділ, якщо таке право йому надано установчими або іншими документами.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 20.2 постанови від 24.10.2011 за №10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" роз'яснив, що, оскільки відособлений підрозділ юридичної особи діє у межах наданих йому повноважень, то подання позову за місцем знаходження цього підрозділу правомірне лише тоді, коли спір випливає саме з його діяльності. У разі відсутності у відособленого підрозділу відповідних повноважень та/або коли спір не пов'язаний з діяльністю цього підрозділу, позовні матеріали або справа надсилаються за підсудністю до господарського суду за місцем знаходження юридичної особи.

Оскільки у Вищого господарського суду України відсутні відомості про наявність у відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" права здійснювати повноваження сторони у господарському процесі від імені Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", зокрема, положення про вказаний відокремлений підрозділ, відповідну заяву з метою дотримання вимог ст.ст. 55, 124 Конституції України слід передати до Господарського суду міста Києва за місцезнаходженням Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".

Керуючись ст.ст. 15, 86, 108, 1117, 117 ГПК України, Вищий господарський суд України

у х в а л и в :

Заяву Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" №28-24/3470 від 08.02.2016 про визнання наказу №3/91 від 03.10.2001 таким, що не підлягає виконанню, передати для розгляду до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.Кролевець

Судді О.Євсіков

О.Попікова