КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2016 р. Справа№ 910/31257/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Дикунської С.Я.

Алданової С.О.

за участю представників:

Від позивача: Власик В.В. - представник за довіреністю.

Від відповідача: Борзенкова Ю.М. - представник за довіреністю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія"

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 19.01.2016 року

у справі № 910/31257/15 (суддя: М.М. Якименко)

за заявою Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-

страхова компанія"

до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія

"Альфа-Гарант"

про вжиття запобіжних заходів.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року Приватне акціонерне товариство "Українська охоронно-страхова компанія" звернулося до Господарського суду м. Києва з заявою про про вжиття запобіжних заходів до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-гарант" у вигляді витребування у Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" доказів отримання страхового відшкодування у порядку регресу за договорами, які були перестраховані в АТ "УОСК", а саме: №91/01- 017/022 від 15.02.2005; № 91-017/06-04 від 27.12.2005; №91-017/07-04 від 29.12.2006 та в якій сумі від винної особи (страхової компанії, яка зарахувала відповідальність даної особи) у вигляді письмових пояснень.

Обґрунтовуючи вказану заяву Приватне акціонерне товариство "Українська охоронно-страхова компанія" посилається на те, що у зв'язку з ненаданням інформації Товариством з додатковою відповідальністю страхова компанія "Альфа-Гарант" про фактичний стан регресної роботи за договором №91/01-017/022 від 15.02.2005 року про співробітництво в галузі факультативного перестрахування та ретроцесії та договором №91-017/07-04 від 29.12.2006 року облігаторного пропорційного перестрахування наземних транспортних засобів на засаді ексценденту сум, Приватне акціонерне товариство "Українська охоронно-страхова компанія" немає можливості вирахувати належну йому частину грошових коштів для об'єктивного формулювання позовних вимог щодо зобов'язання їх перерахування.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.01.2016 року у задоволені заяви про вжиття запобіжних заходів відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду, Приватне акціонерне товариство "Українська охоронно-страхова компанія" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нову, якою заяву про про вжиття запобіжних заходів до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-гарант" задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на ті самі доводи, що й у заяві про вжиття запобіжних заходів.

Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" надано відзив на апеляційну скаргу, в якому воно проти її вимог заперечує та просить суд залишити її без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та відзиву, дослідивши зібрані у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія вважає, що апеляційна скарга є не обґрунтованою та задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду, місцевий господарський суд відмовляючи у задоволені заяви про вжиття запобіжних заходів зазначив, що заявником не надано суду доказів в підтвердження порушення його прав з боку Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" за укладеним договором про співробітництво в галузі факультативного перестрахування та ретроцесії № 91/01-017/022 від 15.02.2005 року, договору облігаторного пропорційного перестрахування наземних транспортних засобів на засаді ексцеденту сум №91-017/06-04 від 27.12.2005 року, договору облігаторного пропорційного перестрахування наземних транспортних засобів на засаді ексцеденту сум № 91-017/07-04 від 29.12.2006 року.

За приписами ст.43-1 ГПК України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття запобіжних заходів до подання позову.

Відповідно до ст. 43-2 ГПК України запобіжні заходи включають:

1) витребування доказів;

2) огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав;

3) накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

Пунктом 4 інформаційного листа Вищого господарського суду від 20.04.2007 року № 01-8/251 "Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів" визначено, що Заявник повинен обґрунтувати підстави для вжиття запобіжних заходів поданням відповідних доказів з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, у тому числі доказів наявності у нього права вимоги (відомості про реєстрацію права, контракт тощо).

Обґрунтовуючи заяву про вжиття запобіжних заходів заявник зазначив, що 15.02.2005 року між ним та Товариством з додатковою відповідальністю страхова компанія "Альфа-Гарант" було укладено Договір №91/01-017/022 про співробітництво в галузі факультативного перестрахування та ретроцесії, за умовами п.п. 3.1.9. п. 3.1. Договору якого Перестрахувальник зобов'язується: виплатити Перестраховику відповідно його долі в оплаті збитку частину коштів, отриманих у порядку регресу або в результаті реалізації майна, повернутого або переданого Перестрахувальнику після виплати страхового відшкодування, протягом 20 (двадцяти) робочих днів після одержання цих коштів Перестрахувальником, якщо інше не обумовлено Договором страхування.

В подальшому між заявником та Товариством з додатковою відповідальністю страхова компанія "Альфа-Гарант" було укладено ще один Договір від 27.12.2005 року №91-017/06-04 облігаторного пропорційного перестрахування наземних транспортних засобів на засаді ексценденту сумм, за умовами п.п. 3.2.10. п.3.2. якого Перестрахувальник зобов'язаний: сплатити Перестраховику частину грошових коштів, яка відповідає частці відповідальності Перестраховика по врегульованому збитку, отриманих в порядку регресу або реалізації поверненого майна не пізніше З (трьох) місяців з дати отримання таких коштів на поточний рахунок Перестрахувальника.

Крім цього, 29.12.2006 року між заявником та Товариством з додатковою відповідальністю страхова компанія "Альфа-Гарант" було укладено Договір №91-017/07-04 облігаторного пропорційного перестрахування наземних транспортних засобів на засаді ексценденту сумм, підпунктом 3.2.10. п.3.2. якого визначились, що Перестрахувальник зобов'язаний: сплатити Перестраховику частину грошових коштів, яка відповідає частці відповідальності Перестраховика по врегульованому збитку, отриманих в порядку регресу або реалізації поверненого майна не пізніше З (трьох) місяців з дати отримання таких коштів на поточний рахунок Перестрахувальника.

Заявник зазначає , що 28.05.2015 року він направив на адресу Товариством з додатковою відповідальністю страхова компанія "Альфа-Гарант" листа з додатками за вихідним номером РЕ 84 в якому просило повідомити про фактичний стан регресної роботи за договорами, які були перестраховані Приватним акціонерним товариством "Українська охоронно-страхова компанія", за якими Товариством з додатковою відповідальністю страхова компанія "Альфа-Гарант" отримало страхове відшкодування та в разі отримання останнім коштів в порядку регресу або в результаті реалізації майна, сплатити належну Заявнику частину коштів.

23.07.2015 року Приватне акціонерне товариство "Українська охоронно-страхова компанія" отримало від Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія "Альфа-Гарант" листа за вхідним номером 8055 в якому відсутня інформація про фактичний стан регресної роботи за договорами, які були перестраховані Приватним акціонерним товариством "Українська охоронно-страхова компанія", за якими Товариством з додатковою відповідальністю страхова компанія "Альфа-Гарант" отримало страхове відшкодування.

У відповідності до Договору №91-017/06-04 облігаторного пропорційного перестрахування наземних транспортних засобів на засаді ексценденту сум та рахунків бордеро збитків за лютий 2006 року - вересень 2008 рокудо нього, AT "УОСК" сплатило 523 195,08 грн. часток страхових відшкодувань.

Однак, у зв'язку з ненаданням інформації Товариством з додатковою відповідальністю страхова компанія "Альфа-Гарант" про фактичний стан регресної роботи за вищевказаними договорами, Приватне акціонерне товариство "Українська охоронно-страхова компанія" немає можливості вирахувати належну йому частину грошових коштів для об'єктивного формулювання позовних вимог щодо зобов'язання їх перерахування.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" передбачено, що до страховика у межах фактичної виплати, переходить право вимоги, яке потерпілий Страхувальник мав до особи, відповідальної за нанесення шкоди.

Встановлено, що договорами перестрахування на які посилається представник заявника, передбачено що Перестрахувальник зобов'язаний сплатити Перестраховику частину грошових коштів, яка відповідає частці відповідальності Перестраховика по врегульованому збитку, отриманих в порядку регресу або реалізації поверненого майна.

Матеріали справи свідчать про те, що в підтвердження своїх доводів заявник надав суду лише копії вищезазначених договорів перестрахування та копії рахунків бордеро збитків з лютого 2006 року по вересень 2008 року та не надав доказів наявності у Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія "Альфа-Гарант" права зворотної вимоги (субрагація), по вказаних в рахунках борберо-збитків, договорах страхування, оскільки, виплата страхового відшкодування за окремим договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, який підпадає під дію цього Договору, здійснюється в наслідок настання різних страхових випадків, які можуть передбачати або не передбачати переходу права зворотної вимоги.

Враховуючи те, що заявником не надано доказів на підтвердження обставин викладених в заяві та того, що подача потрібних для нього доказів та пояснень Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія "Альфа- Гарант", стане згодом неможливою або утрудненою, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що у задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів слід відмовити.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст.34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводами апеляційної скарги не спростовані встановлені вище обставини.

Враховуючи встановлене, судова колегія вважає, що місцевим господарським судом повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи та надано їм належну правову оцінку, ухвала місцевого господарського суду, якою у задоволені заяви Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" про вжиття запобіжних заходів відмовлено відповідає чинному законодавству та матеріалам справи; колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 103, 105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" на ухвалу м. Києва від 19.01.2016 року про повернення заяви без розгляду у справі № 910/31257/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 19.01.2016 року про повернення заяви без розгляду у справі № 910/31257/15 - без змін.

3. Матеріали справи № 910/31257/15 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Н.М. Коршун

Судді С.Я. Дикунська

С.О. Алданова