донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

24.02.2016 справа № 905/2946/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:ОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_4 за дов. № 57 від 26.10.2015,
від відповідача:не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_4", м. Маріуполь Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від02.12.2015
по справі№905/2946/15 (ОСОБА_5)
за позовомТовариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Промімпекс", м. Київ,
доПублічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_5", м. Маріуполь Донецької області,
простягнення 360 078, 89 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Промімпекс» (далі ТОВ «Компанія «Промімпекс»), м. Київ, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_5» (далі ПАТ «ММК ім. Ілліча»), м. Маріуполь Донецької області, про стягнення основного боргу в розмірі 100 000, 00 грн., пені в сумі 37 232, 62 грн., 3 % річних у розмірі 11 103, 58 грн. та інфляційних втрат у сумі 211 742, 42 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 02.12.2015 у справі № 905/2946/15 позов задоволено.

Відповідач, не погодившись з прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та припинити провадження у справі. Зокрема, апелянт посилається на те, що місцевий господарський суд невірно застосував норми як матеріального, так і процесуального права. Заявник апеляційної скарги зазначає, що спірний договір, укладений між сторонами, містить третейське застереження, на підставі якого відповідач до початку розгляду справи по суті заявив клопотання про припинення провадження у справі. Проте, суд першої інстанції залишив зазначене клопотання без задоволення та розглянув справу по суті попри заперечення відповідача.

Позивач у наданому відзиві на апеляційну скаргу вважає, що суд обґрунтовано відхилив клопотання відповідача про припинення провадження у справі та не вбачає підстав для скасування прийнятого рішення.

Представник позивача у судовому засіданні просить апеляційну скаргу залишити без задоволення з підстав, викладених у відзиві.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому судова колегія вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу за його відсутності.

Позивач у судовому засіданні також зазначив, що у рішенні господарського суду Донецької області та інших процесуальних документах суду першої інстанції помилково вказано найменування позивача "Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-технічний центр "Компанія "Промімпекс" замість "Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Промімпекс".

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст. 101 ГПК України та на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені у скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм як матеріального, так і процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В :

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Промімпекс» та ПАТ «ММК ім. Ілліча» був укладений договір поставки № 342 (далі Договір), відповідно до якого Постачальник зобовязується передати, а Покупець прийняти та оплатити матеріали, товари на умовах, передбачених цим Договором (а. с. 12-18).

Відповідно до п. 9.2 Договору у разі, якщо спори та суперечності, які виникли у звязку з цим Договором або щодо його укладання, зміни, порушення, розірвання, недійсності не будуть врегульовані шляхом переговорів, їх вирішення здійснюється відповідно до матеріального права України таким чином: спори, майнові вимоги за якими перевищують еквівалент 10 000 доларів США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на дату виникнення вимоги) за основною сумою зобовязання вирішуються у господарських судах України (відповідно до чинного законодавства України); спори, майнові вимоги за якими не перевищують еквівалент 10 000 доларів США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на дату виникнення вимоги) за основною сумою зобовязання вирішуються у Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації «Регіональна правова група» (відповідно до регламенту цього суду), рішення якого є остаточним і обовязковим для Сторін і підлягає виконанню Сторонами у строки, які зазначені у рішенні суду.

Закінчення строку дії цього договору не призводить до припинення викладеної у цьому договорі угоди Сторін щодо порядку вирішення спорів.

У листопаді 2015 року ТОВ «Компанія «Промімпекс» звернулось до господарського суду Донецької області для стягнення заборгованості за спірним Договором у розмірі 100 000, 00 грн., пені у сумі 37 232 62 грн., 3 % річних у розмірі 11 103, 85 грн. та інфляційних втрат у сумі 211 742, 42 грн.

25.11.2015, тобто до початку розгляду справи по суті, до канцелярії господарського суду Донецької області від відповідача надійшло клопотання про припинення провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки на підставі третейського застереження, викладеного у п. 9.2 Договору, ПАТ «ММК ім. Ілліча» наполягає на вирішенні спору третейським судом.

Відхиливши зазначене клопотання, суд першої інстанції розглянув справу по суті.

Позивач вважає, що місцевий господарський суд правомірно відмовив у задоволенні клопотання, оскільки 3% річних та інфляційні втрати входять до складу зобовязання, а тому визначати валютний еквівалент основного зобовязання слід із суми 322 846, 27 грн., а не 100 000, 00 грн., як просить відповідач.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобовязання.

Проте, колегія суддів зазначає, що, хоча 3 % річних та інфляційні втрати входять до складу грошового зобовязання, за своєю правовою природою вони є зобовязанням додатковим, тобто похідним від основного зобовязання за договором.

На момент звернення ТОВ «Компанія «Промімпекс» з позовом до місцевого господарського суду валютний еквівалент вимоги за основною сумою зобовязання, згідно з встановленим НБУ курсом гривні до іноземних валют, становить 4 344, 95 доларів США.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами відповідача і вважає, що відповідно до п. 9.2 Договору спір може вирішуватись у третейському суді, оскільки валютний еквівалент майнової вимоги розраховується саме із суми основного зобовязання і становить менше 10 000 доларів США.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про третейські суди» третейською угодою є угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом; юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законодавством. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього закону.

Згідно ч. ч. 1, 4, 9 ст. 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена, зокрема, шляхом обміну листами. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Отримання додаткової письмової згоди сторін за наявності третейської угоди в договорі Закон України «Про третейські суди» не передбачає.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ГПК України підвідомчий господарським судам спір може бути передано сторонами на вирішення третейського суду (арбітражу), крім спорів про визнання недійсними актів, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб, та спорів у справах, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

При цьому, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду.

Відповідно до розяснень, наведених у п. 4.2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18, провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК, якщо при розгляді справи буде встановлено, що наявна письмова угода сторін про передачу спору на вирішення третейського суду (п. 5 ч. 1 ст. 80 ГПК України). Таку угоду сторони вправі укласти як до, так і після порушення провадження у справі. Якщо відповідач з посиланням на згадану угоду, яка є чинною, не визнавалася недійсною і може бути виконана, наполягає на вирішенні спору саме третейським судом, господарський суд має припинити провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Господарський суд, до якого подано позов, з питання, що є предметом третейської угоди, повинен припинити провадження у справі, якщо відповідач з посиланням на згадану угоду, яка є чинною, не визнавалася недійсною і може бути виконана, наполягає на вирішенні спору саме третейським судом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення у справі, не надав належної правової оцінки доводам, викладеним у клопотанні відповідача, та дійшов помилкового висновку про його відхилення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «ММК ім. Ілліча» підлягає задоволенню, рішення господарського суду Донецької області від 02.12.2015 у справі № 905/2946/15 підлягає скасуванню, а провадження припиненню на підставі п. 5 ч. 1 ст. 80 ГПК України з мотивів, викладених вище.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_5», м. Маріуполь Донецької області, на рішення господарського суду Донецької області від 02.12.2015 у справі № 905/2946/15 задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 02.12.2015 у справі № 905/2946/15 скасувати.

Провадження у справі № 905/2946/15 припинити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Промімпекс» (01015, м. Київ, вул. Цитадельна, 6/8, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_5» (87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченка, 1, ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 5 942, 00 грн.

Господарському суду Донецької області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Скакун

Судді: Т.М. Колядко

ОСОБА_3