КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2016 р. Справа№ 910/26002/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Корсакової Г.В.

Станіка С.Р.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Акімова А.В.,

від третьої особи 1: Костюк О.М.,

від третьої особи 2: Костюк О.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду м. Києва від 24.11.2015р. у справі № 910/26002/15 (суддя Морозов С.М.)

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Комунального підприємства "Київський метрополітен"

треті особи Київська міська рада, Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про виселення та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до місцевого господарського суду з позовом до Відповідача про визнання продовженим (пролонгованим) договору про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду №213-У(Ор)-11 від 15.10.2011р. на термін до 10.10.2017р.

Рішенням господарського суду міста Києва №910/26002/15 від 24.11.2015р. у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Рішення мотивовано тим, що будь-яке документальне підтвердження факту направлення заяви (волевиявлення) однієї із сторін про припинення цього договору на адресу контрагента припиняє договір оренди, без урахування того, чи отримано іншою стороною цю заяву, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено обов'язку орендодавців доводити факт отримання орендарями листів (заяв, повідомлень тощо) про припинення дії договорів оренди або ж пересвідчуватися в тому, чи отримував орендар повідомлення (заяви тощо) про припинення дії договору, які надсилаються, зокрема в порядку ч.2 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", а передбачений лише обов'язок довести факт належного направлення такого повідомлення-заяви орендарю, яке буде свідчити про відсутність волевиявлення на продовження орендних правовідносин.

В даному випадку, орендодавець висловив заперечення щодо продовження терміну дії договору на новий термін, шляхом направлення на адресу Позивача повідомлення №20 від 17.10.2014р., копія якого наявна в матеріалах справи. Оскільки орендодавець заперечив проти продовження терміну дії договору, про що повідомив орендаря у встановлені законом строки, а також враховуючи, що рішення про продовження строку дії спірного договору Київрадою не приймалось, договір про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва №213-У(Ор)-11 від 15.10.2011р. припинив свою дію 13.10.2014р., у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого суду та задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Відповідач, який відповідно до умов спірного договору оренди при його укладенні був визначений стороною - орендодавцем, на дату закінчення строку дії договору оренди не був уповноважений приймати рішення про передачу або відмову у передачі в оренду комунального майна, продовження або відмову у продовженні строку дії договору оренди цього майна, про що Відповідач зазначив у листі №20 від 17.10.2014р. на адресу Позивача про відмову і небажання продовжувати на наступний термін строк дії договору оренди. А тому лист Відповідача від 17.10.2014р. не є доказом волевиявлення уповноваженої особи з розпорядження об'єктом оренди за договором оренди щодо заперечення проти продовження користування Позивачем орендованим майном.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.12.2015р. прийнято апеляційну скаргу у справі №910/26002/15 до провадження колегією суддів, розгляд скарги призначено на 02.02.2016р.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2016р. апеляційну скаргу у справі №910/26002/15 передано на розгляд колегії суддів у складі Власова Ю.Л. (головуючого), Корсакової Г.В., Станіка С.Р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2016р. прийнято апеляційну скаргу у справі до провадження визначеним складом суду та призначено до розгляду на 02.02.2016р.

02.02.2016р. Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити рішення господарського суду міста Києва без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2016р. апеляційну скаргу у справі №910/26002/15 відкладено розгляд скарги на 16.02.2016р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Відповідача та Третіх осіб, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

15.10.2011р. між Відповідачем та Позивачем був укладений договір про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду №213-У(Ор)-11, відповідно до якого Позивач на підставі рішення Київради від 28.12.2010р. №517/5329 передав, а Відповідач прийняв в оренду нерухоме майно (частину переходу, визначену відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) Відповідача), за адресою: АДРЕСА_1, для торгівлі непродовольчими товарами.

Відповідно до п.2.1. договору об'єктом оренди є частина переходу, визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) Відповідача, загальною площею 15,3 кв.м., згідно з викопіюванням Схем тимчасового розташування МАФ, що складає невід'ємну частину цього договору.

Відповідно до п.9.1. договору він вступає в силу з моменту підписання його сторонами і відповідно до рішення Київради від 28.12.2010р. №517/5329 діє з 15.10.2011р. до 13.10.2014р. (2 роки 364 дні).

Згідно з п.9.3. договору сторони погодили, що після закінчення строку дії цього договору його дія може бути продовжена на підставі рішення Київради.

Відповідно до акту приймання-передачі майна в оренду від 01.11.2011р. Відповідач передав, а Позивач прийняв частину АДРЕСА_1, визначену тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками), загальною площею 15,3 кв. м.

04.09.2014р. Позивач направив лист №105 Третій особі 2, який остання отримала 04.09.2014р., з проханням продовжити договір оренди частини АДРЕСА_1, загальною площею 15,3 кв. м. терміном на 2 роки 364 дні.

17.10.2014р. Відповідач направив Позивачеві лист-повідомлення №20, в якому повідомив що договір не буде продовжуватись на новий термін та просив звільнити об'єкт оренди до 12.11.2014р. Позивачем лист-повідомлення був отриманий 27.10.2014р.

30.10.2014р. Позивач звернувся до Відповідача з листом, в якому просив надати всі необхідні документи для продовження договору оренди.

10.06.2015р. Відповідач звернувся до Позивача з листом, в якому просив звільнити об'єкти оренди від своїх тимчасових огороджуючих конструкцій, розміщених в переходах станції метро та повернути за актами приймання-передачі Відповідачу.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.284 Господарського кодексу України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно з ст.287 Господарського кодексу України орендодавцями щодо державного та комунального майна є державні (комунальні) підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції Закону України станом на час виникнення спору) термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно з ч.2 ст.26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції Закону України станом на час виникнення спору) договір оренди припиняється у разі закінчення строку на який його укладено.

Як встановлено судом орендоване нерухоме майно, площею 15,3 кв. м. належить до комунальної власності, орендодавцем даного майна є Відповідач. Договір оренди укладено строком до 13.10.2014р. Під час розгляду справи місцевим судом правильно встановлено, що листом від 17.10.2014р. №20 Відповідач повідомив Позивача, що термін на який укладений договір оренди закінчується 13.10.2014р., у зв'язку з чим Відповідач просив Позивача звільнити орендоване приміщення не пізніше 12.11.2014р. Факт отримання даного листа Позивачем підтверджується поштовим повідомленням.

За таких обставин, висновок місцевого суду, що відповідно до ч.2 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Відповідач своєчасно повідомив Позивача про небажання продовжувати договір оренди на той же строк і на тих же умовах відповідає фактичним обставинам справи. Також, місцевий суд правильно зазначив, що у п.9.3. укладеного договору сторони домовились, що дія цього договору може бути продовжена на підставі рішення Київради. В той же час, станом на день вирішення спору Київською міською радою не приймалися рішення щодо продовження дії даного договору.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду м. Києва від 24.11.2015р. у справі №910/26002/15 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду м. Києва від 24.11.2015р. у справі №910/26002/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 22.02.2016р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді Г.В. Корсакова

С.Р. Станік