РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2016Справа №910/32294/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІВЕРС МЕДІА КОРПОРЕЙШН»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Едіпресс Україна»

про стягнення компенсації

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: Ясінська Н.В.;

від відповідача: Доброгорська М.Е.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІВЕРС МЕДІА КОРПОРЕЙШН» (далі-позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Едіпресс Україна» (далі-відповідач) про стягнення компенсації за порушення майнових авторських та суміжних прав у розмірі 68 900, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неправомірним використанням відповідачем музичного твору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2015 порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 21.01.2016 за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

19.01.2016 через загальний відділ діловодства суду представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Едіпресс Україна» з метою правомірного використання музичного твору під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» під час концерту «VIVА! Самые красивые 2012» вчинив всі дії, необхідні для такого використання, а саме, звернувся до автора твору, а потім до вказаного автором правовласника, підписав договір на отримання необхідних прав та виплатив обумовлену винагороду правовласнику.

Таким чином, на момент проведення концерту відповідач не знав і не міг знати про належність прав на твір іншій особі.

У судовому засіданні 21.01.2016 оголошувалась перерва до 18.02.2016 у порядку ст. 77 ГПК України.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 18.02.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

09.03.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юніверс Медіа Груп" та ОСОБА_5 (далі-правовласник) укладено договір про передачу авторських та суміжних прав №01-09/03/2011, умовами якого передбачено, що правовласник на термін та в межах території передає позивачу права на твори, виконання і фонограми, перелік яких затверджується сторонами у відповідних додатках до даного договору, а позивач приймає права і зобов'язується виплачувати правовласнику винагороду.

Термін дії вказаного договору визначено до 31.12.2013 (п. 6.1. договору).

Пунктом 1 додатку №2 до договору №01-09/03/2011 визначено, що правовласник передає позивачу виключні майнові авторські права на нижче вказані твори, а також виключні майнові суміжні права на їх виконання та фонограми: твори «ІНФОРМАЦІЯ_2», автор та виконавець ОСОБА_5, «ІНФОРМАЦІЯ_3», автор та виконавець ОСОБА_5, «ІНФОРМАЦІЯ_1» автор та виконавець ОСОБА_5.

Таким чином, позивач, на підставі договору про передачу авторських та суміжних прав №01-09/03/2011 від 09.03.2011 набув виключні майнові авторські права на використання та збір винагороди щодо наступних творів: «ІНФОРМАЦІЯ_2», автор та виконавець ОСОБА_5, «ІНФОРМАЦІЯ_3», автор та виконавець ОСОБА_5, «ІНФОРМАЦІЯ_1» автор та виконавець ОСОБА_5.

Так, 09.04.2015 Товариством з обмеженою відповідальністю "Юніверс Медіа Груп" виявлено факт позадоговірного використання Товариством з обмеженою відповідальністю «Едіпресс Україна» виключних майнових прав на музичний твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» (автор та виконавець ОСОБА_5) під час концерту, присвяченому проведенню номінації «VIVА! САМЫЕ КРАСИВЫЕ 2012».

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніверс Медіа Груп" звернулося до відповідача листом від 09.04.2015 № 09/04-01, в якому повідомило, що станом на 02.03.2013 виключні авторські та суміжні права на музичний твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Юніверс Медіа Груп", останній не надавав відповідачу прав на використання твору «ІНФОРМАЦІЯ_1», шляхом укладення будь-яких договорів про передачу невиключних майнових авторських та суміжних прав, у зв'язку з чим порушено права Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніверс Медіа Груп".

Листом від 16.04.2015 № 730-04/15L відповідач надав відповідь на вище зазначений лист Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніверс Медіа Груп", в якому повідомило останнього, що відповідачем було врегульовано питання використання авторських та суміжних прав на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» із правовласником, вказаним безпосередньо представником автора музики та тексу ОСОБА_5, а саме з Товариством з обмеженою відповідальністю "МУН РЕКОРДС".

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніверс Медіа Груп" листом від 23.04.2015 № 23/04-01 повторно звернулося до відповідача, повідомивши, що рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 02.12.2014 у справі № 760/18808/14 визнано Договір про передачу авторських та суміжних прав №10/27-04-12 від 27.04.2012 року недійсним з моменту його укладення в частині передачі виключних майнових авторських та виключних майнових суміжних прав на наступні твори, їх виконання та фонограми, зокрема твір під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_1» автор та виконавець ОСОБА_5.

Відповідач листом від 27.04.2015 № 732-04/15L надав відповідь на лист Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніверс Медіа Груп", зазначивши, що договір між Товариством з обмеженою відповідальністю «Едіпресс Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю "МУН РЕКОРДС" не визнано недійсним, а зобов'язання сторін по цьому договору виконані.

Так, 07.07.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юніверс Медіа Груп" (далі - цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юніверс Медіа Корпорейшн" (далі - цесіонарій) укладено договір відступлення права вимоги № 07/07/15, умовами якого передбачено, що у порядку та на умовах, визначених даним договором, цедент відступає цесіонарію, а цесіонарій набуває право вимоги щодо отримання роялті та/або стягнення грошової компенсації за порушення виключних майнових авторських та суміжних прав тощо на музичний твір «ІНФОРМАЦІЯ_1», незаконно використаний Товариством з обмеженою відповідальністю «Едіпресс Україна» в концерті, присвяченому проведенню номінації «VIVА! САМЫЕ КРАСИВЫЕ 2012» 02.03.2013.

Відповідно до п. 1.4. договору, у порядку та на умовах, визначених даним договором, цедент відступає цесіонарію, а цесіонарій набуває право вимоги щодо сплати роялті та/або стягнення грошової компенсації з будь-яких осіб, в тому числі за порушення виключних майнових авторських та суміжних прав тощо на музичні твори «ІНФОРМАЦІЯ_4», автор музики ОСОБА_5, ОСОБА_6, автор тексту ОСОБА_5, «ІНФОРМАЦІЯ_2», автор та виконавець ОСОБА_5, «ІНФОРМАЦІЯ_3», автор та виконавець ОСОБА_5, «ІНФОРМАЦІЯ_1» автор та виконавець ОСОБА_5. За період з 09.03.2011 до 31.12.2013 включно.

Даний договір вважається укладеним з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення відповідними печатками і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даним договором (п. 9.1. договору).

Згідно ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За приписами ст. 513 Цивільного кодексу України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 516 Цивільного кодексу України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тож, на підставі договору відступлення права вимоги № 07/07/15 від 07.07.2015, до позивача перейшло право вимоги до відповідача, щодо стягнення компенсації за незаконне використання Товариством з обмеженою відповідальністю «Едіпресс Україна» виключних майнових прав на музичний твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» (автор та виконавець ОСОБА_5) під час концерту, присвяченому проведенню номінації «VIVА! САМЫЕ КРАСИВЫЕ 2012».

05.11.2015 позивач звернувся до відповідача з претензією від 05.11.2015 № 01-05/11/15П, в якій повідомив, що у зв'язку з використанням відповідачем музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» без дозволу правовласника та без сплати авторської винагороди, чим порушено авторські права, передбачені вимогами п. «а», статті 50 Закону України "Про авторське право і суміжні права", просить відповідача протягом тридцяти календарних днів з моменту отримання даної претензії виплатити суму компенсації у розмірі 68 000, 00 грн., шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача, яка отримана відповідачем 10.11.2015, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Листом від 24.11.2015 № 786-11/15L відповідач надав відповідь на вище зазначену претензію позивача, зазначивши, що з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Едіпресс Україна» не мало місце неправомірне використання твору, адже питання використання авторських та суміжних прав на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» було врегульовано на підставі інформації, актуальної на момент використання твору із правовласником.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує, що використання відповідачем вищевказаного музичного твору під час концерту, присвяченому проведенню номінації «VIVА! САМЫЕ КРАСИВЫЕ 2012» відбулося без дозволу правовласника та без сплати авторської винагороди, чим порушено авторські права, передбачені вимогами п. «а», статті 50 Закону України "Про авторське право і суміжні права".

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Публічне виконання - це подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях (стаття 1 Закону).

Так, до майнових прав інтелектуальної власності на твір відповідно до ст. 440 ЦК України відносяться: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Як передбачено ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права", виключним правом є майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об'єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права", виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів.

Як зазначено в пункті 41 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", використанням твору в силу статті 441 ЦК України вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання, в тому числі з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення) у місці, відкритому для публічного відвідування. Відповідальність за публічне виконання твору несе, зокрема, юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу.

Відповідно до п. 3 ст. 426 ЦК України, використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» зазначено, що враховуючи приписи статті 33 ГПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках, коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача.

Так, судом встановлено, що 27.04.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МУН РЕКОРДС" та ОСОБА_5 (далі-правовласник) було укладено договір про передачу авторських та суміжних прав №10/27-04-12, умовами якого визначено, що правовласник передає відповідачу виключне право збирати винагороду за авторські і суміжні права, передані правонаступнику по даному договору, за твори, фонограми, які являються предметом даного договору з контр-провайдерів, операторів мобільного зв'язку, інтернет компаній, платно розповсюджуваних творів, фонограм в форматі MP3, WAV та інших через сітку Інтернет та право отримувати винагороду за публічне виконання і публічне сповіщення фонограм і зафіксованих в них виконань, перерахованих в додатках до договору.

Пунктом 10.1. договору визначено, що даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє протягом дії прав, переданих по даному договору, який вказується у відповідних додатках до договору.

Пунктом 1 додатку №2 до договору №10/27-04-12 визначено, що правовласник передає відповідачу виключні авторські та виключні суміжні права на використання нижчевказаних творів, виконань, фонограм, згідно умов укладеного договору: «ІНФОРМАЦІЯ_2», автор та виконавець ОСОБА_5, «ІНФОРМАЦІЯ_3», автор та виконавець ОСОБА_5, «ІНФОРМАЦІЯ_1» автор та виконавець ОСОБА_5., «ІНФОРМАЦІЯ_4» автор та виконавець ОСОБА_5.

18.01.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОНДОРН КОМПАНІ» (далі - компанія) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Едіпресс Україна» (далі - організатор) укладено договір про виступ виконавця в рамках концерту, відповідно до якого організатор 02 березня 2013 в м. Києві зобов'язується провести концерт, присвячений проведенню номінації «VIVА! САМЫЕ КРАСИВЫЕ 2012».

Відповідно до п. 2.2. договору, компанія зобов'язується забезпечити участь виконавця (ОСОБА_7) в концерті і виконання наступного музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» загальною тривалістю 4:06 (чотири хвилини шість секунд) і оголошує організатору, що автором слів і музики є ОСОБА_7, правовласником твору є: Товариство з обмеженою відповідальністю "МУН РЕКОРДС".

Даний договір вступає в силу з моменту підписання і діє до виконання сторонами зобов'язань за договором (п. 7.1. договору).

26.02.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МУН РЕКОРДС" (далі-правовласник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Едіпресс Україна» (далі - організатор) укладено договір про надання невиключних майнових авторських та суміжних прав, відповідно до якого організатор 02 березня 2013 в м. Києві зобов'язується провести концерт, присвячений проведенню номінації «VIVА! САМЫЕ КРАСИВЫЕ 2012».

Згідно п. 2.2. договору, правовласник надає організатору для використання на території на термін дії даного договору без передачі прав власності, володіння, відчуження або будь-якого іншого розпорядження:

- публічне виконання твору в рамках концерту;

- публічне сповіщення твору в рамках концерту в ефір;

- публічне сповіщення твору в рамках концерту по кабелю;

- включення твору в склад відеозапису телеверсії концерту;

- представлення твору для загального відома глядачів концерту та телеглядачів таким чином, що вони можуть здійснювати доступ до твору.

Відповідно до п. 2.3. договору, термін дії прав зазначених в п. 2.2. цього договору становить з моменту підписання цього договору і до 31 грудня 2014 (обидві дати включно) якщо інше не зазначено в додатках до договору.

Також, 26.02.2013 Товариством з обмеженою відповідальністю "МУН РЕКОРДС" (далі-правовласник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Едіпресс Україна» (далі - організатор) укладено додаток № 1 до договору від 26.03.2013, яким у відповідності до п.2.2. договору правовласник надає організатору невиключні майнові авторські права (невиключну ліцензію) на використання наступних творів/фонограм, зокрема «ІНФОРМАЦІЯ_1» автор та виконавець ОСОБА_5 до 31.12.2014.

Так, 11.03.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МУН РЕКОРДС" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Едіпресс Україна» підписано акт про нарахування винагороди (роялті) до договору про надання невиключних майнових авторських та суміжних прав від 26.02.2013, відповідно до якого винагорода (роялті) правовласника за надання прав становить 600, 00 грн.

На виконання умов зазначеного вище договору Товариством з обмеженою відповідальністю «Едіпресс Україна» сплачено винагороду за використання невиключних майнових авторських та суміжних прав на музичній твір у розмірі 600, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 911 від 11.03.2013 (в матеріалах справи).

Тож, 02.03.2013 в м. Києві за адресою: вул. В. Васильківська, 103 у Національному палаці мистецтв «Україна» відбувся концерт, присвячений проведенню номінації «VIVА! САМЫЕ КРАСИВЫЕ 2012», на якому ОСОБА_5 виконав пісню «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Водночас, рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 02.12.2014 у справі № 760/18808/14 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніверс Медіа Груп» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мун Рекордс», ОСОБА_5, про визнання договору частково недійсним - задоволено частково.

Визнано договір про передачу авторських та суміжних прав №10/27-04-12 від 27.04.2012 року недійсним з моменту його укладення в частині передачі виключних майнових авторських та виключних майнових суміжних прав на наступні твори, їх виконання та фонограми: «ІНФОРМАЦІЯ_4» (автор музики: ОСОБА_5, ОСОБА_6, автор тексту/виконавець: ОСОБА_5), «ІНФОРМАЦІЯ_2» (автор музики/автор тексту/виконавець: ОСОБА_5), «ІНФОРМАЦІЯ_3» (автор музики/автор тексту/виконавець: ОСОБА_5), «ІНФОРМАЦІЯ_1» (автор музики/автор тексту/виконавець: ОСОБА_5. В задоволенні решти вимог - відмовлено. Стягнуто в рівних частках з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мун Рекордс», ОСОБА_5 судові витрати в сумі 243 гривні 60 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про авторське право і суміжні права» автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл на використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору.

Так, частиною 3 статті 32 Закону України «Про авторське право і суміжні права» встановлено, що за авторським договором про передачу виключного права на використання твору автор (чи інша особа, яка має виключне авторське право) передає право використовувати твір певним способом і у встановлених межах тільки одній особі, якій ці права передаються, і надає цій особі право дозволяти або забороняти подібне використання твору іншим особам. При цьому за особою, яка передає виключне право на використання твору, залишається право на використання цього твору лише в частині прав, що не передаються.

Разом з тим, відповідно до договору про передачу авторських та суміжних прав №01-09/03/2011 від 09.03.2011, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юніверс Медіа Груп" та ОСОБА_5 (далі-правовласник), правовласник на термін та в межах території передає позивачу права на твори, виконання і фонограми, перелік яких затверджується сторонами у відповідних додатках до даного договору, а позивач приймає права і зобов'язується виплачувати правовласнику винагороду.

Згідно преамбули договору №01-09/03/2011 від 09.03.2011, право означає, зокрема:

- виняткові (якщо інше не обумовлено у відповідному додатку) майнові авторські права на використання, а також виключне право дозволяти або перешкоджати неправомірному використанню, в тому числі забороняти третім особам використання творів (а так само - де можна застосувати - щодо назви творів), всіма можливими способами, зокрема (щодо творів в цілому або будь-яких їх окремих частин, фрагментів):

- відтворення в будь-якій формі (матеріальній або нематеріальній), друкованої, електронної, цифрової, оптичній або іншій формі, яку може зчитувати комп'ютер), в тому числі, з використанням будь-яких технічних засобів і пристроїв, і в будь-яких цілях (включаючи, але не обмежуючись в формі Контенту, в мережі Інтернет);

- публічне виконання з використанням звуко-, відеозапису, інших технічних засобів і пристроїв;

- публічну демонстрацію і публічний показ як оригіналів творів, так і їх примірників;

- публічне сповіщення (включаючи передачу в теле-, радіоефір, з використанням супутників, по кабелю і т.д.), повторне публічне сповіщення (включаючи ретрансляцію);

- включення творів як складових частин до збірників (в тому числі в музичні збірники різних виконавців), бази даних, антологій, енциклопедій, тощо;

- переробка, адаптацію, аранжування, оркестровку, створення варіацій, реміксів, рімейків, кавер-версій і будь-які інші види перетворення і внесення змін до творів (включаючи, але не обмежуючись з метою створення контенту, а також з метою необхідних для цифрового електронного дистрибуції)

- виключні майнові суміжні права на використання, а також виключне право дозволяти або перешкоджати неправомірному використанню, в тому числі забороняти третім особам використання виконань музичних творів і фонограм, всіма можливими способами, зокрема (щодо виконань музичних творів, фонограм в цілому або будь-яких їх окремих частин, фрагментів)

Виконання - представлення виконавцями (Артистом, співаками і/або музикантами або будь-якими іншими особами) музичних творів за допомогою гри на музичних інструментах і/або співу (або будь-яким іншим способом). (п. 1.6. договору №01-09/03/2011 від 09.03.2011).

Таким чином, відповідно до умов договору виключні (тобто такі, що не можуть бути ні передані у використання іншим особам, ні використані ОСОБА_5 особисто на термін дії договору з Товариством з обмеженою відповідальністю "Юніверс Медіа Груп") майнові авторські і суміжні права на використання музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1», зокрема право на публічне виконання твору з використанням звуко-, відеозапису, інших технічних засобів і пристроїв та право на включення творів як складових частин до збірників, антологій, енциклопедій тощо, на момент публічного виконання 02.03.2013 під час концерту, присвяченому проведенню номінації «VIVА! САМЫЕ КРАСИВЫЕ 2012» належали Товариству з обмеженою відповідальністю "Юніверс Медіа Груп", яке відступило право вимоги про стягнення компенсації у даному випадку Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮНІВЕРС МЕДІА КОРПОРЕЙШН».

Статтею 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» встановлено, що порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21 - 25, 42 і 43 вказаного вище Закону обмежень майнових прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

При порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, використанні творів і об'єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право вимагати визнання та поновлення своїх прав, у тому числі забороняти дії, що порушують авторське право і (або) суміжні права чи створюють загрозу їх порушення.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», при порушеннях будь-якою особою, зокрема, авторського права, передбаченого статтею 50 закону, суб'єкти авторського права мають право подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого

порушником внаслідок порушення ним авторського права, або виплату компенсацій.

Пунктом «г» ч. 2 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» передбачено, що суд має право постановити рішення чи ухвалу про: виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. При визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у

встановлених пунктом «г» ч. 2 ст. 52 Закону межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Відповідно до п.п. 51.2, 52.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права та/або суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права та/або суміжних прав, а розмір збитків суб'єкт такого права доводити не зобов'язаний. Водночас розмір доведених збитків має враховуватися господарським судом у визначенні розміру компенсації.

Кожен окремий факт протиправного використання об'єктів авторського та/або суміжних прав, в тому числі неодноразове використання одного й того самого об'єкта, становить самостійне порушення і може бути підставою для застосування відповідальності у вигляді стягнення компенсації. У визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні. У визначенні суми компенсації господарський суд має виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення.

В абз. 9 ч. 2 ст. 52 України «Про авторське право і суміжні права» зазначено, що при визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених пп. «г» п. 2 ст. 52 Закону № 3792-XII межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. України «Про авторське право і суміжні права», об'єктами авторського права є твори у галузі науки, літератури і мистецтва, зокрема музичні твори з текстом і без тексту.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що кожен музичний твір є окремим об'єктом авторського права, який належить конкретному суб'єкту (ам). Кожен окремий факт протиправного використання об'єктів авторського права та/або суміжних прав становить самостійне порушення і може бути підставою для застосування відповідальності у виді стягнення компенсації. Кожний суб'єкт авторського права при порушенні цього права, в тому числі на один твір, має право на компенсацію в розмірі, не менше 10 мінімальних заробітних плат.

Оскільки кожний музичний твір є окремим об'єктом авторського права, який охороняється законом, то захисту підлягають права на два музичні твори, суб'єктами яких заявлені позивачі.

Таким чином, з огляду на розмір заявлених позовних вимог і встановленого законом мінімального розміру компенсаційних заходів, спрямованих на захист майнових прав суб'єктів авторського права, за наявності встановленого порушення стягненню підлягає сума у розмірі не менше 10 мінімальних заробітних плат на користь кожного із власників майнових прав на використані твори.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 11.11.2015 у справі № 3-994гс15.

Відповідно до вимог ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази на своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 68 900, 00 грн. компенсації.

Відповідно до п. 51.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності», у визначенні суми компенсації господарський суд має виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення.

Так, у відповідності до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» з 1 січня 2016 року встановлено розмір мінімальної заробітної плати 1 378, 00 грн. на місяць.

Однак, суд вважає визначений позивачем розмір компенсації необґрунтованим з огляду на наступне.

Позивач належними засобами доказування довів факт порушення відповідачем майнових прав суб'єкта авторського права шляхом вчинення дій, які визнаються порушенням авторського права, але належним чином не обґрунтував співвідношення розміру визначеної ним компенсації за порушення авторського права з розміром завданої неправомірним використанням об'єктів авторського права шкоди, що може бути визначена з урахуванням розміру збитків потерпілої особи, розміру доходу, отриманого відповідачем внаслідок правопорушення, тощо.

За таких обставин, вимоги позивача про зобов'язання відповідача сплатити компенсацію за порушення майнових прав суб'єктів авторського права підлягають задоволенню частково у розмірі 13 780, 00 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, при подачі позову до Господарського суду міста Києва позивачем було переплачено судовий збір в сумі 160, 00 грн., так як, виходячи із заявленої ціни позову у даній справі, в силу вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подачі позову) позивач зобов'язаний сплатити судовий збір в сумі 1 218, 00 грн., однак сплатив - 1 378,00 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням); закриття провадження у справі. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІВЕРС МЕДІА КОРПОРЕЙШН» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Едіпресс Україна» (03150, м. Київ, вул. Ділова, буд. 5, корпус 10 А, ідентифікаційний код - 31057188) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІВЕРС МЕДІА КОРПОРЕЙШН» (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4-А, офіс 139, ідентифікаційний код - 39543428) 13 780 (тринадцять тисяч сімсот вісімдесят) грн. 00 коп. - компенсації за порушення майнових авторських прав та 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. - судового збору.

3. Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІВЕРС МЕДІА КОРПОРЕЙШН» (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4-А, офіс 139, ідентифікаційний код - 39543428) надмірно сплачений судовий збір у розмірі 160 (сто шістдесят) грн. 00 коп.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 23.02.2016.

Суддя Бондарчук В.В.