ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.02.16р. Справа № 904/10346/15
За позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ВИРОБНИЧОГО ОБ'ЄДНАННЯ "КАСКАД", м. Баштанка, Миколаївська область

до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОРУМ КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ГІРНИЧОГО ОБЛАДНАННЯ", м. Кривий Ріг

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОРУМ СОРС", м. Київ

про стягнення 2 122 624,26 грн.

Суддя: Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: Павлова О.В. - довіреність № 205 від 23.02.15;

від відповідача: Волосожар Г.В., дов. №1 від 01.01.16

від третьої особи: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ВИРОБНИЧОГО ОБ'ЄДНАННЯ "КАСКАД" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОРУМ КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ГІРНИЧОГО ОБЛАДНАННЯ" про стягнення заборгованості у розмірі 2 122 624,26 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань покладених на нього згідно Договору підряду № КС-КЗГО/138-14 Пд про виконання будівничо- монтажних робіт.

Ухвалою суду від 04.12.15 було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОРУМ СОРС", м. Київ

Ухвалою суду від 16.12.15 розгляд справи відкладений до 26.01.16.

Представник позивача в судове засідання з'явився, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, надав пояснення по справі, відповів на поставленні питання. Надав заяву про зменшення позовних вимог до 1 847 624,26 грн.

Представник відповідача у судове засідання з'явився, проти позову заперечив, свої заперечення виклав у відзиві на позов.

Згідно зі ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами. В порядку статті 85 ГПК України, у судовому засіданні 10.02.16 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника сторони, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Між Позивачем (Підрядник) та Відповідачем (Замовник) укладений підряду № КС-КЗГО/138-14 Пд про виконання будівничо- монтажних робіт (Договір). Згідно предмету договору, замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов'язання на свій ризик, своїми силами та засобами, в використанням власних матеріалів замовника, виконати роботи на об'єкті замовника, у відповідності з кошторисною документацією(додаток №1 до договору) і Технічного завдання(додаток№2 до договору), які є невід'ємною частиною цього договору і в строки, передбачені Календарним графіком виконання робіт (додаток №3 до договору). Замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконані підрядником роботи, в порядку установленим цим договором. Вартість робіт визначається договірною ціною, яка визначена на підставі кошторисної документації (додаток №1) і становить: 2 323 999,99 грн. з ПДВ (п.2.1). Додатковою угодою №1 (а.с.18) сума договору була збільшена на 174 030,48 грн. та загалом склала 2 498 030,47 грн. Відповідно до п.3.1 замовник передає підряднику об'єкт шляхом оформлення відповідного акту приймання - передачі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 193 ГК України, визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами (ч.4 ст.882 ЦК України).

Позивач виконав свої зобов'язання за Договором, і виконав роботи на загальну суму 2265579,41 грн., що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт (а.с.22-52).

Оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін (ч.4 ст. 879 ЦК України).

Пунктом 2.5 Договору передбачено, що розрахунок між сторонами здійснюється в наступному порядку:

- передплата 20 % від загальної вартості робот за договором, що становить 464 800,00 грн. з ПДВ;

- кінцева оплата 80% від загальної вартості робіт за договором, що становить 1 859 199,99 грн. з ПДВ, здійснюється замовником по факту повного виконання робіт підрядником протягом 80 календарних днів з моменту підписання сторонами останнього акта приймання виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2в) й довідки про вартість виконаних підрядних робіт та витрат (за формою КБ-3)

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Останній акт підписано сторонами 02.01.15. А отже, останній день оплати виконаних робіт випадає на 23.03.15.

Однак, відповідач порушив умови договору, виконані роботи оплатив частково, на загальну суму 732 049,87 грн. (авансовий платіж в сумі 464 800,00 грн.; погашення боргу 80000,00 грн.-19.08.2015; 35 000,00 грн. - 27.08.2015; 120 000,00 грн. - 03.09.2015;, 32 249,87 грн. - 11.09.2015; 275 000,00 грн. - під час розгляду справи в суді). Отже, заборгованість відповідача станом на день розгляду справи складає 1 248 529,54 грн.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення суми основного боргу в розмірі 1 248 529,54 грн. є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За загальним правилом, встановленим ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Так, за порушення умов договору позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 261 157,93 грн. згідно наступного розрахунку:

від суми 1 800 779,41 грн. за період з 24.03.15 по 19.08.15;

від суми 1 720 779,41 грн. за період з 20.08.15 по 27.08.15;

від суми 1 685 779,41 грн. за період з 28.08.15 по 03.09.15;

від суми 1 565 779,41 грн. за період з 04.09.15 по 11.09.15;

від суми 1 533 529,54 грн. за період з 12.09.15 по 17.09.15;

від суми 1 533 529,54 грн. за період з 18.09.15 по 21.09.15.

Позовні вимоги про стягнення пені мотивовані п.8.3 Договору.

Згідно п. 8.3 договору, за порушення замовником строків оплати, передбачених п.2.6 цього договору, замовник сплачує підряднику штраф в розмірі однієї облікової ставки НБУ від несвоєчасно оплаченої суми за кожен день прострочення оплати до моменту належного виконання.

Хоча в цьому пункті і йде мова про штраф, однак, за своїм змістом визначення такого штрафу відповідає законодавчому визначенню пені.

Так, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України).

А тому, вимоги позивача про стягнення пені є правомірним.

Розрахунок пені, наданий позивачем, не відповідає чинному законодавству України, та дійсним обставинам справи, зокрема до розрахунку позивач неправомірно включив дні, в які було здійснено проплати.

За розрахунком суду, пеня:

від суми 1 800 779,41 грн. за період з 24.03.15 по 18.08.15;

від суми 1 720 779,41 грн. за період з 19.08.15 по 26.08.15;

від суми 1 685 779,41 грн. за період з 27.08.15 по 02.09.15;

від суми 1 565 779,41 грн. за період з 03.09.15 по 10.09.15;

від суми 1 533 529,54 грн. за період з 11.09.15 по 17.09.15;

від суми 1 533 529,54 грн. за період з 18.09.15 по 21.09.15

Складає 255 113,45 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку із цим, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3 % річних за періоди прострочки згідно наступного розрахунку:

від суми 1 800 779,41 грн. + 267 917,39 грн.(інфл.) за період з 24.03.15 по 19.08.15;

від суми 1 720 779,41 грн. за період з 20.08.15 по 27.08.15;

від суми 1 685 779,41 грн. за період з 28.08.15 по 03.09.15;

від суми 1 565 779,41 грн. за період з 04.09.15 по 11.09.15;

від суми 1 533 529,54 грн. + 35 271,18 грн. (інфл.) за період з 12.09.15 по 28.10.15;

від суми 1 523 529,54 грн. + 35 271,18 грн. (інфл.) за період з 18.09.15 по 29.10.15.

Всього в сумі 34 748,22 грн.

Розрахунок 3% річних наданий позивачем, не відповідає вимогам чинного законодавства України та дійсним обставинам справи. Зокрема, позивачем неправомірно в деяких періодах до основної суми боргу, на яку нараховується 3 % річних, додано індекс інфляції, та невірно визначено періоди нарахувань.

За розрахунком суду, 3 % річних:

від суми 1 800 779,41 грн. за період з 24.03.15 по 18.08.15;

від суми 1 720 779,41 грн. за період з 19.08.15 по 26.08.15;

від суми 1 685 779,41 грн. за період з 26.08.15 по 02.09.15;

від суми 1 565 779,41 грн. за період з 03.09.15 по 10.09.15;

від суми 1 533 529,54 грн. за період з 11.09.15 по 29.10.15;

від суми 1 523 529,54 грн. за період з 18.09.15 по 29.10.15.

Всього складають 35811,79 грн. Оскільки, відсутні підстави зазначені у пункті два статті 83 ГПК України, то, з відповідача слід стягнути на користь позивача інфляційні втрати в межах заявленої суми в розмірі 34 748,22 грн.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення інфляційних втрат в загальному розмірі 303 188,57 грн. Розрахунок інфляційних втрат, наданий позивачем, не відповідає вимогам чинного законодавства України та дійсним обставинам справи. Зокрема, позивачем неправильно зазначено періоди нарахувань та суми на які слід нараховувати інфляцію.

Зокрема, згідно п. 3.2 Постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" N 14 від 17.12.2013, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З розрахунком суду інфляційні втрати:

Сума боргу Останній день місяця, на який існував боргПеріод нарахування інфляціїСума боргу з урахування індексу інфляціїРізниця
1 800 779,4131.07.2015квітень-липень2085379,84284600,43
1 685 779,4131.08.2015серпень1672293,17-13486,24
1 533 529,5430.09.2015вересень1568800,7235271,18
Таким чином, за розрахунком суду інфляційні втрати складають 306 385,37 грн.

Оскільки, відсутні підстави зазначені у пункті два статті 83 ГПК України, то, з відповідача слід стягнути на користь позивача інфляційні втрати в межах заявленої суми в розмірі 303 188,57 грн.

Заперечення відповідача проти позову, з посиланням на п. 8.8. Договору, не можуть бути підставою для відмови в позові з наступного.

Так, у відповідності з п. 8.8 договору, відповідач має право застосувати до позивача оперативно-господарську санкцію, виражену в утриманні суми, пред'явленої підряднику штрафної санкції, розрахованих збитків з сум, які належать до сплати у тому числі й за виконані роботи. Зазначені дії були застосовані відповідачем у зв'язку з порушенням позивачем п.3.5 договору.

Відповідно до ст.235 ГК України, за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором. Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання.

З тексту вказаної норми вбачається, що оперативно-господарські санкції можуть бути застосовані лише до основного зобов'язання.

Згідно п. 1.14 Постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" N 14 від 17.12.2013, вимоги про сплату пені та передбачених частиною другою статті 625 ЦК України інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошових зобов'язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю правовою природою не є основним зобов'язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов'язань.

А отже, до вимог про сплату пені та інших нарахувань не можуть бути застосовані оперативно господарські санкції.

За таких обставин, у відповідача відсутнє право застосування оперативно-господарської санкції у вигляді утримання сум з частини вартості виконаних робіт і розгляд справи №915/1953/15 не впливає на розгляд цієї справи № 904/10346/15. Тому, в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, також слід відмовити.

Відповідно до ч.1 п. ст.7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Позивачем зменшено розмір позовних вимог, а тому, позивачу з державного бюджету України слід повернути суму 4 125,00 грн. зайво сплаченого судового збору.

Згідно зі ст. 49 ГПК України, судовий збір слід покласти на Відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.193 Господарського Кодексу України, ст. ст. 11, 509, 525, 526, 629, 837, 882 Цивільного кодексу України, ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ЗАДОВОЛЬНИТИ частково.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ" (50095, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе,1 код 24432974) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЕЛПРОМПРОЕКТ" (65091, м. Одеса, вул. Південна, б.26, код 35359577) заборгованість сумі 1 248 529,54 грн., 255113,45грн. - пені, 34 748,22 грн. - 3 % річних, 303 188,57 грн. - інфляційних втрат та витрати по сплаті судового збору у розмірі 27 622,20 грн.

В решті позову відмовити.

Повернути ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ "ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО" (49107, м. Дніпропетровськ, шосе Запорізьке, 22, код 23359034) із державного бюджету України надмірно сплачений судовий збір у сумі 4125,01грн. сплачений за квитанцією №46 від 29.10.15.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня підписання повного рішення.

Повне рішення складено 15.02.16.

Суддя М.О.Ніколенко