УХВАЛА

17.02.2016Справа № 910/9333/13
Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В.В.

За участю секретаря судового засідання Кот Т.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

про спонукання укласти договір

представники сторін:

від позивача: Жигадло І.Б. (довіреність №146/16 від 09.02.2016р.)

від відповідача: Кость О.Г. (довіреність №136/16 від 01.02.2016р.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (надалі - позивач) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про спонукання укласти договір реструктуризації заборгованості, а також просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у позивача станом на 01.01.2011р. утворилась заборгованість за спожитий природний газ перед відповідачем за Договором поставки природного газу № 06/09-8 від 23.01.2009р. в розмірі 20437752,98 грн. На підставі Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" позивачем направлено на адресу відповідача проекти договорів про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ, однак відповідачем вказані листи залишені без відповіді, а проекти договорів не підписані. Позиція позивача полягає в тому, що відповідач відмовився від розгляду та підписання вказаного договору, чим порушив право позивача на реструктуризацію заборгованості.

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.05.2015р. у справі №910/9333/13, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.11.2015р. відмовлено в задоволенні позовних вимог Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про спонукання укласти договір реструктуризації заборгованості на умовах, викладених у проекті договору позивача.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.01.2016р. касаційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" задоволено частково. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.11.2015р. у справі господарського суду міста Києва № 910/9333/13 та рішення господарського суду міста Києва від 19.05.2015р. у цій справі скасовано. Справу направлено на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Відповідно до автоматичного розподілу справу №910/9333/13 передано на розгляд судді Князькову В.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.01.2016р. прийнято справу до провадження та розгляд справи призначено на 10.02.2016р.

10.02.2016р. через відділ діловодства господарського суду представником позивача подано документи для залучення до матеріалів справи.

Представник відповідача у судове засідання 10.02.2015р. не з`явився.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.02.2016р. у зв`язку із неявкою представника відповідача та не виконанням позивачем вимог ухвали суду від 21.01.2016р. розгляд справи відкладено на 17.02.2016р. Повторно зобов`язано позивача надати суду: - оригінали всіх документів по суті спору, доданих до позовної заяви (для огляду); докази надсилання листів від 28.05.2012р. та від 26.06.2012р. на адресу відповідача з проектом договору; направити в судове засідання своїх представників; попереджено сторони про передбачену п. 5 ст. 83 ГПК України відповідальність за невиконання вимог ухвали суду, а позивача - про передбачені п. 5. ч. 1 ст. 81 ГПК України правові наслідки; явку повноважних представників учасників судового процесу для дачі пояснень з витребуваними ухвалою суду документами визнано обов'язковою.

У судовому засіданні 17.02.2016р. представником позивача заявлено усне клопотання про припинення провадження у справі, у зв'язку із повним виконанням позивачем свого обов'язку щодо оплати спожитого газу в розмірі 20437752,98 грн.

Заслухавши клопотання позивача, суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню, оскільки предметом розгляду у справі №910/9333/13 є не стягнення заборгованості в розмірі 20437752,98 грн., а спір про порушене право позивача, яке виникло з приписів Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" і яке, за твердженням позивача, він намагався реалізувати в межах строку дії цього Закону.

Однак, при дослідженні наявних матеріалів справи та за результатми судового засідання, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду з наступних підстав, з огляду на наступне.

Як передбачено п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

У п. 4.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви у судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Частиною першою статті 43 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вимоги суду, які в силу положень Господарського процесуального кодексу України (ст. 4-5, 115) є обов'язковими для всіх підприємств, організацій позивачем не виконані, поважних причин з яких виявилось неможливим надати суду відповідні документи, на виконання вимог викладених в ухвалі суду від 21.01.2016р. та від 10.02.2016р. (завчасно до призначеного судового засідання та з дотриманням строку передбаченого ст. 87 ГПК України) позивачем не повідомлено.

При цьому, як вбачається із матеріалів справи, скасовуючи постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.11.2015р. у справі господарського суду міста Києва № 910/9333/13 та рішення господарського суду міста Києва від 19.05.2015р. у цій справі, Вищий господарський суд України вказував на те, що попередніми судовими інстанціями не встановлено чи скористався позивач наданим йому Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" правом на звернення до відповідача з пропозицією на реструктуризацію заборгованості за договором №06/09-8 від 23.01.2009р. в межах строку чинності вказаного Закону, а отже не встановлено момент, з якого право позивача могло вважатись порушеним або оспореним, адже, саме з цього моменту, в разі доведення обставин порушення цього права відповідачем, позивач набуває права на його судовий захист і для нього розпочинає перебіг позовна давність. При цьому, надані позивачем листи в якості доказу звернення до відповідача з проектом договору на час чинності Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" датовані 28.05.2012р. та 26.06.2012р., втім докази їх надсилання в матеріалах справи відсутні, до того ж ці листі безпосередньо не свідчать про надсилання саме спірного проекту, адже проект договору про реструктуризацію заборгованості, доданий до позовної заяви, який вимагається визнати укладеним, датований 13.09.2012р.

Ухвалами господарського суду міста Києва від 21.01.2016р. та від 10.02.2016р. зобов`язано позивача надати суду: - оригінали всіх документів по суті спору, доданих до позовної заяви (для огляду) та докази надсилання листів від 28.05.2012р. та від 26.06.2012р. на адресу відповідача з проектом договору.

Позивачем без поважних причин не надано оригінали всіх документів по суті спору, доданих до позовної заяви (для огляду) та доказів надсилання листів від 28.05.2012р. та від 26.06.2012р. на адресу відповідача з проектом договору, що в свою чергу унеможливлює здійснення судом повного, всебічного і об'єктивного розгляду справи по суті.

При цьому, ухвалами суду від 21.01.2016р. та від 10.02.2016р. позивача попереджено, що у разі ненадання господарському суду без поважних причин витребуваних судом документів або нез'явлення його представника у судове засідання, позов відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України може бути залишений без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Отже, з вищенаведеного випливає, що чинним законодавством України на позивача покладено обов'язок доказування наявності обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та подання суду відповідних доказів, необхідних для всебічного розгляду справи.

Суд наголошує на тому, що встановити фактичні обставини справи з відповідною достовірністю у суду не вбачається підстав, оскільки позивачем не надано того обсягу відповідних відомостей та доказів на їх підтвердження, а саме: доказів надсилання листів від 28.05.2012р. та від 26.06.2012р. та доказів надсилання саме спірного проекту, які в порядку ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України необхідні для правильного та всебічного розгляду спору.

Згідно з п. 2.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що позивачем втрачено інтерес до поданої ним позовної заяви, суд вважає за необхідне залишити позовну позов без розгляду з підстав, визначених п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Відповідно до п. 4.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у вирішенні питань розподілу судових витрат необхідно мати на увазі, що за змістом пунктів 4 і 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" і залишення позову без розгляду тягне за собою повернення сплачених сум судового збору (за винятком випадку, коли позов залишено без розгляду в зв'язку з повторною неявкою представника позивача на виклик у засідання господарського суду, якщо таке нез'явлення перешкоджало вирішенню спору).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4-5, 4-7, п. 5 ч. 1 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" залишити без розгляду.

2. Роз'яснити позивачу, що після усунення обставин, які зумовили залишення позову без розгляду, він має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

3. Повернути з Державного бюджету України на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ) 1147 (одну тисячу сто сорок сім) грн. 00 коп. судового збору, перерахованого платіжним дорученням №307 від 14.05.2013р.

4. Копію ухвали направити учасникам судового процесу.

Суддя В.В. Князьков