ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.02.2016 Справа № 920/30/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Комуненергія», м.Суми

до відповідача: Комунального підприємства «Сумижитло» Сумської міської ради, м.Суми

про стягнення 76092,80 грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

Суть спору: позивач, згідно вимог позовної заяви № б/н від 31.12.2015р., просить суд стягнути з відповідача на свою користь 76092,80 грн. заборгованості за виконані роботи та судові витрати, повязані з розглядом справи.

Відповідач, згідно відзиву від 20.01.2016р. № б/н на позовну заяву, зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного.

У вересні 2015 року відповідачем було перераховано позивачу 15000,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за договором підряду № 05 від 02.02.2015 року.

Крім того, надані позивачем податкова накладна від 31.03.2015р. (а.с. 12) та реєстр актів здачі-прийняття виконаних робіт з електролабораторних вимірювань електрообладнання житлових будинків за березень 2015 року не є доказами заборгованості відповідача перед позивачем, оскільки реєстр є лише зведеною відомістю про первинні документи, проте не породжує будь-яких прав та обовязків сторін, а податкова накладна є документом, що підтверджує права субєкта господарювання на податковий кредит, однак не відображає відомості про господарські операції та не підтверджує їх здійснення.

Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні 04.02.2016 була оголошена перерва до 10 год.20 хв. 18.02.2016, суд зобовязав позивача надати письмові пояснення з приводу викладених у відзиві заперечень відповідача та докази, що підтверджують зарахування 15000,00 грн. В рахунок погашення іншого договору.

У своєму поясненні від 16.02.2016, позивач зазначив, що вважає позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву від 20.01.2016, необґрунтованою і такою, що протирічить дійсним обставинам та взаємовідносинам, які склались при здійсненні господарської діяльності між сторонами по справі.

08 січня 2014 року між КП «Сумижитло» СМР (Замовник) та ТОВ «Комуненергія» (Підрядник) був укладений договір підряду № 02. Станом на 01.05.2015 року сума основного боргу за договором підряду № 02 від 08.01.2014 року становила 240 000,00 грн. 29.05.2015 року ТОВ «Комуненергія» звернулась з позовною заявою до господарського суду Сумської області про стягнення КП «Сумижитло» СМР заборгованості по договору підряду № 02 від 08.01.2014 року в сумі 359 853,88 грн. з яких: 240 000,00 грн. - сума основного боргу; 119 853,88 грн. - інфляційні збитки. За час розгляду справи № 920/847/15 в господарському суді Сумської області КП «Сумижитло» СМР частково сплатило заборгованість по договору підряду № 02 від 08.01.2014 року в сумі 15 000,00 грн., а саме: 24.09.2015 року - 5 000,00 грн.; 28.09.2015 року - 10 000,00 грн. З врахуванням здійснених КП «Сумижитло» СМР оплат під час розгляду справи №920/847/15 в господарському суді Сумської області, ТОВ «Комуненергія» зменшило суму основного боргу до 225 000,00 грн. Зменшення боргу на 15 000,00 грн. відображено в заяві про уточнення позовних вимог від 05.10.2015 року та в самому рішенні господарського суду Сумської області від 05.10.2015 року по справі № 920/847/15. Крім того, керуючись положеннями ст. 203 ГК України та ст. 601 ЦК України позивач направив відповідачу заяву від 16.02.2016 року про залік зустрічних однорідних вимог де зазначив про те, що грошові кошти, сплачені 24.09.2015 року в сумі 5 000,00 грн. та 28.09.2015 року в сумі 10 000,00 грн. по договору підряду № 05 від 02.02.2015 року, зараховані як оплата заборгованості по договору підряду № 02 від 08.01.2014 року.

З огляду на надані пояснення, позивач просить задовольнити позовні вимоги, стягнувши з відповідача 76092,80 грн. боргу.

Представник позивача в судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача проти позову заперечує з підстав зазначених у відзиві на позов.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши надані докази, суд встановив:

02.02.2015 між позивачем (підрядник) та відповідачем (замовник) було укладено договір підряду № 05 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору, замовник доручає, а підрядник бере на себе обов'язок проводити роботи по електролабораторних вимірюваннях електрообладнання в житлових будинках, що знаходяться на обслуговуванні замовника згідно з додатком № 1 до договору, а замовник в свою чергу бере на себе обовязок прийняти виконану роботу підрядником та оплатити її.

Згідно п.2.1 договору, Місце, строки та порядок виконання робіт передбачених п. 1.1 договору визначаються в дорученні замовника на виконання робіт.

Відповідно до п. 3.1. договору, по фактично виконаним роботам підрядник, не пізніше ніж в триденний термін з моменту виконання робіт складає та надає замовнику на підписання акт приймання виконаних робіт.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що замовник протягом трьох робочих днів з моменту отримання від підрядника акту приймання виконаних робіт проводить перевірку виконаної роботи згідно з наданим актом та, в разі відсутності зауважень, підписує акт виконаних робіт про що повідомляє підрядника, а у разі, якщо в ході перевірки виконаних робіт у замовника виникнуть зауваження до якості та обсягу виконаних робіт підрядником сторони зобовязані протягом цього ж строку спільно скласти акт з переліком необхідних доопрацювань та строк їх виконання, після чого сторони повторно складають та підписують акт виконаних робіт.

Відповідно до п. 3.3 договору при неотриманні підрядником протягом трьох днів мотивованої відмови або підписаного акту прийому-передачі виконаних робіт, роботи вважаються прийнятими замовником і підлягають оплаті в беззаперечному порядку на підставі одностороннього акту виконаних робіт.

Згідно п.4.4 договору підставою для оплати служить рахунок, виставлений підрядчиком згідно підписаному акту прийому-передачі виконаних робіт.

Згідно п. 4.5. договору замовник, протягом двадцяти календарних днів після підписання актів виконаних робіт оплачує виконані підрядником роботи шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підрядника.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем, згідно договору підряду, у березні 2015 року були виконані роботи на загальну суму 76092,80 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами приймання виконаних будівельних робіт. (а.с. 14-237).

Відповідач, в порушення умов договору, зокрема, п. п. 1.1., 4.5., 5.2.5, не оплатив у встановлені строки виконані позивачем роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 216, 217, 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Статтею 526 Цивільного кодексу України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

У статті ст. 629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

А ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх доводів і заперечень, а відповідно до ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які за законодавством мають підтверджуватися певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Твердження відповідача стосовно того, що ним сплачено в рахунок оплати послуг за договором № 05 від 02.02.2015 року 15000,00 грн. не відповідають дійсності, оскільки відповідно до рішення господарського суду Сумської області від 05.10.2015 по справі № 920/847/15 сплачені відповідачем 15000,00 грн. були зараховані як оплата заборгованості за договором підряду № 02 від 08.01.2014. Зазначене рішення господарського суду вступило в законну силу. Вимоги позивача підтверджуються належними доказами, а саме актами виконаних робіт, які без зауважень підписані сторонами та скріплені їхніми печатками.

Вимоги позивача щодо стягнення 76092,80 грн. боргу за виконані роботи суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню на підставі ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 44, 49, 81, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства « Сумижитло» Сумської міської ради (40000, м. Суми, вул. Горького, 21, ідентифікаційний код 37654796) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комуненергія» (40030, м. Суми, вул. Інтернаціоналістів, 63 Б, кв. 16, ід. код 31787629) 76092,80 грн. боргу та 1218,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.02.2016

Суддя В.М. Моїсеєнко