ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2016 р.Справа № 915/2148/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Будішевської Л.О.,

Суддів: Мишкіної М.А., Поліщук Л.В.,

при секретарі судового засідання Шитря О.М.

за участю представників сторін:

від позивача не зявився,

від відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 підприємства «Горизонт»

на рішення господарського суду Миколаївської області від 03 листопада 2015 року

у справі №915/2148/14

за позовом ОСОБА_1 підприємства «Горизонт»

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Південьбудтранс»

про стягнення з відповідача майнової шкоди

встановив:

У грудні 2014 року приватне підприємство «Горизонт» (далі-позивач) звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до приватного акціонерного товариства «Південбудтранс» (далі-відповідач) про стягнення з останнього 16919,43 грн., з яких: 15819,43 грн. майнової шкоди, завданої залиттям приміщення та майна позивача, розташованого за адресою: Миколаївська область, місто Южноукраїнськ, промисловий майданчик, 4-а; витрати повязані із залученням оцінювача для проведення експертної оцінки завданої шкоди - 800,00 грн.; витрати повязані із залученням організації для складання локального кошторису на будівельні роботи №2-1-1 на ремонтні оздоблювальні роботи приміщення 300,00 грн.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 03.11.2015р. (суддя Семенчук Н.О.) в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач не довів належними доказами наявності усіх елементів цивільного правопорушення, зокрема, протиправної поведінки відповідача та його вини, а також безпосереднього причинного звязку між протиправною поведінкою відповідача і збитками, завданими позивачу.

Акт про залиття приміщення, який позивач вважає належним доказом вини відповідача та підтверджує протиправну поведінку останнього, не містить посилань на джерело затоплення та причину затоплення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, позивач 01.12.2015р. через господарський суд Миколаївської області звернувся з апеляційною скаргою (Вх.№22198/15 господарського суду Миколаївської області, Вх.№6263/15 від 09.12.2015р. Одеського апеляційного господарського суду), в якій просив його скасувати та прийняти нове рішення.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 14.12.2015р. апеляційну скаргу ПП «Горизонт» (Вх.6263/15 від 09.12.2015р.) та додані до неї документи повернуто скаржнику без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України.

18.12.2015р. до Одеського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ПП «Горизонт» (Вх.№22724/15 від 09.12.2015р. господарського суду Миколаївської області, Вх.№6442/15 від 18.12.2015р. Одеського апеляційного господарського суду) на вказане вище рішення суду.

Апеляційна скарга мотивована наступним.

При розгляді справи судом першої інстанції суд безпідставно не взяв до уваги доводи та докази, що підтверджують наявність причинного звязку між діями відповідача та нанесеною ним шкодою позивачу.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач всупереч вимог ст.33 ГПК України жодним чином не спростував факт залиття офісного приміщення позивача, а у відзиві на позовну заяву лише наголосив на тому, що представник відповідача був відсутній під час складання акту та не був повідомлений про те, що 14.10.2014р. буде здійснено обстеження офісного приміщення позивача.

Позивач листом №34 повідомляв відповідача про те, що 14.10.2014р. буде здійснюватися обстеження приміщення позивача, однак відповідач заперечував проти отримання вказаного листа, а суд в оскарженому рішенні зазначив, що саме позивач повинен доводити факт отримання чим неотримання відповідачем вказаного листа.

Така позиція суду суперечить приписам ст.33 ГПК України, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 21.12.2015р. відновлено скаржнику пропущений строк на подання апеляційної скарги, прийнято її до провадження з призначенням до розгляду на 02.02.2016р., а також зобовязано ПП «Горизонт» надати суду докази надсилання копії апеляційної скарги ПрАТ «Південьбудтранс» та сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На виконання вказаної ухвали апеляційного господарського суду позивачем були надані докази сплати судового збору та докази направлення копії апеляційної скарги відповідачу.

20.01.2016р. до Одеського апеляційного господарського надійшла заява від ПрАТ «Південьбудтранс» про відвід колегії суддів.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 02.02.2016р. заяву ПрАТ «Південьбудтранс» про відвід складу колегії суддів: головуючий суддя Будішевська Л.О., суддів: Мишкіної М.А., Поліщук Л.В. у справі №915/2148/14 відхилено з огляду на те, що остання обєктивно не підтверджена та ґрунтується виключно на субєктивних твердженнях відповідача.

В засіданні суду 02.02.2016р. скаржник наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги з підстав, викладених в останній.

Відповідач не скористався своїм правом надання відзиву на апеляційну скаргу та не забезпечив явку свого представника в засідання суду апеляційної інстанції, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, наявні в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 13.10.2014р. при огляді офісного приміщення приватного підприємства «Горизонт», розташованого за адресою: Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ, промисловий майданчик, 4-а, встановлено залиття цього приміщення.

За цим фактом 14.10.2014р. представником ПП «Горизонт» ОСОБА_2 С, оцінювачем ОСОБА_3, головним механіком ПАТ «Юженергобуд» ОСОБА_4, директором приватного підприємства «Струг» ОСОБА_5 Ю проведено огляд приміщення ПП «Горизонт», що знаходиться за адресою: Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ, промисловий майданчик, 4-а та складено акт про залиття офісного приміщення ПП «Горизонт».

У вказаному акті зазначено, що за візуальним оглядом приміщення №6, загальною площею 17,6 кв.м., встановлено наступне: - заміна та наклейка шпалер, - заміна плінтусів, - заміна навісної стелі, - заміна підвіконня, - демонтаж, сушка, монтаж ліноліума; за візуальним оглядом приміщень №5 та №4 встановлено наступне: - заміна та наклейка шпалер, - заміна плінтусів, - заміна навісної стелі, - заміна підвіконня, - демонтаж, сушка, монтаж ліноліума, а також вказано на залиття дивану - Челсі, телевізору SONI та туалетного столику.

Як стверджує скаржник, джерело затоплення знаходиться на 3-му поверсі в приміщеннях, які належать на праві власності ПрАТ «Південбутранс», але станом на дату огляду доступ до приміщень відсутній, представник ПрАТ «Південбутранс» не зявився, хоча був повідомлений листом від 13.10.2014р. №34, направлений позивачем рекомендованим листом № НОМЕР_1 від 13.10.2014р.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені у статті 1166 ЦК України, у відповідності до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З огляду на положення статей 22, 1166 ЦК України, для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

При цьому наявність збитків доводиться особою, яка заявляє вимогу про їх відшкодування. Встановлення причинного звязку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Тобто, слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

ОСОБА_6 про залиття приміщення від 14.10.2014р., колегія суддів зясувала, що останній не містить посилання на джерело затоплення та причину затоплення. Як вбачається з ОСОБА_6, пошкоджене приміщення знаходиться на першому поверсі будинку, а приміщення, що належить відповідачу на третьому поверсі. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні дані про стан приміщень, які знаходяться на другому поверсі.

Вказаний акт складений за відсутності представника ПАТ «Південьбудтранс». Посилання позивача на належне повідомлення ПАТ «Південьбудтранс» про час огляду приміщення судоволю колегією не приймається до уваги, оскільки відповідний лист був направлений 13.10.2014р. о 17год 17хв., а акт огляду складений 14.10.2014р.

Документи, на які посилається скаржник в якості доказів вини відповідача, жодним чином не свідчать та не підтверджують вину останнього перед позивачем.

Будь-які інші докази наявності протиправної поведінки саме відповідача стосовно позивача, а також причинного звязку між протиправною поведінкою відповідача та збитками, які виникли у позивача, в матеріалах справи відсутні.

При розгляді справи судом апеляційної інстанції скаржником не надано ніяких додаткових пояснень та відповідних доказів, які б спростували висновки, викладені в рішенні суду першої інстанції, та всупереч вимог ст.33 Господарського процесуального кодексу України не доведені ті обставини, на які скаржник посилався, як на підставу своїх вимог.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно зясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105

Господарського процесуального кодексу України,

апеляційний господарський суд

постановив:

Рішення господарського суду Одеської області від 03 листопада 2015 року у справі №915/2148/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 23.02.2016р.

Головуючий суддя: Будішевська Л.О.

Судді: Мишкіна М.А.

ОСОБА_7