РІШЕННЯ

16 лютого 2016 року Справа № 913/1247/15

Провадження №30/913/1247/15

За позовом Публічного акціонерного товариства Енергобанк в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Енергобанк", м. Київ

до першого відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Буденергосервіс, м. Луганськ

другого відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Укрпромрембуд, м. Луганськ

третього відповідача ОСОБА_2 обєднання Будівельник,

м. Луганськ

про стягнення 1403920 грн. 08 коп.

Суддя господарського суду Луганської області Голенко І.П.

Секретар судового засідання - помічник судді Гуленко К.С.

У засіданні брали участь:

від позивача - представник не прибув;

від 1-го відповідача - представник не прибув;

від 2-го відповідача - представник не прибув;

від 3-го відповідача - представник не прибув.

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимоги:

- про солідарне стягнення з відповідача 1 та відповідача 2 за договором поруки № 25/П-2, який укладено в забезпечення зобов'язань за договором про надання кредитної лінії № 25 від 04.07.2013, заборгованості у розмірі 1403920 грн. 08 коп., з яких: заборгованість за кредитом 868615 грн. 70 коп., заборгованість за процентами за користування кредитом 283858 грн. 89 коп., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 200420 грн. 74 коп., пеня за несвоєчасну сплату процентів 51024 грн. 75 коп.;

- про солідарне стягнення з відповідача 1 та відповідача 3 за договором поруки № 25/П-3, який укладено в забезпечення зобов'язань за договором про надання кредитної лінії № 25 від 04.07.2013, заборгованості у розмірі 1403920 грн. 08 коп., з яких: заборгованість за кредитом 868615 грн. 70 коп., заборгованість за процентами за користування кредитом 283858 грн. 89 коп., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 200420 грн. 74 коп., пеня за несвоєчасну сплату процентів 51024 грн. 75 коп.

Сторони правом на участь своїх представників у судовому засіданні не скористалися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Явка учасників процесу в судове засідання не визнавалася обовязковою.

Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 05.06.2014 № 01-06/745/2014 "Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" розяснено, що учасник судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за умов, зазначених у підпунктах 1-4 пункту 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції" (у редакції Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 № 01-06/2052/14). Так, учасник судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за таких умов:

1) Якщо відповідну ухвалу господарським судом надіслано поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. При цьому слід мати на увазі, що згідно із статтею 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, вони вважаються достовірними, доки до них не внесено відповідних змін.

2) У разі коли учасник судового процесу не значиться у згаданому реєстрі, - якщо названу ухвалу господарським судом надіслано поштою за адресою, яку зазначено в заяві (скарзі), або за місцем проживання фізичної особи, або за місцезнаходженням відокремленого підрозділу юридичної особи (коли заяву повязано з його діяльністю).

3) Якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством звязку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, то суд не вчиняє дій, зазначених у підпунктах 1 і 2 цього пункту. У такому разі, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством звязку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. У такому разі на примірнику переданого тексту, що залишається у матеріалах справи, зазначаються дата і година його передачі і прізвища та ініціали осіб, які передали і прийняли текст. У матеріалах справи мають міститися документи, що підтверджують отримання учасником судового процесу повідомлення (завірений судом витяг з журналу реєстрації телефонограм, журналу реєстрації електронних поштових відправлень тощо).

4) За неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Так, відповідно до витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцем реєстрації ТОВ «Буденергосервіс» є 91024, м. Луганськ, вул. Дачная, б. 1А, ТОВ «Укрпромрембуд» - 91020, м. Луганськ, 9-й Лутугінський проїзд, б. 1, ВТО «Будівельник» - 91055, м. Луганськ, вул. Леніна, б. 38, прим. 6.

Листом від 16.03.2015 №511-30-100 УДППЗ Укрпошта повідомляє, що відповідно до Указу Президента України від 14.11.2014 № 875/2014 Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення (зі змінами), органи поштового зв'язку тимчасово не здійснюють пересилання поштових відправлень до вказаного населеного пункту.

Оскільки відповідачі у справі знаходяться на території проведення АТО, то інформація про час і місце судового засідання також була розміщена на сторінці господарського суду Луганської області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), про що свідчить роздрукована сторінка з мережі Інтернет.

Таким чином, судом вжито відповідні заходи щодо повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території, тому у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування прийнятого судового рішення з посиланням на пункт 2 частини третьої статті 104 або пункт 2 частини другої статті 11110 ГПК (аналогічна позиція викладена в Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14).

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд встановив наступне.

Між Публічним акціонерним товариством «Енергобанк» (далі - банк, кредитор, позивач) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Буденергосервіс» (позичальник, перший відповідач), 04.07.2013 укладено договір про надання кредитної лінії № 25 (далі за текстом кредитний договір).

Предметом вказаного кредитного договору є правовідносини, за якими банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, на умовах, визначених цим договором. (п. 1.1).

Кредит надається позичальнику у вигляді відкличної невідновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості у розмірі 5400000 грн. 00 коп. (п. 1.2)

В пункті 1.3 договору визначено кінцевий термін погашення кредиту: до 27.12.2013 включно.

Відповідно до п. 1.4. договору проценти за користування кредитом сплачуються позичальником, виходячи із встановленої банком процентної ставки у розмірі 22% річних.

У відповідності до п. 3.5 кредитного договору погашення кредиту позичальник здійснює відповідно до графіку зменшення ліміту кредитування, який наведено у додатку № 1 до цього договору.

Пункт 3.4 кредитного договору передбачає, що банк нараховує проценти, виходячи із розрахунку встановленої у цьому договору процентної ставки і фактичного залишку заборгованості не рідше одного разу на місяць. Позичальник сплачує проценти щомісячно до 5 числа (включно) наступного місяця, при цьому датою сплати процентів вважається дата зарахування сплаченої суми на рахунку банку.

Відповідно до п. 9.1 договору за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та /або строків процентів за користування кредитом та/або комісій банк має право нарахувати позичальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення вд суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Пеня нараховується за весь термін дії кредитного договору та до повного виконання позичальником зобовязань по погашенню простроченої заборгованості.

До кредитного договору було підписано додаткові договори.

Так, додатковим договором № 1 від 20.12.2013 змінено термін користування кредитом та встановлено до 31.03.2014, процентну ставку та визначено у розмірі 24% річних, а також скореговано графік зменшення ліміту кредиту.

При цьому, додатковим договором № 4 від 12.08.2014 змінено термін користування кредитом та встановлено до 30.04.2015, процентну ставку та визначено у розмірі 28% річних, а також скореговано графік зменшення ліміту кредиту.

На виконання кредитного договору банк перерахував кредитні кошти позичальнику в сумі 5400000 грн. 00 коп., що підтверджується випискою з банківського рахунку.

Як вбачається з виписки з особового рахунку, перший відповідач свої грошові зобовязання за кредитним договором щодо повернення кредиту виконав частково в сумі 4531384 грн. 30 коп.

В забезпечення зобовязань першого відповідача за договором про надання кредитної лінії від 04.07.2013 № 25 банком було укладено наступні договори поруки:

- від 04.07.2013 № 25/П-2 з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Укрпромрембуд»;

- від 04.07.2013 № 25/П-3 з ОСОБА_2 обєднанням «Будівельник».

У зв"язку з підписанням додаткових договорів до договору про надання кредитної лінії між банком та поручителями також були підписані відповідні додаткові договори до договорів поруки.

Відповідно до умов вказаних договорів поруки поручитель зобовязується перед кредитором відповідати по зобовязаннях першого відповідача, що випливають з договору про надання кредитної лінії № 25 від 04.07.2013 зі всіма змінами та доповненнями до нього (п. 1 договорів поруки).

Згідно із п. 2 договорів поруки поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель відповідає по зобовязаннях боржника в повному обсязі, а саме за повернення кредитних коштів за основним зобовязанням, виплату відсотків. Виконання інших умов основного зобовязання та відшкодування збитків, завданих кредитору, в звязку з невиконанням або неналежним виконанням боржником умов основного зобовязання..

Пунктом 2.1 договорів поруки встановлено, що підписанням цього договору поручитель надає згоду на будь-яке збільшення розміру процентів за основним зобовязанням. Поручитель підтверджує, що порука за цим договором забезпечує збільшені внаслідок таких змін зобовязання боржника без отримання додаткової згоди поручителя.

Пунктом 3 договорів поруки передбачено, що відповідальність поручителя настає, якщо основне зобовязання не буде виконане в строк, передбачений його умовами, в тому числі проценти, пеня, штрафні санкції, інші платежі, що забезпечені порукою, не будуть повернуті/сплачені у строки, встановлені основним зобовязанням або достроково у випадку порушення умов основного зобовязання.

Умовами п. 4.1 договорів поруки визначено, що поручитель зобовязується здійснити виконання порушених зобовязань боржником протягом 30 банківських днів з дати отримання вимоги від кредитора та в обсязі, зазначеному в такій вимозі.

Вимога кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання поручителем порушених зобовязань боржника в розмірі, визначеному кредитором у вимозі (п. 4.2 договір поруки).

Відповідно до п. 5 договорів поруки поручитель зобовязаний у випадку непогашення боржником суми заборгованості основним зобовязанням перерахувати суму заборгованості протягом 10 банківських днів з дати отримання вимоги кредитора.

Згідно із п. 11 договорів поруки договір діє до повного виконання основного зобовзання.

В порушення умов кредитного договору та договорів поруки відповідачі не виконали взяті на себе зобовязання щодо погашення кредиту у встановлені строки.

Банк письмово не звертався до поручителів з вимогами про виконання зобов"язань, про що зазначено у заяві (а.с. 89-92).

У звязку з невиконанням відповідачами своїх грошових зобовязань, позивач звернувся з цим позовом до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи позивача та надані ним докази, суд дійшов до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог за позовом, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2. ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Крім того, за приписами Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 N 254, підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи, які мають бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення в паперовій та/або в електронній формі (п.п. 4.2., 4.3.). До первинних документів відносяться меморіальні (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій) (п. 4.4."б" Положення). Меморіальні документи застосовуються банками для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку. До меморіальних документів (паперових або електронних), що використовуються для безготівкових розрахунків, належать такі розрахункові документи (п. 4.6. Положення): меморіальні ордери; платіжні доручення; платіжні вимоги-доручення; платіжні вимоги; розрахункові чеки; інші документи (інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку).

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом, кредит було видано банком першому відповідачу. Проте, останній порушив договірні зобовязання щодо погашення кредиту та відсотків. У зв"язку з чим, за першим відповідачем утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 868615 грн. 70 коп. та заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 283858 грн. 89 коп.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно п.2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. ст. 43, 33 Господарського процесуального кодексу України сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги позивача до першого відповідача в частині стягнення кредитної заборгованості, заборгованості за процентами є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю, а саме з першого відповідача слід стягнути 868615 грн. 70 коп. простроченого боргу та 283858 грн. 89 коп. заборгованості за процентами.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 200420 грн. 74 коп. за період з 02.12.2014 по 31.10.2015 та пені за несвоєчасну оплату процентів в сумі 51024 грн. 75 коп. за період з 08.12.2014 по 30.11.2015 суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу статей 610, 611 цього ж Кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Статтею 216 цього ж Кодексу передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на час проведення антитерористичної операції встановлено заборону нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території цих населених пунктів.

Банки та інші фінансові установи зобов'язані скасувати зазначеним у статті 2 Закону особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

За приписами ст. 1 наведеного Закону періодом проведення антитерористичної операції визначено час між датою набрання чинності Указом Президента України Про введення в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Вказаним Законом, який є спеціальним, дія якого поширюється лише на визначене коло суб'єктів, визначаються тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Листом від 27.10.2014 №18-112/64138 Національний банк України нагадав всім банкам про необхідність суворого і безумовного дотримання вимог Закону України „Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" та повідомив, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу.

Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у десятиденний строк з дня опублікування Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р затверджено Перелік населених пунктів населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого включено м. Луганськ.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «Буденергосервіс» є 91024, м. Луганськ, вул. Дачная, б. 1А.

Отже, з урахуванням визначеної компетентним органом території проведення антитерористичної операції та терміну її проведення, норми даного закону щодо введення мораторію на нарахування пені підлягають застосуванню до цих правовідносин.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що пеня підпадає під дію мораторію щодо нарахування пені на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями, встановленого Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції.

Враховуючи вказане, в задоволенні вимоги про стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту та своєчасну оплату процентів слід відмовити щодо першого відповідача у справі.

За приписами ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно із ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Згідно ч. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється за спливом строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

У даному випадку договір поруки містить строк дії поруки дія цього договору припиняється після повного виконання основного зобовязання (п. 11 договорів поруки).

Відповідно до ч. 1 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

За приписами ч. 1 ст. 252 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч.2 ст. 251 та ч.2 ст. 252 Цивільного кодексу України).

З договорів поруки вбачається не встановлення строку, після якого порука припиняється, а умови договору (п. 11) про дію договору до повного виконання зобовязання не є встановленим строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч.1 ст. 252 Цивільного кодексу України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо основним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то строк предявлення кредитором вимоги до поручителя має обчислюватися з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі. (Такої ж правової позиції дотримується Верховний суд України у постанові від 18.07.2012 по справі 6-78цс12.)

Відповідно до ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

У кредитному договорі строк виконання основного зобовязання чітко визначений - "до 30.04.2015 включно" (п. 1.3 кредитного договору з урахуванням додаткового договору № 4 від 12.08.2014, а.с. 24).

Позивач предявив позов до господарського суду 18.12.2015 (згідно із штемпелем на поштовому конверті), тобто поза межами 6 місяців з настання кінцевої дати повернення кредиту.

З огляду на недотримання позивачем названих положень статті 559 Цивільного кодексу України дія поруки другого та третього відповідачів за зобовязаннями першого відповідача припинилась, у звязку з чим у задоволенні позову до другого та третього відповідача слід відмовити (Аналогічна правова позиція щодо припинення поруки викладена у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 910/14545/13).

Таким чином, позов щодо першого відповідача слід задовольнити частково, а саме: стягнути прострочену заборгованість за кредитом в сумі 868615 грн. 70 коп., прострочену заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 283858 грн. 89 коп. В задоволенні решти позовних вимог до першого відповідача слід відмовити.

У задоволенні позову щодо другого та третього відповідачів слід відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог покладається на першого відповідача.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства Енергобанк в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Енергобанк" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Буденергосервіс про стягнення 1403920 грн. 08 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Буденергосервіс, 91024, м. Луганськ, вул. Дачная, б. 1А, , на користь Публічного акціонерного товариства Енергобанк, 04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, б. 56, прострочену заборгованість за кредитом в сумі 868615 грн. 70 коп., прострочену заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 283858 грн. 89 коп., судовий збір в сумі 17287 грн. 12 коп. Видати наказ.

3. У задоволенні решти позовних вимог до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Буденергосервіс відмовити.

4. У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Енергобанк в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Енергобанк" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Укрпромрембуд про стягнення 1403920 грн. 08 коп. відмовити у повному обсязі.

5. У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Енергобанк в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Енергобанк" до ОСОБА_2 обєднання Будівельник, про стягнення 1403920 грн. 08 коп. відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано - 18.02.2016.

Суддя І.П. Голенко

Надр. 5 прим.:

1- до справи;

2 позивачу: 01001. м. Київ, вул. Лютеранська, б. 9/9, кв. 5 (рекомендованим листом з повідомленням)

3 відповідачу 1: 91024, м. Луганськ, вул. Дачная, 1А (не направляється у звязку з тим, відповідно до листа УДППЗ Укрпошта від 16.03.2015 №511-30-100 пересилання пошти до вказаного населеного пункту тимчасово не здійснюється)

4 відповідачу 2: 91020, м. Луганськ, вул. 9й Лутугінський проїзд, 1 (не направляється у звязку з тим, відповідно до листа УДППЗ Укрпошта від 16.03.2015 №511-30-100 пересилання пошти до вказаного населеного пункту тимчасово не здійснюється)

5 відповідачу 3: 91055, м. Луганськ, вул. Леніна, 38/6 (не направляється у звязку з тим, відповідно до листа УДППЗ Укрпошта від 16.03.2015 №511-30-100 пересилання пошти до вказаного населеного пункту тимчасово не здійснюється)