РІШЕННЯ

19 лютого 2016 року Справа № 913/1170/15

Провадження №33пд/913/1170/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АТБ-інвест, смт. Ювілейне, Дніпропетровська область

до Луганської міської ради, м. Луганськ

про розірвання договору оренди землі

Суддя Драгнєвіч О.В.

Секретар судового засідання Дмітрієва К.С.

У засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_1, представник за довіреністю б/н від 04.12.2015;

від відповідача представник не прибув;

С У Т Ь С П О Р У:

Позивачем заявлена вимога про розірвання договору оренди землі від 21.10.2013, укладеного між Луганською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-інвест", та посвідченого 21.10.2013 приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 1012, державна реєстрація інших речових прав проведена 21.10.2013, номер запису про інше речове право 2980865; реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01.

В обґрунтування заявленої вимоги позивач посилається на те, що між Луганською міською радою та ТОВ АТБ-інвест укладено договір оренди землі від 21.10.2013, який зареєстровано відповідно до вимог чинного законодавства. Предметом оренди є земельна ділянка площею 0,1010 га за адресою: Луганська область, м. Луганськ, вул. Оборонная, 13а, яка надана під розміщений обєкт незавершеного будівництва недобудовану будівлю торгово-виставочного комплексу. Договір укладено на 49 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На даний час ТОВ АТБ-інвест втратило можливість вільно володіти, користуватись та розпоряджатись вищевказаним обєктом нерухомого майна, у звязку з проведенням на території Луганської області антитерористичної операції. Вказані обставини підтверджуються сертифікатом Дніпропетровської торгово-промислової палати від 19.02.2015 № 3291 про форс-мажорні обставини. Відповідно до наказу ТОВ АТБ-інвест від 30.09.2014 №4/1 за адресою обєкта нерухомого майна: Луганська область, м. Луганськ, вул. Оборонная, 13а, припинено господарську діяльність у звязку з проведенням антитерористичної операції (а.с. 33, 53-54).

Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї сторони у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до положень п. 36 договору оренди землі договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу орендаря або орендодавця, або органу уповноваженого орендодавцем, зокрема, у випадках, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст.32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі випадкового знищення чи пошкодження обєктів оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки. Оскільки ТОВ АТБ-інвест обмежене у праві власності, втратило право вільно користуватися та розпоряджатися нерухомим майном, це означає, що позивач втратив і можливість використовувати орендовану ним земельну ділянку за цільовим призначенням, на якій розташовано це майно.

Крім того, в обгрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ч.2 ст.652 ЦК України; за твердженням позивача, обставини непереборної сили, що існують на території Луганської області свідчать про наявність сукупності всіх умов для застосування цієї норми, а саме: в момент укладення договору сторони виходили з того, що зміна обставин, за яких укладалась угода, не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності; виконання договору порушує співвідношення майнових інтересів сторін і позбавляє позивача того, на що він розраховував при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона (орендар).

Обставини непереборної сили, що виникли на території Луганської області щодо орендованої земельної ділянки, в тому числі розповсюдження злочинності, окупація зазначених територій незаконними збройними угрупуваннями, бойові дії, позбавлення громадян України та підприємництва захисту, неможливість надання такого захисту правоохоронними органами України, неможливість гарантування такого захисту чинним законодавством є істотною зміною обставин, які сторони договору оренди не могли передбачити та, якщо б знали про їх настання до моменту укладання договору оренди землі, то не укладали б зазначений договір оренди.

Зазначені обставини стали підставами для дострокового розірвання договору оренди землі в судовому порядку на вимогу ТОВ АТБ-інвест.

Відповідно до даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 04.12.2015 місцезнаходження відповідача: 91000, Луганська область, м. Луганськ, вул. Коцюбинського, буд. 14 (а.с.79).

Відповідно до п.3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи-підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (ст.17 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців).

Згідно з ст.10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.05.2003 №755-IV якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою.

За інформацією, наведеною Українським державним підприємством поштового звязку Укрпошта на своєму сайті, відповідно до Указу Президента України від 14.11.2014 № 875/2014 Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення (зі змінами), органи поштового зв'язку тимчасово не здійснюють пересилання поштових відправлень, зокрема до м.Луганськ.

За таких обставин, на виконання приписів п.п. 4 п. 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції" (із наступними змінами) з метою належного повідомлення учасника процесу, що перебуває на території проведення антитерористичної операції, оголошення про час і місце судових засідань були розміщені на сторінці господарського суду Луганської області (у розділі "Повідомлення для сторін, які знаходяться у зоні проведення антитерористичної операції) офіційного веб-порталу "Судова влада Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), про що свідчать роздруковані сторінки з мережі Інтернет, наявні в матеріалах справи.

Господарським судом встановлено, що відповідно до Інтернет ресурсу Луганської обласної військово-цивільної адміністрації (http://gorod.lugansk.ua/index.php?do=static& page=gorsovet), що відповідач має наступні засоби звязку: адресу електронної пошти для надсилання кореспонденції - .

Отже, з метою повідомлення відповідача про вчинені процесуальні дії ухвали суду направлялися також на відому адресу електронної пошти відповідача.

Таким чином, судом вжито всі необхідні заходи для належного повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території (аналогічна позиція викладена в Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14).

Однак, відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.22 Господарського процесуального кодексу України, не забезпечив участі повноважного представника у судових засіданнях, не надав суду відзив на позовну заяву. Неприбуття представника у судові засідання та не надання відзиву на позовну заяву не перешкоджає розгляду спору по суті.

Згідно положень ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 19.02.2016 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

На підставі рішення Луганської міської ради від 23.10.2012 № 29/151 між Луганською міською радою (орендодавець, відповідач) і Товариством з обмеженою відповідальністю АТБ-інвест (орендар, позивач) 21.10.2013 укладено договір оренди землі, який посвідчено 21.10.2013 приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 1012, державна реєстрація інших речових прав проведена 21.10.2013, номер запису про інше речове право 2980865; реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01 (а.с. 18-32).

Згідно предмету договору позивачу передана земельна ділянка загальною площею 0,1010 га (кадастровий номер :04:021:0067) під розміщений обєкт незавершеного будівництва недобудовану будівлю торгово-виставочного комплексу, яка знаходиться адресою: Луганська область, м. Луганськ, вул. Оборонная, 13а.

Договір оренди землі (надалі договір) укладено на 49 років.

Згідно п. 8 договору річна орендна плата встановлена в розмірі 3,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, складає 28 172 грн 89 коп.

В пункті 36 договору сторони передбачили, що договір може бути розірвано при наявності таких обставин:

- за згодою сторін;

- за рішенням суду на вимогу орендаря, орендодавця, або органу уповноваженого орендодавцем: у разі істотного порушення умов договору іншою стороною; у випадках, встановлених законом; а також у випадках, встановлених договором, а саме у разі невиконання або неналежного виконання стороною за договором своїх зобовзань.

За актом приймання-передачі від 21.10.2013 орендар одержав в оренду земельну ділянку, яка була придатна для використання відповідно до призначення, встановленого рішенням Луганської міської ради (а.с.29).

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що не може володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому обєктом нерухомості, а відтак і використовувати земельну ділянку згідно її цільового призначення внаслідок виникнення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили), що підтверджується Сертифікатом від 19.02.2015 № 3291 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), який виданий Дніпропетровською торгово-промисловою палатою (а.с.33).

Як вбачається, Дніпропетровська торгово-промислова палата засвідчила настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), повязаних з проведенням антитерористичної операції (АТО) на території Луганської та Донецької областей, розпочатої на підставі Указу Президента Україна від 14.04.2014 № 405/2014, яким введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України", з урахуванням Закону України від 02.10.2014 № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції". Станом на 19 лютого 2015 року АТО триває, рішення про її припинення не прийнято, та дату її закінчення встановити неможливо. У проведенні АТО, у встановленому законом порядку, задіяні сили (особовий склад, спеціалісти) і засоби (зброя, транспортні, спеціальні та інші матеріально-технічні засоби) субєктів боротьби з тероризмом та інших субєктів, відповідно до законів України. В ході проведення АТО уповноваженими правоохоронними органами виявляються та розслідуються численні кримінальні правопорушення, які мають ознаки терористичних актів, диверсій, умисних вбивств, захоплень будівель і споруд, незаконного заволодіння транспортними засобами, незаконного позбавлення волі, захоплення заручників, блокування і пошкодження обєктів транспортної системи тощо. Зазначені правопорушення, вчинювані озброєними організованими злочинними угрупуваннями та окремими фізичними особами, створюють загрозу життю і здоровю людей, збереженню їх майна, обмежують свободу пересування територією зазначених областей.

Нерухоме майно, що розташоване за адресою: Луганська область, м. Луганськ, вул. Оборонная, 13а і знаходиться на території проведення АТО, яка контролюється терористами, а адміністрація ТОВ "АТБ-інвест" знаходиться в Дніпропетровській області, внаслідок чого представники ТОВ "АТБ-інвест" (органи управління і інші працівники) не мають доступу до вказаного нерухомого майна, а тому не можуть забезпечити господарське використання цього майна за його цільовим призначенням.

Період дії форс-мажорних обставин визначено з 01.10.2014, дату закінчення встановити неможливо, обставини непереборної сили тривають.

Неможливість використання земельної ділянки за цільовим призначенням підтверджується також тим, що наказом керівника ТОВ "АТБ-інвест" від 30.09.2014 №4/1 було припинено господарську діяльність на обєкті незавершеного будівництва недобудована будівля торгово-виставочного комплексу, за адресою: Луганська область, м. Луганськ, вул. Оборонная, 13а, на земельній ділянці, яка надана під розміщений обєкт незавершеного будівництва недобудовану будівлю торгово-виставочного комплексу (а.с.53-54).

Крім того, матеріали справи свідчать про те, що у звязку з захопленням силовим способом магазинів, що належать позивачу, ТОВ АТБ-Маркет, яке є орендарем нерухомого майна розташованого на земельній ділянці, шо є предметом судового спору, звернулось з заявами про кримінальне правопорушення на імя начальника ГУ МВС України у Луганській області (27.10.2014 № б/н) та імя голови Служби безпеки України (13.10.2014) (а.с.44-51).

При цьому, згідно доводів позивача, ним сплачувалась орендна плата за землю, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями, остання сплата здійснена за грудень 2015 року (а.с. 97-123).

Ленінська обєднана державна податкова інспекція у м.Луганську Головного управління ДФС у Луганській області вимог ухвали суду від 02.02.2016 не виконала, відповідної інформації з приводу подання позивачем податкових декларацій з орендної плати за землю та документального підтвердження сплати податкового зобовязання суду не представило. Натомість представником позивача в судовому засіданні від 19.02.2016 надані копії поданих податкових декларацій з орендної плати за землю за 2014-2015 роки, які розглянуті судом та долучені до матеріалів справи.

Суд звертає увагу на положення статті 6 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, згідно якої субєктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення АТО, звільнено від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності під час проведення такої операції.

Однак, обовязок сплати орендної плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності встановлений Податковим кодексом України, пунктом 2.1 статті 2 якого встановлено, що зміна положень цього Кодексу може здійснюватися винятково шляхом внесення змін до нього. На сьогоднішній день не внесено відповідних змін в Податковий кодекс України, тому пільги, зазначені ст. 6 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, не можуть застосовуватися, про що розяснено в листі Державної фіскальної служби України від 02.12.2014 № 7887/6/99-99-15-03-02-15.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 188 Господарського кодексу України встановлено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 р. № 15-рп/2002 (справа про досудове врегулювання спорів) визначено, що положення ч. 2 ст. 124 Конституції України стосовно поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

Крім того, під час розгляду спору господарським судом встановлено, що відповідач, а також обєкт оренди знаходяться в м. Луганськ.

Постановою Кабінету міністрів України № 1085-р від 07.11.2014 був затверджений перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Зокрема, м. Луганськ включене до вказаного переліку населених пунктів.

Крім того, за даними Державного підприємства поштового звязку України, розміщеними на офіційному сайті, пересилання кореспонденції до вказаного населеного пункту тимчасово не здійснюється.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку про те, що надсилання відповідачу пропозицій про розірвання договору оренди є виключно правом, а не обов'язком позивача, і відповідно недотримання останнім вимог ч. 2 ст. 188 Господарського кодексу України щодо обов'язку надсилання іншій стороні пропозицій про розірвання договору оренди земельної ділянки не позбавляє його права звернутися до суду з відповідним позовом про розірвання договору.

Відповідна правова позиція викладена також в постанові Верховного суду України у справі № 28/5005/640/2012 від 20.11.2012.

Статтею 651 ЦК України врегульовано, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобовязання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у звязку з виконанням цього договору.

Зміна договору у звязку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Обставини спору свідчать, що на час укладення договору (21 жовтня 2013 року) сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане.

Дійсно, в 2013 році, коли було укладено договір оренди землі, жодна із сторін не могла передбачити захоплення незаконними збройними формуваннями частини території Донецької та Луганської областей, настання терористичної загрози на зазначених територіях, які несуть пряму загрозу життю, здоровю та роблять неможливим та небезпечним здійснення господарської діяльності в зазначених областях, припинення доступу до обєкту оренди, неможливість здійснювати ним користування для реалізації тих цілей, на виконання яких і укладався договір оренди землі, прийняття нормативно-правових актів, які обмежують діяльність державних органів за місцезнаходженням обєкту оренди.

Зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались (за весь період, від початку захоплення частини Донецької та Луганської областей незаконними збройними формуваннями та по сьогоднішній день, ні тільки окремо взяті підприємства, але й збройні сили України не можуть зупинити збройну агресію в Луганській та Донецькій областях, не можуть відновити мирне життя та гарантувати захист та верховенство закону).

Виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як свідчать матеріали справи, на орендованій позивачем земельній ділянці за договором №626-2014-Н/и оренди нерухомого майна від 01.07.2014 нерухоме майно: загальною площею 784,1 кв.м було передане за плату в оренду Товариству з обмеженою діяльність АТБ-маркет для здійснення торгівельної діяльності (а.с.34-40).

Однак, в подальшому, за твердженнями позивача, сторони змушені були укласти ряд додаткових угод від 01.10.2014, 31.12.2014, якими, зокрема, в звязку з настанням форс-мажорних обставин (перебуванням майна в зоні проведення антитерористичної операції та відсутності доступу до орендованого обєкту) спочатку погодили призупинити нарахування та сплату орендних платежів за договором, а потім - вирішили достроково розірвати договір оренди нерухомого майна (а.с.41 -42).

Отже, зазначені обставини обєктивно призвели до обмеження можливості здійснення позивачем господарської діяльності за його цільовим призначенням, можливості отримання прибутку від користування земельної ділянкою та передачі в оренду за плату обєктів нерухомого майна, які на ній знаходяться, на що обґрунтовано позивач розраховував, укладаючи спірний договір оренди землі в 2013 році.

Враховуючи зазначене, суд зважає на доводи позивача, що при укладенні договору оренди земельної ділянки ТОВ "АТБ-інвест" розраховувало на те, що воно буде платити орендну плату за фактичне користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: Луганська область, м. Луганськ, вул. Оборонная, 13а та буде мати можливість отримувати прибуток від надання в оренду третім особам нерухомого майна, що на ній знаходиться. Однак, на сьогоднішній день позивач продовжує належним чином виконувати зобовязання орендаря, платити орендну плату, але позбавлений можливості користуватись земельною ділянкою в результаті бойових дій, існування небезпеки в цьому регіоні та обмеженого доступу до обєкту оренди.

Із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона договором оренди землі від 21.10.2013, посвідченим приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_2, та зареєстрованого в реєстрі за № 1012, не передбачено обовязок орендаря платити за те, чим він не може користуватися.

За таких обставин, суд погоджується з доводами ТОВ "АТБ-інвест" та вважає, що витрати у вигляді сплати орендної плати за землю, які на сьогоднішній день несе позивач як орендар земельної ділянки, яка в результаті зміни обставин (захоплення частини території Луганської області незаконними збройними формуваннями) не може ним використовуватись за цільовим призначенням відповідно до умов договору та чинного законодавства (ст. 762 ЦК України) є необгрунтованими.

При цьому, суд враховує, що зазначені форс-мажорні обставини мають обєктивно негативні наслідки для обох сторін договору. Знаходження обєкту оренди та відповідача на тимчасово непідконтрольній владі України території, в районі проведення антитерористичної операції на Сході країни, ускладнює можливість врегулювання сторонами спірних відносин та унеможливлює здійснення субєктом господарювання підприємницької діяльності в звичайному режимі. В даній ситуації сторони не мають можливості самостійно усунути причини, внаслідок яких склалися обставини, що унеможливлюють подальше користування орендованою земельною ділянкою.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позову покладається на сторони в рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-інвест" до Луганської міської ради про розірвання договору оренди землі від 21.10.2013 задовольнити у повному обсязі.

2. Розірвати договір оренди землі, який укладений 21.10.2013 між Луганською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-інвест", посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 1012, державна реєстрація інших речових прав проведена 21.10.2013, номер запису про інше речове право 2980865; реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01.

3. Стягнути з Луганської міської ради, Луганська область, м. Луганськ, вул. Коцюбинського, буд. 14, ідентифікаційний код 26070794 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-інвест", Дніпропетровська область, селище міського типу Ювілейне, вул. Теплична, буд.27 С, ідентифікаційний код 30691543, судовий збір в сумі 609 грн 00 коп. Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24.02.2016.

Суддя О.В. Драгнєвіч