ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2016 р.Справа № 916/2444/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді: Ліпчанської Н.В.,

суддів: Лисенко В.А., Ярош А.І.

При секретарі судового засідання Молодові В.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю,

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю,

представник ДВС у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином.

Розглянувши апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Колос"

на ухвалу господарського суду Одеської області від 20.01.2016р. про зміну способу виконання рішення суду (ст. 121 ГПК України)

по справі № 916/2444/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Чубівський комбінат хлібопродуктів",

до відповідача: Приватного сільськогосподарського підприємства "Колос",

про спонукання до виконання мирової угоди,

за участю ВДВС Котовського МРУЮ в Одеській області,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 29.07.2015р. (суддя Мостепаненко Ю.І.) позовні вимоги задоволені частково, зобовязано відповідача передати на користь позивача товар у вигляді пшениці 3-го класу 1000 тон. В решті позову відмовлено (а.с.45-50).

04 серпня 2015 року на вказаного рішення господарського суду Одеської області видано відповідний наказ (а.с. 55).

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 06.10.2015р. по справі №916/2444/15 апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Колос" (далі ПСП "Колос") залишено без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 29.07.2015р. по справі №916/2444/15 без змін (а.с. 78-83).

05 січня 2016 року заступник начальника відділу Державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області (далі ДВС) звернувся до господарського суду Одеської області із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення в порядку ст.121 ГПК України (а.с.136-139).

В обґрунтування заяви про зміну способу та порядку виконання рішення ДВС зазначає, що 16.11.2015р. ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49367198 про примусове виконання наказу господарського суду Одеської області №916/2444/15 від 14.08.2015р. про зобовязання ПСП "Колос" передати на користь позивача товар у вигляді пшениці 3-го класу 1000 тон.

При проведенні виконавчих дій примусового характеру державним виконавцем з`ясовано, що майно, яке підлягає передачі стягувачу, у боржника відсутнє. При цьому, 19.11.2015р. до ДВС надійшла заява стягувача про направлення до суду заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду шляхом зобов`язання ПСП "Колос" виконати зобов`язання шляхом перерахування на розрахунковий рахунок позивача вартості товару на суму 1000000 грн. З огляду на зазначене, заявник звернувся до суду з відповідною заявою в порядку ст. 121 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.01.2016р. (суддя Мостепаненко Ю.І.) по справі №916/2444/15 у задоволенні заяви ДВС про зміну способу та порядку виконання рішення господарського суду Одеської області від 29.07.2015р. по справі №916/2444/15 відмовлено (а.с. 175-179).

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду першої інстанції ПСП "Колос" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Одеської області від 20.01.2016р. по справі №916/2444/15, якою задовольнити заяву ДВС про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Скаржник в апеляційній скарзі послався на неповне зясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосуванням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом невірно застосований п.7.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України.

Також ПСП "Колос" вважає акт державного виконавця від 18.11.2015р., у якому зазначено про відсутність у боржника 1000 тонн пшениці 3 класу, первісним документом та належним доказом відсутності майна у боржника.

В відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційний суд ухвалу господарського суду Одеської області від 20.01.2016р. у справі №916/2444/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Представник ДВС в судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином. За таких обставин, судова колегія вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами на підставі ст.75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що ухвалу господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Для цього він здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Згідно з ч. 2 ст. 25 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачеві у разі, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Проте, апелянт вважає акт державного виконавця від 18.11.2015р., у якому зазначено про відсутність у боржника 1000 тон пшениці 3 класу, належним доказом відсутності майна у боржника.

Відповідно до пункту 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо.

Відповідно до п.7.4 постанови Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за відсутності у відповідача присудженого позивачеві майна в натурі, засвідченої державним виконавцем (наприклад, його постановою про повернення виконавчого документа з підстави відсутності майна), господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про стягнення вартості цього майна. При цьому господарський суд повинен виходити з вартості майна, визначеної ним у рішенні про його передачу (повернення).

Розглядаючи заяву про зміну способу виконання рішення місцевого господарського суду по справі №916/2444/15, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що боржником не надано будь-яких належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 32-34, 36 ГПК України, щодо відсутності у нього майна, що підлягає передачі стягувачеві за вищевказаним рішенням суду.

Заява ПСП "Колос" щодо відсутності 1000 тон пшениці 3-го класу, яка надана заінтересованою стороною (самим боржником), в якості належного доказу також не може бути прийнята судом.

Апеляційний господарський суд не приймає до уваги доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, також і з огляду на те, що посилання ПСП "Колос" на неможливість передачі пшениці 3-го класу в кількості 1000 тон до кінця 2016 року є лише припущенням, яке не підтверджується належними та допустимими доказами.

Відносини між сторонами виникли ще у 2009 році при підписанні договору купівлі-продажу №18 від 06.04.2009р., згідно умов якого строк виконання поставки встановлений до 15.12.2009р., а порядок розрахунків за продукцію за даним договором встановлений як 100% передоплата впродовж 3-х банківських днів з моменту підписання договору (а.с.38).

Мирову угоду між сторонами затверджено ухвалою місцевого господарського суду 25.07.2014р. (а.с.7).

Рішення суду першої інстанції про спонукання до виконання мирової угоди винесено 29.07.2015р. (а.с.45-50).

З вищевказаного вбачається, що боржником вже на протязі більш, ніж 6 років не виконуються належним чином господарські зобовязання за вищезазначеним договором. Крім того, за наявності вільних коштів, які відповідач бажає сплатити позивачу, він здатний придбати товар у вигляді пшениці 3-го класу у кількості 1000 тон, який може передати стягувачеві, виконавши тим самим судове рішення.

Зокрема, в матеріалах справи відсутня і відповідачем не надана постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа без виконання з причини відсутності у боржника майна, про що вірно зазначено в ухвалі суду першої інстанції.

Таким чином, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновку місцевого господарського суду та не доводять його помилковість, а тому відсутні правові підстави для скасування ухвали місцевого господарського суду.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що ухвалу господарського суду винесено при повному зясуванні та дослідженні всіх обставин справи з правомірним застосуванням норм діючого законодавства, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101 103, 105-106 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Колос" залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Одеської області від 20.01.2016р. по справі №916/2444/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий Н.В. Ліпчанська

Суддя В.А. Лисенко

Суддя А.І. Ярош