ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2016 р. Справа № 907/796/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Желік М.Б.

суддів Костів Т.С.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЛГ Україна» №2 від 14.12.2015 року

на рішення Господарського суду Закарпатської області

від 05.08.15. у справі № 907/796/15

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м. Дніпропетровськ

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЛГ Україна», м. Ужгород

про стягнення 36 235,46 грн.

за участю представників сторін: - не зявилися.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

05.08.2015 року Господарським судом Закарпатської області (суддя Якимчук Л.М.) винесено рішення у справі № 907/796/15 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м. Дніпропетровськ до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЛГ Україна», м. Ужгород про стягнення 36 235,46 грн., відповідно до якого позов задоволено повністю; стягнуто з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЛГ Україна» (88000, АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) суму 36 235 (тридцять шість тисяч двісті тридцять пять) грн. 46 коп., з яких 14000,00 грн. заборгованість за кредитом, 10686,11 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 9281,35 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 2268,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, та суму 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням господарського суду ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЛГ Україна» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Закарпатської області від 05.08.2015 року у справі № 907/796/15 визнати незаконним та скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції, в порушення норм ГПК України жодного разу не повідомлено відповідача про дату та час розгляду справи. Окрім того, скаржник зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази укладення між позивачем та відповідачем кредитного договору, відсутня заява про відкриття рахунку та приєднання до умов кредитування.

Згідно автоматизованого розподілу справ КП Документообіг господарських судів, 21.12.2015 року справу за № 907/796/15 розподілено до розгляду судді доповідачу Желіку М.Б., а членами колегії суддів Костів Т.С., Марко Р.І.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 21.12.2015 року поновлено ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЛГ Україна» строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Закарпатської області від 05.08.2015 року у справі № 907/796/15 та визнано подані матеріали апеляційної скарги достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 27.01.2016 року.

21.01.2016 року через канцелярію Львівського апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Господарського суду Закарпатської області від 05.08.2015 року залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЛГ Україна» № 2 від 14.12.2015 року без задоволення.

27.01.2016 року ухвалою Львівського апеляційного господарського суду розгляд справи було відкладено на 17.02.2016 року у звязку з неявкою представника відповідача.

09.02.2016 року ухвалою Львівського апеляційного господарського суду було виправлено описку у резолютивній частині ухвали від 27.01.2016р. не зачіпаючи при цьому суті ухвали, зокрема, п. 1 ухвали читати: Відкласти розгляд справи на 16.02.2016р. о 09год. 50хв.

У судовому засіданні 16.02.2016 року сторони участі уповноважених представників не забезпечили, хоча були належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Відтак, за наявності достатніх доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, з урахуванням строків розгляду апеляційної скарги на рішення господарського суду визначених ст. 102 ГПК України, приходить до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду апеляційної скарги та можливість розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла до висновку про те, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, відтак рішення Господарського суду Закарпатської області від 05.08.2015 року у справі № 907/796/15 слід залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Як вбачається із матеріалів справи, 19.12.2012 року ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЛГ Україна» було підписано заяву про відкриття поточного рахунку.

Згідно заяви про відкриття поточного рахунку відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування №б/н від 19.12.2012 року.

На підставі Договору скаржнику було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 5684 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг».

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Підписавши заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг», ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЛГ Україна» засвідчило згоду на ведення з Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» документообігу, у тому числі підписання угод, договорів, додаткових угод до них, заяв, актів, платіжних та інших документів, як шляхом власноручного підписання, так і шляхом накладення цифрового підпису, отриманого і порядку, передбаченому «Умовами та правилами надання банківських послуг».

За приписами статті 184 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору на основі вільного волевиявлення сторін проект договору може бути розроблений за ініціативою будь-якої із сторін у строки, погоджені самими сторонами. Укладення договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися у спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладення договорів, встановленого статею 181 цього Кодексу.

Відповідно до статті 181 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

За приписами статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до п. 3.2.1.1.1. «Умов та правил надання банківських послуг» встановлено, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку Банку і Клієнта. (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах Ліміту, шляхом дебатування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Підпунктом 3.2.1.1.3. «Умов та правил надання банківських послуг» визначено, що кредит надається в обмін на зобовязання клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди.

Відповідно до п.3.2.1.1.6. «Умов та правил надання банківських послуг» ліміт може бути змінено банком в односторонньому порядку, а у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк , інтернет клієнт-банк, sms повідомлення).

Згідно п. 3.2.1.1.8. «Умов та правил надання банківських послуг» проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до «Умов та правил надання банківських послуг» (або у формі Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системі клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі паперовій або електронній інформацією або в будь-якій іншій формі «Угода»)

Свої зобовязання за Договором Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» виконало, надавши ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЛГ Україна» кредитний ліміт в розмірі 14 000,00 грн., що підтверджується довідкою про розміри встановлених лімітів від 25.06.2015 року та випискою по рахунку відповідача за період з 19.12.2012 року по 04.08.2015 року.

Згідно розділу 3.2.1.4. «Умов та правил надання банківських послуг», яким затверджений Порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з першого до 20-го (включно) числа поточного місяця або до двадцять пятого числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі - «період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню»), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою у розмірі, 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36 % річних, починаючи з останньої дати періоду в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню.

У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобовязання Клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобовязань Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобовязань i при реалізації права Банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами i правилами надання Банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобовязань.

Під «непогашенням кредиту» мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Пунктом 3.2.1.4.4 встановлено, що клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту відповідно до п. п. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця у розмірі 0.9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг. Банк може за своїм розсудом не стягувати зазначену комісію у разі, якщо максимальне сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній календарний місяць, не перевищувало 100 гривень.

З огляду на вище викладене, за своє правовою природою договір, який укладений між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЛГ Україна» є змішаним договором банківського рахунку та кредитного договору.

Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4. «Умов та правил надання банківських послуг» Банк має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобовязань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобовязань за кредитом в повному обсязі.

ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЛГ Україна», в порушення взятих на себе зобов'язань за Договором банківського обслуговування кредитних лімітів, з урахуванням «Умов та Правил надання банківських послуг» має заборгованість 36235,46 грн., з яких 14000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 10686,11 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 9281,35 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 2268,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

На адресу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЛГ Україна» була направлена претензія вих. №21229MKG7S04X (вимога) про погашення простроченої заборгованості за кредитним договором, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак, відповідач залишив зазначену претензію позивача без відповіді та задоволення, у звязку з чим Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду за захистом свого порушеного права.

За приписами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п. 3.2.1.5.4. «Умов та правил надання банківських послуг» - нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобовязань, передбаченої п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня коли відповідне зобовязання мало бути виконано Клієнтом.

Підпункотом 3.2.1.6.1. «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що обслуговування кредитного Ліміту на поточному рахунку Клієнта здійснюється з моменту подачі Клієнтом до Банку заяви на приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг» (або у формі « 3аяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів i відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) та / або з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитного Ліміту в межах зазначених у них сум, i діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобовязань сторонами.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.

За приписами статті 1069 Цивільного кодексу України , якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Також приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього ЦК України , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги містяться в статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Також стаття 629 Цивільного кодексу України встановлює обовязковість виконання сторонами умов договору.

Твердження апелянта, що в момент укладення Договору він не був ознайомлений з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», в тому числі з умовами кредитування спростовується підписом директора та печаткою ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЛГ Україна» на заяві про відкриття поточного рахунку від 19.12.2012 року, яким він засвідчив ознайомлення з «Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Твердження апелянта, що Господарський суд Закарпатської області не повідомив його про дату та час розгляду справи не приймається Львівським апеляційним господарським судом з огляду на наступне.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст.87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою судом стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, ухвала місцевого господарського суду від 20.07.2015 року надіслана учасникам судового процесу, що підтверджується відповідною відміткою суду, тобто, з дотриманням вимог вищезазначеної норми. При цьому, поштовий конверт, який було направлено на адресу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЛГ Україна», яке згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців знаходиться за адресою: 88000, АДРЕСА_2, було повернуто на адресу місцевого господарського суду з відміткою відділення поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Із врахуванням зазначеного, господарським судом з врахуванням фактичних матеріалів справи на підставі норм матеріального та процесуального права зроблено вірний висновок про наявність підстав для задоволення позову, відтак діючи в межах повноважень передбачених ст. 103 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, а тому рішення Господарського суду Закарпатської області від 05.08.2015 року у справі № 907/796/15 слід залишити без змін.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. ст. 99, 101, 103, 105, Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні вимог апеляційної скарги ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЛГ Україна» №2 від 14.12.2015 року відмовити.

2. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 05.08.2015 року у справі № 907/796/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 22.02.2016 року.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Костів Т.С.

суддя Марко Р.І.