ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2016р. Справа№ 914/4331/15

За позовом: Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Львів

про: розірвання договору оренди, виселення та стягнення 5132,36 грн.

Суддя Король М.Р.

Представники:

від позивача: Грицина Я. М. - представник (довіреність №2302-вих-15 від 05.01.2016р.);

від відповідача: ОСОБА_3 - представник (довіреність б/н від 12.08.2014р.).

В судовому засіданні 17.02.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

позов заявлено Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (м. Львів) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м. Львів) про розірвання договору оренди, виселення та стягнення 5132,36 грн.

Ухвалою суду від 21.12.2015 року порушено провадження у справі. Розгляд судової справи призначено на 21.01.2016р. Вимоги до сторін висвітлено в зазначеній ухвалі, в тому числі визнано обов'язковою участь повноважних представників сторін в судове засідання.

Сторони участь повноважних представників в судовому засіданні 21.01.2016 року не забезпечили, причин неявки суду не повідомили, з клопотаннями та заявами не зверталися, вимог ухвали суду від 21.12.2015 року не виконали.

Розгляд справи відкладено на 11.02.2016 року.

Представник позивача в судове засідання 11.02.2016 року прибув, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти позову заперечив, повідомив про погашення відповідачем суми заборгованості в розмірі 5 132,36 грн., через відділ обліку та документального забезпечення суду подав відзив на позовну заяву (вх. №5728/16 від 11.02.2016 року).

В судовому засіданні оголошено перерву до 17.02.2016 року.

Представник позивача в судове засідання 17.02.2016 року прибув, позовні вимоги в частині розірвання договору оренди та виселення підтримав.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти позову заперечив, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав додаткові пояснення (вх. №6304/16 від 16.02.2016 року).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, повно та об'єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

27 червня 2014 року між Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради (Орендодавець) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) укладено Договір оренди №Л-9071-14 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) (далі по тексту - Договір), відповідно до п.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно (об'єкт оренди), що знаходиться на балансі ЛКП « 500» (Балансоутримувач). Об'єктом оренди є приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 46,0 кв.м., у тому числі підвал, перший поверх та мансарда з індексом приміщення 13-2, 14-1, ІІІ, ІV, відповідно до даних паспорта ЛКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 25.01.2012 року, інвентарний №309.

Вартість об'єкта оренди, відповідно до звіту про оцінку майна, затвердженого наказом управління комунальної власності від 23.01.2014 року №1055-е, станом на 31.12.2013 року становить 94 720,00 грн. без ПДВ.

Об'єкт оренди орендар буде використовувати для підприємницької діяльності (п.2.1. договору).

Згідно п.4.1 Договору, термін договору оренди визначений на 2 роки 364 дні з 27.06.2014 року до 26.06.2017 року.

Пунктом 4.3 Договору визначено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії Договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені Договором.

Розмір орендної плати за об'єкт оренди становить 1500,00 грн. без ПДВ за перший місяць оренди згідно із запропонованою переможцем конкурсу сумою (п.5.1. договору).

Відповідно до п. 5.6 договору, орендар сплачує орендну плату не пізніше 20 числа місяця за попередній місяць через перерахування коштів на рахунок орендодавця.

Підставою звернення позивача із позовом до суду є несплата відповідачем орендної плати за період з 01.06.2014 року до 01.07.2014 року, а також за період з 07.07.2015 року до 01.09.2015 року, з огляду на що, позивач просив суд стягнути орендну плату за спірний період, розірвати договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Л-9071-14 від 27.06.2014 року та зобов'язати повернути об'єкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень.

В судове засідання 11.02.2016 року подано докази оплати заборгованості з орендної плати.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання договору та виселення не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься в п. 1 ст. 193 ГК України.

Судом встановлено, що сторони уклали Договір оренди №Л-9071-14 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) від 27.06.2014 року, предметом якого є оренда приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 46,0 кв.м., у тому числі підвал, перший поверх та мансарда з індексом приміщення 13-2, 14-1, ІІІ, ІV, відповідно до даних паспорта ЛКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 25.01.2012 року, інвентарний №309.

Відповідно до п. 5.6 договору, орендар сплачує орендну плату не пізніше 20 числа місяця за попередній місяць через перерахування коштів на рахунок орендодавця. Розмір орендної плати за об'єкт оренди становить 1500,00 грн. без ПДВ за перший місяць оренди згідно із запропонованою переможцем конкурсу сумою (п.5.1. договору).

Згідно ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з п. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Судом встановлено і сторонами не заперечувалось, що відповідачем допущено заборгованість по орендній платі в розмірі 5132,36 грн. за період з 01.06.2014 року до 01.07.2014 року, а також за період з 07.07.2015 року до 01.09.2015 року

Відповідно до п. 5.8. договору, несплата орендної плати протягом трьох місяців з дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвання договору оренди.

Законом (частина третя статті 291 ГК України, частина друга статті 651, стаття 783 ЦК України) передбачено можливість розірвання договору найму (оренди) за рішенням суду на вимогу однієї з сторін, а статтею 782 ЦК України - право наймодавця на односторонню відмову від такого договору у разі невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідне право наймодавця на відмову від договору найму не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою щодо розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо має місце істотне порушення умов договору.

Судом встановлено, що під час розгляду спору відповідачем була погашена заборгованість по сплаті орендних платежів згідно договору.

18.09.2013р. Верховний Суд України на спільному засіданні цивільної та господарської палати у справі №6-75цс13 виклав правову позицію щодо оцінки істотності порушень умов договору, які б слугували підставою для його розірвання. Вказана правова позиція, в силу положень ст. 111-28 ГПК України є обов'язковою при вирішенні даної справи.

Так, згідно цієї позиції, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України).

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору, як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Укладаючи договір оренди, позивач мав на меті передати відповідачу об'єкт оренди та своєчасно одержувати орендну плату в розмірі, визначеному договором. Суд зазначає, що станом на момент прийняття рішення, заборгованість по орендних платежах відсутня.

Відтак, станом на момент прийняття рішення судом, відсутній такий критерій істотного порушення умов договору, як розмір завданої шкоди. А тому за відсутності вказаного критерію, на думку суду, відсутніми є правові підстави для задоволення вимог про розірвання договору.

Крім цього, суд зазначає, що Верховний Суд України в постанові №3-211гс14 від 21.01.2015р. висловив правову позицію, згідно якої погодився із висновком суду касаційної інстанції про відмову в задоволенні позову щодо розірвання договору з підстав заборгованості з орендної плати, оскільки вказана заборгованість була погашена станом на момент винесення рішення судом першої інстанції у справі.

Позивач не довів суду, що виконання спірного договору порушує співвідношення майнових інтересів сторін і позбавляє позивача того, на що він розраховував при укладенні договору.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для розірвання Договір оренди №Л-9071-14 від 27.06.2014 року нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), укладеного між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1.

Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає позовні вимоги про розірвання договору оренди та зобов'язання повернути об'єкт оренди шляхом виселення безпідставними, необгрунтованими, не доведеними належними доказами та такими, що не підлягають задоволенню.

В зв'язку з погашення суми заборгованості з орендної плати відповідачем в процесі розгляду спору, провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 5132,36 грн. підлягає припиненню на підставі п.1.1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процессу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судовий збір в частині позовних вимог про стягнення 5132,36 грн. покладається на відповідача, в частині позовних вимог про розірвання договору оренди та зобов'язання повернути об'єкт оренди шляхом виселення - залишається за позивачем відповідно до ст. 49 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, п.1.1. ст.80 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1.Припинити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 5132,36 грн.

2.У задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

3.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (79052, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15, ідентифікаційний код 25558625) 1218,00 грн. судового збору.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 22.02.2016 р.

Суддя Король М.Р.