РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року Справа № 903/475/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г. , суддя Павлюк І. Ю.

при секретарі судового засідання: Михальчук В.К.

за участю представників сторін:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача 1: представник не з'явився

відповідача 2: представник не з'явився

відповідача 3: представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача 3 - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Форвард" на рішення господарського суду Волинської області від 21.07.15р. у справі № 903/475/15 (суддя Слободян Петро Романович)

за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ідеа Капітал"

до відповідача 1. ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Камертон" в особі ліквідатора ОСОБА_3

про визнання недійсним результатів аукціону від 20.03.2015 р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Волинської області у справі №903/475/15 від 21.07.15р. позовні вимоги задоволено повністю. Результати аукціону, оформлені згідно протоколу №1 проведення відкритих торгів у формі аукціону від 20.03.2015р., визнано недійсним. Стягнуто з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Камертон", Товарної біржі "Ресурс-Інформ", ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Форвард" в користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ідеа Капітал" по 406,00 грн. витрат по оплаті судового збору, з кожного.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що здійснюючи реалізацію заставного майна цілісним майновим комплексом, порушено права не лише заставного кредитора, але й інших кредиторів. Продаж майна банкрута як цілісного майнового комплексу на других повторних торгах у формі аукціону 20.03.2015р. здійснений без дотримання процедури, визначеної Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; під час проведення відкритих торгів у формі аукціону від 20.03.2015р. з продажу майна ТОВ "Камертон" порушено вимоги ст.ст. 64, 66 Закону щодо недотримання при оголошенні ціни майна поетапного зниження ціни на крок аукціону.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Форвард" звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції від 21.07.15р. у справі 903/475/15 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Крім того, апелянт, як на підставу скасування рішення суду першої інстанції, посилається на те, що організатором торгів - Товарною біржою "Ресурс-Інформ" належним чином організовано проведення аукціону, зокрема, розміщені відповідні оголошення на офіційних сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України, за формою і змістом оголошення відповідають приписам ст.ст. 58, 59 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Твердження позивача щодо не встановлення граничної вартості майна при проведенні оскаржуваного аукціону слід зазначити, що відповідно до ст. 66 вищевказаного Закону, якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, другий повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості. Отже, даний Закон не містить вимог щодо встановлення граничної вартості майна при проведенні другого повторного аукціону.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 27.08.2015р. у справі №903/475/15 (колегія суддів: Демидюк О.О., Дужич С.П., Мамченко Ю.А.) рішення господарського суду Волинської області від 21.07.2015р. скасовано, провадження у справі про визнання недійсним результатів аукціону від 20.03.2015р. припинено на підставі ст. 80 ГПК України.

Не погоджуючись із постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 27.08.2015р. у даній справі, позивач - ТОВ "ФК "Ідеа Капітал" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просило скасувати постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 27.08.2015р. та передати справу до Рівненського апеляційного господарського суду для розгляду справи по суті.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.12.2015р. у справі №903/475/15 касаційну скаргу задоволено, постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 27.08.2015р. у даній справі скасовано, справу передано на розгляд до Рівненського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 30.12.2015р. у справі №903/475/15 апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Форвард" у складі колегії суддів: головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Дужич С.П., суддя Савченко Г.І. прийнято до провадження та призначено до розгляду на 25.01.2016р. об 15:15 год.

Розпорядженням в.о. голови Рівненського апеляційного господарського суду від 25.01.2016р. у справі №903/475/15 у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Савченка Г.І. та відповідно до п.6.3. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, внесено зміни до складу колегії суддів, окрім заміни головуючого судді та визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Дужич С.П., суддя Павлюк І.Ю.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.01.2016р. справу №903/475/15 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Дужич С.П., суддя Павлюк І.Ю.

25.01.2016р. в судовому засіданні представник апелянта подав заяву про відвід головуючого судді Демидюк О.О. та судді Дужича С.П., у звязку з тим, що у даній справі за їхньої участі було прийнято постанову, яку скасовано судом касаційної інстанції.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.01.2016р. у справі №903/475/15 задоволено заяву представника апелянта про відвід головуючого судді Демидюк О.О. та судді Дужича С.П.

Розпорядженням керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 27.01.2016р. №01-06/16 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ", призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи №903/475/15, у зв'язку із задоволенням заяви про відвід головуючого судді (судді-доповідача) Демидюк О.О. та відповідно до п. 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, п. 9.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №903/475/15 у складі: головуючий суддя Юрчук М.І., судді - Дужич С.П., Павлюк І.Ю. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2016 р. у справі № 903/475/15).

Розпорядженням голови Рівненського апеляційного господарського суду від 29.01.2016р. у справі №903/475/15 у зв'язку із задоволенням заяви про відвід судді Дужича С.П. та відповідно до п. 6.3. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, внесено зміни до складу колегії суддів, окрім заміни головуючого судді. У справі №903/475/15 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г., суддя Павлюк І.Ю.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 29.01.2016р. у справі №903/475/15 апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Форвард" у складі колегії суддів: головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г., суддя Павлюк І.Ю. прийнято до провадження та призначено до розгляду на 17.02.2016р. об 15:00 год.

Представником позивача подано заперечення на апеляційну скаргу, відповідно до якого він просить суд відмовити ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Форвард" у задоволенні апеляційної скарги з підстав, викладених у запереченні.

Представники відповідачів в судове засідання 17.02.2016р. не з'явилися, про час і місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, про що свідчить рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 2 а. с. 151-152, 155-158).

Однак, 11.02.2016р. від ТОВ "Компанія з управління активами "Форвард" надійшла заява про відкладення розгляду справи у звязку із неможливістю явки його представника через участь в розгляді іншої справи у Вищому господарському суді України (додано копію ухвали).

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у п.п. 3.9.1., 3.9.2. Постанови від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Норма статті 22 Господарського процесуального кодексу України вказує на те, що брати участь в господарських засіданнях - це право, а не обов'язок сторін.

Судова колегія керуючись статтею 77 ГПК України у задоволенні клопотання ТОВ "Компанія з управління активами "Форвард" щодо відкладення розгляду справи відмовила та керуючись статтею 101 ГПК України прийшла до висновку розглядати апеляційну скаргу за наявними у матеріалах справи доказами та за відсутності інших учасників судового процесу, належним чином повідомлених про час та місце судового засідання, оскільки їх явка обов'язковою не визнавалася, тому не перешкоджає перегляду справи.

У судовому засіданні 17.02.2016р. представник позивача заперечив доводи та вимоги апеляційної скарги, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Рішення, прийняте судом першої інстанції, вважає законним та обґрунтованим, таким, що прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Просив суд рішення господарського суду Волинської області від 21.07.2015р. у справі №903/475/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Рівненський апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представника позивача у судовому засіданні, розглянувши доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що рішення господарського суду Волинської області від 21.07.15р. у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу скаржника - без задоволення, виходячи з наступного.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі (ч. 2 ст. 101 ГПК України).

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, колегією суддів апеляційної інстанції взято до уваги наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Волинської області від 13.01.2014р. у справі №903/1524/13 порушено провадження у справі про банкрутство ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Камертон", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Камертон" відповідно до ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон про банкрутство), заборонено зазначеному підприємству та власнику його майна відчужувати основні засоби та предмети застави.

Постановою господарського суду Волинської області від 28.01.2014р. у справі №903/1524/13 ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Камертон" визнано банкрутом та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру. Цією ж постановою ліквідатором підприємства було призначено ОСОБА_3.

Публікація оголошення про визнання ТОВ "Камертон" банкрутом і відкриття щодо нього ліквідаційної процедури була здійснена на сайті Вищого господарського суду України 30.01.2014р., номер публікації: 707.

Ухвалою від 13.05.2014р. у справі №903/1524/13 про банкрутство ТОВ "Камертон" визнано вимоги Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" до ТОВ "Камертон" в сумі 12 543 767,97 грн., які підлягають включенню окремо до реєстру вимог кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника згідно договору іпотеки №3850 від 28.10.2010р. Предметом зазначеного договору є приміщення палацу культури загальною площею 8184,1 м2, що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Володимирська, 124.

Ухвалою суду першої інстанції від 22.09.2014р. у справі №903/1524/13 замінено кредитора ПАТ "Кредобанк" на ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ідеа Капітал".

Ухвалою господарського суду Волинської області від 14.10.2014р. у справі №903/1524/13 задоволено клопотання ліквідатора - ОСОБА_3 від 13.10.2014р. №КР-3239 та визнано організатора аукціону - Товарну біржу "Ресурс-Інформ" учасником провадження у справі №903/1524/13 про банкрутство ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Камертон".

23.04.2015р. ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ідеа Капітал", як заставний кредитор в рамках справи №903/1524/13 про банкрутство ТОВ "Камертон" звернулося з позовною заявою про визнання недійсним результатів аукціону від 20.03.2015р. як такого, що проведений з порушенням вимог Закону про банкрутство.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що ліквідатором проводився продаж майна у вигляді цілісного майнового комплексу на повторному аукціоні і на другому повторному аукціоні без встановлення граничної вартості майна. Проведений другий повторний аукціон з продажу майна боржника без отримання згоди на продаж майна та без погодження початкової вартості майна від заставного кредитора ТОВ "ФК "Ідеа Капітал". Недотримання при оголошенні ціни майна поетапного зниження ціни на крок аукціону. Несплатою гарантійного внеску при проведенні аукціону. Щодо оголошення про проведення других повторних відкритих торгів у формі аукціону з продажу майна ТОВ "Камертон" 20.03.2015р. було здійснено з порушенням вимог ч. 1 ст. 59 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як вбачається з інформації, розміщеної на офіційних веб-сайтах судової влади та Міністерства юстиції України, організатором аукціону - ТБ Ресурс-Інформ подано оголошення:

- 16.12.2014р. про проведення перших торгів у формі аукціону з продажу майна ТОВ Камертон;

- 27.01.2015р. про проведення повторних торгів у формі аукціону з продажу майна ТОВ Камертон;

- 20.03.2015р. про проведення других повторних відкритих торгів у формі аукціону з продажу майна банкрута.

Реалізація майна, згідно оголошення, проводилась у вигляді цілісного майнового комплексу ОСОБА_4 і техніки ім. Т.Г. Шевченка.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 58 Закону про банкрутство, організатор аукціону не пізніше як за 15 робочих днів до дня початку аукціону оприлюднює на веб-сайті державного органу з питань банкрутства та Вищого господарського суду України (при проведенні електронних торгів - також на своєму веб-сайті) оголошення про проведення аукціону, а також письмово повідомляє про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником.

Всупереч вказаної норми Закону про банкрутство, в матеріалах справи відсутні докази про надіслання організатором аукціону повідомлення про проведення аукціонів зазначеним особам, а це є істотним порушенням процедури продажу майна банкрута.

Згідно ч. 1 ст. 59 Закону про банкрутство, оголошення про проведення аукціону на веб-сайті повинно містити відомості про: майно, що продається, його характеристику та місцезнаходження; час та місце проведення аукціону (для електронних торгів - веб-сайт, на якому проводяться електронні торги, та період часу, протягом якого проводяться торги); початкову вартість та відомості про можливість її зниження на тому ж аукціоні; розмір та порядок внесення гарантійного внеску; можливість надання переможцю податкової накладної; продавця майна (найменування, місцезнаходження, засоби зв'язку); порядок, місце, строк і час представлення заявок на участь в торгах; порядок оформлення участі в торгах, перелік документів і вимоги, що пред'являються учасникам, до їх оформлення; порядок і критерії виявлення переможця торгів; строки платежів, реквізити рахунків, на які вносяться платежі; організатора аукціону (найменування, місцезнаходження, засоби зв'язку); спосіб отримання додаткової інформації про проведення аукціону.

В усіх оголошеннях про проведення торгів з реалізації майна банкрута невірно вказано адресу місцезнаходження майна, що виставлено на аукціон.

В оголошеннях зазначена така адреса місцезнаходження майна банкрута: м. Ковель, вул. Володимирська буд. 1. Однак, за вказаною адресою майно, що є предметом застави відсутнє.

Натомість, адресою місця знаходження заставного майна є: м. Ковель, вул. Володимирська, буд. 124.

З вищевикладеного вбачається, що зазначеними діями ліквідатора та організатора аукціону було порушено норми ст. 59 Закону про банкрутство, введено в оману як учасників справи, так і потенційних покупців щодо дійсного місцезнаходження майна, що виставлено на аукціон.

Відповідно до судових рішень у справі про банкрутство загальна сума кредиторських вимог становить 13238292,39 грн., з них:

- ТОВ Динеро-Капітал - 618034,44 грн. (ухвала суду від 18.03.2015р.);

- Ковельська ОДПІ 6451,98 грн. (ухвала суду від 08.044.2015р.);

- ТОВ Фінансова компанія Ідеа Капітал- 12613805,97 грн. (ухвала суду від 13.05.2015р.).

Проте, на офіційних веб-сайтах торгуючою організацією було розміщено оголошення про продаж майна ТОВ Камертон за початковою вартістю 13132504,94 грн.

Розбіжність у визначенні початкової вартості майна є суттєвою та становить 105787,45 грн.

Отже, при визначенні вартості продажу майна, як цілісного майнового комплексу, допущено порушення та невідповідність початкової ціни, за якою виставлялося майно на аукціон, сумі вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону про банкрутство, майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів.

Такими діями було порушено норми ч. 1 ст. 43 Закону про банкрутство, якою визначено, що початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів, що і було встановлено судом першої інстанції.

Частиною 3 ст. 60 Закону про банкрутство передбачено, що до заяви на участь в аукціоні повинні додаватися копії таких документів: документа, що підтверджує повноваження особи на здійснення дій від імені заявника; документа про сплату гарантійного внеску, а згідно ст. 61 Закону про банкрутство, рішення організатора аукціону про допуск заявників до участі в торгах приймається за наслідками розгляду представлених заяв на участь в аукціоні і оформляється протоколом про визначення учасників аукціонів.

Рішення про відмову в допуску заявника до участі в аукціоні приймається у разі, якщо:

- заява на участь не відповідає вимогам, що встановлені цим Законом і вказаним у повідомленні про проведення аукціону;

- подані заявником документи не відповідають встановленим до них вимогам;

- на дату складання протоколу про визначення учасників аукціону не підтверджено надходження гарантійного внеску на рахунки, вказані в повідомленні про проведення аукціону.

Розмір гарантійних внесків становить десять відсотків початкової вартості.

В даному випадку розмір гарантійного внеску для участі в аукціоні з продажу майна ТОВ Камертон мав становити 1313250,49 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою спростування чи підтвердження фактів, викладених в заяві скаржника, щодо не внесення учасниками аукціону гарантійних та реєстраційних внесків, ухвалами господарського суду від 30.04.2015р., 19.05.2015р., 03.06.2015р., 30.06.2015р. було витребувано в ТБ "Ресурс-Інформ" та ТОВ "Камертон" оригінали (належно завірені копії до справи) документи, що підтверджують сплату учасниками, а саме: ТОВ "Компанія з управління активами "Форвард", як керуючий активами ЗНВ ПІФ "Левант" та ТОВ "Компанія Аквітенс" гарантійних внесків на участь у других повторних відкритих торгах у формі аукціону з продажу майна ТОВ "Камертон", що були призначені на 20.03.2015р. та докази про повернення на користь учасників аукціону сплачених гарантійних внесків.

Однак, ТБ "Ресурс-Інформ" та ТОВ "Камертон" ухвал суду не виконали, оскільки будь-яких доказів, що підтверджують сплату учасниками гарантійних внесків на участь у других повторних відкритих торгах у формі аукціону з продажу майна ТОВ "Камертон", що були призначені на 20.03.2015р. та докази про повернення на користь учасників аукціону сплачених гарантійних внесків, суду подано не було.

Частиною 3 статтею 65 Закону про банкрутство передбачено, якщо інше не встановлено договором, початковою вартістю повторного аукціону, другого повторного аукціону є вартість, зменшена на 20 відсотків щодо початкової вартості відповідно попереднього аукціону, попереднього повторного аукціону.

Згідно ч. 2 ст. 66 вищезазначеного закону, повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону.

Однак, як свідчать матеріали справи, кожен наступний аукціон відбувався з незмінною початковою вартістю в розмірі 13132504,94 грн., що є чітким порушенням вимог статей Закону про банкрутство.

Крім того, ліквідатором ТОВ Камертон, всупереч вимогам ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство, 20.03.2015р. було проведено повторний та другий повторний аукціони з продажу майна ТОВ Камертон без отримання згоди на продаж майна, без погодження умов продажу майна та без погодження початкової вартості майна від заставного кредитора ТОВ Фінансова компанія Ідеа Капітал.

Згідно ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство, майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобовязаннями, які воно забезпечує.

Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

16.12.2014р. відбувся перший аукціон, у зв'язку із відсутністю бажаючих взяти у ньому участь продати майно боржника ТОВ Камертон у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося.

Ліквідатор продовжив реалізацію майна єдиним лотом №1 цілісним майновим комплексом на повторному аукціоні 27.01.2015р. і на другому повторному 20.03.2015р. з можливістю зниження початкової вартості без встановлення граничної вартості майна, що призвело до продажу цілісного майнового комплексу за заниженою ціною у розмірі 131324,99 грн.

Більше того, про проведення першого та повторного аукціону кредитор ТОВ Фінансова компанія Ідеа Капітал не був обізнаний. Листом за №2014/12/24-1 від 24.12.2014р. висловлено позицію щодо можливих умов продажу.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, з врахуванням загального розміру вимог кредиторів та вимог ТОВ Фінансова компанія Ідеа Капітал, продаж майна банкрута здійснювався за відсутності на момент проведення першого та повторного аукціону погодження заставного кредитора. Крім цього, ліквідатором банкрута та торгуючою організацією проігноровано умови продажу, викладені в листі від 25.12.2014р.

Отже, аналіз норм Закону про банкрутство дає підстави стверджувати що виконання ліквідатором приписів ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство в частині отримання згоди забезпеченого кредитора носить обовязковий характер, оскільки законодавством встановлено прямі негативні наслідки невиконання таких дій. При цьому слід зазначити, що Закон про банкрутство не містить будь-яких виключень з цього правила у випадках продажу майна банкрута як цілісного майнового комплексу (в складі якого знаходиться майно, яке є предметом забезпечення) або продажу шляхом аукціону за найвищою ціною.

Таким чином, здійснюючи реалізацію заставного майна цілісним майновим комплексом, порушено права не лише заставного кредитора, але й інших кредиторів по справі, оскільки, вартість за якою виставлено майно на продаж є меншою вартості усіх вимог кредиторів у справі про банкрутство.

Окрім цього, судом апеляційної та першої інстанцій встановлено, що продаж майна банкрута як цілісного майнового комплексу на других повторних торгах у формі аукціону 20.03.2015р. здійснений без дотримання процедури, визначеної Законом про банкрутство, а саме: під час проведення відкритих торгів у форі аукціону від 20.03.2015р. з продажу майна ТОВ Камертон було порушено вимоги ст.ст. 64, 66 Закону про банкрутство, щодо недотримання при оголошенні ціни майна поетапного зниження ціни на крок аукціону, а саме ліквідатором було в сьомий раз оголошено знижену ціну у розмірі 12213229,59 грн., а переможцем без очікування зниження вартості на крок аукціону доти, доки не буде оголошена ціна майна наближена до його пропозиції було запропоновано свою ціну у розмірі 131324,99 грн.

Вищевказані обставини підтверджуються протоколом №1 про проведення відкритих торгів у формі аукціону від 20.03.2015р.

Відповідно до положень ст. 64 Закону про банкрутство, перед початком аукціону ліцитатор інформує про суму, якій повинне бути кратне перевищення наступної пропозиції над попередньою (крок аукціону), що не може перевищувати 10 відсотків початкової вартості. Якщо перед початком аукціону не було оголошено про інший спосіб повідомлення про готовність укласти договір, під час аукціону учасники повідомляють про готовність укласти договір на умовах оголошеної ліцитатором ціни, піднімаючи аукціонну картку з номером, повернутим до ліцитатора, або одночасно піднімають картку учасника аукціону і пропонують свою ціну. Якщо запропонована учасником аукціону ціна є більшою за ціну, запропоновану ліцитатором, то останній називає номер учасника і запропоновану ним ціну.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 66 Закону про банкрутство, якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, другий повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості. Під час проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості, за відсутності бажаючих укласти договір ліцитатор знижує початкову вартість на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір. Якщо після зниження початкової вартості виявиться бажаючий (бажаючі) укласти договір, аукціон проводиться у загальному порядку.

Враховуючи вищевикладене та ч. 3 ст. 55 Закону про банкрутство, результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними.

Поряд з тим Рівненський апеляційний господарський суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Як вбачається із матеріалів даної справи, позивач звернувся до господарського суду Волинської області із окремим позовом про визнання недійсними результати аукціону від 20.03.2015р., проведеного з порушенням вимог Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. Даній справі автоматизованою системою Діловодство спеціалізованого суду присвоєно унікальний номер: 903/475/15. Дана позовна заява подана у межах справи № 903/1524/13 про банкрутство ТОВ Камертон.

Частиною 1 ст.2 Закону про банкрутство передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ч.4 ст.10 Закону про банкрутство суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Таким чином, ч. 4 ст. 10 Закону про банкрутство відносить до підвідомчості господарських судів справи зі спорів, пов'язаних з майновими вимогами до боржника, і дана норма кореспондується з положеннями п. 7 ч. 1 ст. 12, ч. 9 ст. 16 ГПК України, зміни до яких в частині визначення підвідомчості та виключної підсудності справ у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, були внесені Законом (у редакції Закону України № 4212-VІ від 22.12.2011, чинній з 19.01.2013). При цьому, положення ч. 4 ст. 10 Закону прямо не встановлюють порядку розгляду майнових спорів, стороною яких є боржник, а визначають підвідомчість спору.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Фінансова компанія "Ідеа Капітал" звернулося в межах справи про банкрутство ТОВ "Камертон" з заявою про визнання недійсним результатів аукціону з продажу майна банкрута, проведеного 20.03.2015. Вказана заява подана з урахуванням підвідомчості, встановленої ст.10 Закону та ст.12, 16 ГПК України. В заяві ТОВ "Фінансова компанія "Ідеа Капітал" зазначено номер справи про банкрутство, всіх учасників провадження у справі про банкрутство. Заявником зазначено вимогу щодо визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута на підставах, визначених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" .

Отже, заявником ТОВ "Фінансова компанія "Ідеа Капітал" дотримано вимоги ч.4 ст.10 Закону, п. 7 ч. 1 ст. 12, ч. 9 ст. 16 ГПК України.

Окрім того суд апеляційної інстанції звертає увагу на ту обставину, що і справа №903/475/15 (дане провадження) і справа №903/1524/13 перебувають у провадженні одного суду господарського суду Волинської області під головуванням судді Слободяна П.Р.

З матеріалів справи вбачається, що автоматизованою системою документообігу зазначену заяву ТОВ "Фінансова компанія "Ідеа Капітал" зареєстровано та розподілено відповідно до вимог ст.21 ГПК України.

Таким чином, визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів за принципом вірогідності, а отже, ні заявник, ні суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, не має права втручання до автоматизованою системою документообігу суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий і публічний розгляд справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи.

Таким чином, основоположним принципом ст.6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя.

Дана правова позиція висвітлена у постанові Вищого господарського суду України у постанові від 10 грудня 2015 року у цій справі (а.с.104-108, т.2).

Враховуючи встановлені у даній справі обставини, Рівненський апеляційний господарський суд вважає, що апелянт не навів переконливих доводів у апеляційній скарзі, що аукціон з продажу цілісного майнового комплексу був проведений із дотриманням вимог чинного законодавства, без жодних порушень. Наведеними вище у даній судовій постанові якраз такі доводи апелянта спростовуються.

Інших доводів апелянт не навів та їх не обґрунтував належними та допустимими доказами.

У відповідності до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені відповідачем-3 - товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Форвард" в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами і не відповідають вимогам закону.

Враховуючи наведене, Рівненський апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте з врахуванням всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Форвард" від 28.07.15р. залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Волинської області від 21 липня 2015 року у справі №903/475/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №903/475/15 повернути господарському суду Волинської області.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Павлюк І. Ю.