ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2016 року Справа № 904/10612/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Виноградник О.М. ( доповідач)

суддів: Джихур О.В., Дмитренко Г.К.

при секретарі: Ситниковій М.Ю.

Представники сторін:

позивача ОСОБА_1, дов. № 022 від 10.02.2016р.;

відповідача ОСОБА_2, дов. № ББУ/ПУ289/ВП/15 від 18.12.2015р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», м.Павлоград Дніпропетровської області

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2015 року по справі № 904/10612/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Міркон», м.Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», м.Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення 28 130,07 грн.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2015 року у справі № 904/10612/15 (суддя Суховаров А.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Міркон», м.Запоріжжя до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», м. Павлоград Дніпропетровської області про стягнення 28 130,07 грн. позов було задоволено частково, стягнено з відповідача на користь позивача 16 545,49 грн. основного боргу, 4103,37 грн. пені, 247,19 грн. 3% річних, 6682,15 грн. інфляційних втрат, 1194,10 грн. судового збору; в решті позову відмовлено (а.с.68-71).

Рішення господарського суду Дніпропетровської області мотивовано фактом неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобовязань по повній та своєчасній оплаті поставленого товару; в частині відмови в позові невірним розрахунком позивачем періоду нарахування пені та інфляційних втрат; в якості норм матеріального права господарський суд послався на ст.ст.4, 173-175, 193, 265 Господарського кодексу України, ст.ст. 509. 525, 526, 530, 610, 612, 625, 628, 629, 692, 712 ЦК України.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням місцевого господарського суду, до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся відповідач ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» м.Павлоград Дніпропетровської області, посилається на порушення норм процесуального права, на неповне з`ясування обставин справи, які мають значення для її правильного вирішення, зокрема:

- господарським судом порушено принцип рівності та змагальності сторін у судовому процесі, передбачені ст.ст.4-2, 4-3 ГПК України, оскільки не задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, справу розглянуто за відсутності представника відповідача;

- також господарський суд не звернув уваги на той факт, що за умовами договору п.4.4 договору датою поставки є дата, зазначена представником «покупця», яка відсутня на видаткових накладних у справі, тому, на думку, скаржника у останнього взагалі не виникло зобов`язання з оплати поставленої продукції, отже, і прострочення оплати не відбулось;

- крім того, господарським судом необґрунтовано стягнуто з відповідача на користь позивача суму боргу, оскільки, на думку скаржника, позивачем не було доведено належними доказами факт поставки, тому що не надано суду повного пакету документів, передбачених п.4.3 договору, підтверджуючих факт поставки.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти її задоволення заперечував, посилався на відповідність оскаржуваного рішення вимогам закону, матеріалам, обставинам справи, зазначаючи, що будь-який претензій щодо неотримання повного пакету документів, які супроводжують товар відповідач не заявляв, доказів про це матеріали справи не містять, а дату в накладних про отримання товару повинен був проставляти представник відповідача, чого ним зроблено не було.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення господарського суду Дніпропетровської області, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухав пояснення представників сторін, присутніх у судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.09.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Міркон» («постачальник» за договором, позивач по справі) та Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Павлоградвугілля» («покупець» за договором, відповідач по справі, скаржник) був укладений договір №14-16/523-КП, відповідно до якого «постачальник» зобовязався поставити у власність «покупця» продукцію або обладнання виробничо-технічного призначення, в асортименті, кількості, строки, за ціною і якісними характеристиками, погодженими сторонами в цьому договорі та в специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору, а «покупець» зобов`язався прийняти та оплатити поставлену продукцію у відповідності з умовами цього договору (п.п.1.1, 1.2 р.1 договору (а.с.12-18)).

Відповідно до п.2.1, 2.3 р.2 договору якість та комплектність до кожного виду продукції, яка поставляється, повинна відповідати нормам, стандартам якісних показників і технічним вимогам, встановленим діючими нормативними актами України і умовами цього договору; «постачальник» зобов`язується разом з продукцією надати «покупцю» технічну документацію на кожний вид продукції, яка поставляється (в тому числі, але не виключно, ДСТУ, ТУ, іншу технічну документацію) або зазначити офіційні видання, в яких можливо ознайомитись з даною документацією.

Пунктами 2.5, 2.6 р.2 договору передбачено, що продукція вважається переданою «постачальником» та прийнятою «покупцем», зокрема, за фактичною кількістю продукції, яка поставляється в узгоджене місце призначення поставки, згідно даним, зазначеним в залізничних (автомобільних) накладних, пакувальних листах; якщо за результатами приймання продукції за кількістю, якістю та/або комплектністю «покупцем» буде виявлена невідповідність даним, зазначених в товаросупроводжувальних документах, сертифікатах якості, паспорті, іншій документації, яка визначає якісні характеристики продукції, «покупець» зобов`язується викликати «постачальника», шляхом направлення телеграми на адресу «постачальника» або факсу на номер або електронного листа на електронну адресу: , для сумісного прийняття продукції, із зазначенням дати, місця та часу приймання продукції; контактна особа «постачальника»: ОСОБА_3, тел. .

Пунктами 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 р.4 договору сторонами узгоджено, що поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками та в строки, погоджені сторонами в специфікаціях до договору; під партією продукції сторони розуміють будь-яку кількість продукції, однорідної за своїми якісними показниками, які супроводжуються одним документом про якість і одним товаросупроводжувальним документом; умови поставки продукції DDP, згідно «Інкотермс-2000»; місце призначення зазначається сторонами у специфікаціях до договору; в разі, коли сторонами в специфікаціях обумовлені інші умови поставки, взаємовідносини сторін будуть регулюватися положеннями, затвердженими в міжнародних торгівельних термінах «Інкотермс-2000», з урахуванням погоджених сторонами обмовок та умов поставок у відповідних специфікаціях; в якості доказів поставки «постачальник» зобовязаний надати «покупцю» наступні товаросупроводжувальні документи: рахунок-фактуру; податкову накладну; відповідні товаросупроводжувальні накладні - видаткову накладну, товарно-транспортну накладну; сертифікат якості (в разі, якщо даний документ передбачений до даного виду продукції; необхідність надання обумовлюється у специфікації) та/або паспорт, або інша технічна документація, передбачена до даного виду продукції, сертифікат відповідності (в разі, якщо продукції підлягає обов`язковій сертифікації; необхідність надання обумовлюється у специфікації), Інструкцію по експлуатації (в разі, якщо даний документ передбачений), технічну документацію, передбачену п.2.3 договору. В разі надходження продукції без товаросупроводжувальних документів, що стане підставою неможливості здійснення її прийняття за кількістю, якістю, комплектністю, «покупець» має право відмовитись від прийняття партії, яка надійшла та, на свій розсуд, повернути продукцію «постачальнику» або прийняти її на зберігання; «постачальник» зобов`язаний компенсувати «покупцю» видатки, пов`язані зі зберіганням партії продукції або продукції протягом 5 банківських днів, наступних за днем отримання рахунку.

Відповідно до п.4.4, 4.5 р.4 договору датою поставки вважається дата, зазначена представником «покупця» на відповідних товаросупроводжувальних документах, наданих «постачальником» про приймання продукції; зобов`язання «постачальника» вважаються виконаними з моменту передачі продукції в розпорядження «покупця» у вище обумовленому пункті призначення поставки; зобов`язання «покупця» вважаються виконаними з моменту прийняття та оплати поставленої продукції.

Пунктом 4.11 р.4 договору встановлено, що право власності на продукцію переходить від «постачальника» до «покупця» після виконання «покупцем» всіх необхідних процедур по прийманню продукції за кількістю, якістю, комплектністю та підписання «покупцем» видаткової накладної.

Пунктами 5.1-5.5 р.5 договору передбачено, що загальна сума договору визначається загальною сумою всіх специфікацій до договору і не повинна перевищувати 999 999,00 грн. з урахуванням податку на додану вартість; ціни на продукцію, що поставляється «постачальником» зазначається сторонами у відповідних специфікаціях до договору; загальна вартість кожної партії продукції зазначається у відповідних специфікаціях до договору; розрахунки за поставлену «постачальником» продукцію за цим договором здійснюються «покупцем» шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок «постачальника» на 60-й календарний день з моменту поставки відповідної партії продукції, якщо інший більший строк відстрочення оплати не обумовлений у відповідній специфікації; в разі, якщо строк оплати випадає на вихідний/неплатіжний день, оплата здійснюється на наступний банківський день; датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку «покупця»; при надходженні грошових коштів на поточний рахунок «постачальника» від «покупця», сторони обумовлюють, що в будь-якому разі вони зараховуються в рахунок сплати продукції, яка поставляється «постачальником»; кінцевий розрахунок між «покупцем» та «постачальником» здійснюється на підставі даних якості та кількості, визначених у відповідності з розділом 2 цього договору.

Пунктом 6.7 р.6 договору сторони передбачили майнову відповідальність «покупця» за несвоєчасну оплату поставленої продукції у виді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення оплати від вартості несплаченої продукції.

Пунктом 8.1 р.8 договору встановлено, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2014 включно; в разі невиконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх зобов`язань за цим договором, строк дії договору продовжується до повного виконання сторонами всіх взятих на себе зобов`язань.

Докази визнання недійсним, розірвання, внесення будь-яких змін в встановленому законом порядку до договору поставки № 14-16/523-КП від 09.09.2014р., відсутні в матеріалах справи, не надавались сторонами, зокрема, і скаржником в ході розгляду справи в судах обох інстанцій відповідно до ст.ст.32, 33, 36 ГПК України.

Також між сторонами були підписані специфікації до договору № 14-16/523-КП від 09.09.2014р.:

- 09.09.2014р. (замовлення № НОМЕР_1) на поставку засувки в асортименті на суму 10 904,76 грн. (а.с.19);

- 09.09.2014р. (замовлення № НОМЕР_2) на поставку клапанів в асортименті на суму 1870,68 грн. (а.с.20);

- 06.10.2014р. на поставку клапана 15КЧ33П 918П)ДУ15РУ16 на суму 3770,05 грн. (а.с.21).

Умовою оплати за вищевказаними специфікаціями визначено перерахування грошових коштів «покупцем» на поточний рахунок «постачальника» на 90-й календарний день з моменту поставки відповідної партії товару; в разі, якщо строк оплати припадає на вихідний/неплатіжний день, оплата здійснюється на наступний банківський день; умови поставки DDP, Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул.Тернівська, 5, ЦБ філіалу ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».

На виконання умов договору позивачем було поставлено відповідачу товар, визначений в специфікаціях:

- 19.09.2014р. за видатковою накладною № РН-0151 на підставі довіреності відповідача № 219865/П від 17.09.2014р. на суму 1870,68 грн. (а.с.29, 31);

- 19.09.2014р. за видатковою накладною № РН-0152 на підставі довіреності відповідача № 219865/П від 17.09.2014р. по товарно-транспортній накладній № РРН-0152 від 19.09.2014р. на суму 10 904,76 грн. (а.с.28, 30,31);

- 22.10.2014р. за видатковою накладною № РН-0176 на підставі довіреності відповідача № 220243/П від 22.10.2014р. по товарно-транспортній накладній № РРН-0176 від 22.10.2014р. на суму 3 770,05 грн. (а.с.32-34).

Всього було поставлено товару на загальну суму 16 545,49 грн.

Зазначені накладні підписані представником відповідача без будь-яких зауважень щодо якості, кількості, вартості товару, не передання повного пакету супроводжувальних документів на товар згідно з п.4.3 договору.

Відповідач товар в строки, обумовлені в специфікаціях, не оплатив, тому позивач 14.04.2015р. листом № 074 звернувся до ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з претензією про оплату заборгованості, а також штрафних санкцій (а.с.35-39). Зазначену претензію отримано відповідачем 22.04.2015р., що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.40-42).

Відповідач по справі ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» м.Павлоград - свої договірні зобов`язання по оплаті поставленого товару не виконав, що і стало підставою звернення позивача з позовом до господарського суду (а.с.3-8).

Згідно з частиною 1 ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, що передбачені цим Кодексом.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Зазначена норма повністю кореспондується зі ст.265 Господарського кодексу України.

Статтею 692 ЦК України встановлено обовязок покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 ЦК України регламентовано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України регламентовано, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 3 ст.549 ЦК України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що товар був отриманий відповідачем без будь-яких зауважень, не оплачений до теперішнього часу, докази протилежного матеріали справи не містять, відповідно до договору та специфікацій строк оплати товару відстрочено на 90 календарних днів, тобто оплати мали бути здійснені не пізніше 19.12.2014р. та 20.01.2015р. (відповідно), відповідач за товар не розрахувався, то господарським судом правомірно задоволено позов та стягнено з відповідача на користь позивача 16 545,49 грн. основної заборгованості.

Крім того, господарським судом обґрунтовано частково задоволено позов по стягненню пені в сумі 4103,37 грн. (за період з 20.12.2014р. по 21.07.2015р.), інфляційних втрат в сумі 6682,15 грн. за період з січня по липень 2015 року та в решті позову в цій частині відмовлено, оскільки позивачем при розрахунку взятий невірний період. Також господарським судом обґрунтовано задоволено позов в частині стягнення 3% річних в сумі 247,19 грн. за період з 20.12.2014р. по 23.07.2015р.

Щодо доводів скаржника про порушення господарським судом ст.ст.4-2, 4-3 ГПК України щодо рівності та змагальності сторін в судовому процесі, незадоволення його клопотання про відкладення розгляду справи, то відповідач не був позбавлений права разом з клопотанням про відкладення розгляду справи надіслати господарському суду відзив на апеляційну скаргу, в якому викласти свої доводи та міркування, заперечити позовні вимоги та надати зі свого боку належні докази. Крім того, в матеріалах справи міститься поштове повідомлення про вручення відповідачу 17.12.2015р. ухвали господарського суду про призначення справи, отже, останній був обізнаний про місце, дату та час слухання справи, та зазначені обставини спростовують доводи, наведені в клопотанні про відкладення справи, про відсутність часу на підготовку до справи, отримання відповідачем ухвали суду 21.12.2015р. Отже, наведені скаржником порушення не є підставою скасування або зміни оскаржуваного судового рішення в силу приписів ч.2 ст.104 ГПК України.

Щодо доводів скаржника про недотримання позивачем п.4.3 договору про передання разом з товаром пакету супроводжувальних документів, то вони не приймаються колегією суддів, оскільки видаткові накладні підписані представником відповідача без будь-яких зауважень, матеріали справи не містять будь-яких доказів звернення відповідача до позивача з приводу відсутності будь-яких супроводжувальних документів на товар, обумовлених договором, також у справі відсутні докази повернення товару або взяття його на відповідальне зберігання в зв`язку з неналежною якістю згідно з п.2.6 договору. Отже, суд апеляційної інстанції, керується «презумпцією належного виконання зобов`язання», передбаченого ч.5 ст.12 ЦК України та вважає, що зобов`язання позивача з поставки та передання повного пакету документів на товар виконано належним чином.

Щодо доводів скаржника про відсутність прострочення зобов`язання з оплати продукції, оскільки на видаткових накладних згідно з п.4.4 договору не проставлена дата отримання товару «покупцем» (відповідачем), то вони також не приймаються в силу наступного.

Видаткова накладна в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. № 996-ХVІ (зі змінами та доповненнями) є первинним документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, та має містити такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Будь-яких інших реквізитів, таких, як дата отримання товару «покупцем», вищевказаний Закон для первинних документів не вимагає.

Пунктом 4.4 р.4 договору сторонами визначено, що датою поставки є дата, зазначена представником «покупця» на відповідних товаросупроводжувальних документах при прийманні товару. Оскільки відповідачем на видаткових накладних не проставлена будь-яка інша дата отримання товару, крім дати документу, зазначеної позивачем, то апеляційний господарський суд вважає, що поставка була здійснена у відповідні дні оформлення видаткових накладних, а тому відповідачем прострочено зобов`язання по оплаті товару.

За цих обставин колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що висновки, викладені в оскаржуваному рішенні господарського суду від 23.12.2015р. відповідають вимогам закону, матеріалам, обставинам справи, а доводи, наведені в апеляційній скарзі не можуть бути підставами скасування або зміни постановленого судового рішення, правові підстави задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 103-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» м.Павлоград Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2015 року у справі № 904/10612/15 - залишити без змін.

Справу повернути до господарського суду Дніпропетровської області.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 17.02.2016 року.

Головуючий суддя О.М. Виноградник

Суддя О.В. Джихур

Суддя Г.К. Дмитренко