РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2016Справа №'910/22454/15

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "КИЙ АВІА ГАРАНТ"

до Публічного акціонерного товариства "Банк "Контракт"

про стягнення 200 164,38 грн.

Суддя Андреїшина І.О.

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: Вець О.В. (за довіреністю № б/н від 07.08.2014).

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "КИЙ АВІА ГАРАНТ" до Публічного акціонерного товариства "Банк "Контракт" про стягнення 200 164,38 грн., зокрема, 200 000,00 грн. депозитних коштів та 164,38 грн. трьох відсотків річних, у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за договором банківського вкладу № 0077/2015 від 21.04.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.2015 за даною позовною заявою порушено провадження у справі № 910/22454/15 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 30.09.2015, зобов'язано сторін надати певні документи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2015 позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "КИЙ АВІА ГАРАНТ" до Публічного акціонерного товариства "Банк "Контракт" про стягнення 200 164,38 грн. залишено без розгляду та повернуто Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "КИЙ АВІА ГАРАНТ" з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 4 003,29 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2015 у справі № 910/22454/15 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "КИЙ АВІА ГАРАНТ" задоволено та ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.10.2015 скасовано, а справу № 910/22454/15 передано на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2015 дану справу прийнято до свого провадження та призначено її до розгляду у судовому засіданні за участю представників учасників судового процесу на 27.01.2016, зобов'язано сторін надати певні документи.

Через відділ діловодства суду 25.01.2015 від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду та 26.01.2016 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, які залучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 27.01.2016 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з'явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, вимог ухвали суду не виконав.

Враховуючи наведене, Господарський суд міста Києва з метою з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору у даній справі, для забезпечення принципів рівності змагальності сторін у справі, недопущення порушення прав охоронюваних законом інтересів відповідача, визнав за доцільне відкласти розгляд даної справи до 17.02.2016 р., у зв'язку із неявкою представника відповідача у судове засідання та для дослідження доказів у справі.

Представник позивача у судовому засіданні 17.02.2016 р. надав усні пояснення та додаткові обґрунтування позовних вимог, позов підтримав повністю.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Через службу діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він проти задоволення позову заперечував повністю.

У судовому засіданні 17.02.2016 р. Господарським судом міста Києва було оголошено вступну та резолютивну частини рішення у даній справі.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

21.04.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Контракт» (надалі за текстом - відповідач, банк) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «КИЙ АВІА ГАРАНТ» (надалі за текстом - позивач, вкладник) був укладений договір № 0077/2015 банківського вкладу із щомісячною сплатою процентів «Класичний» (надалі - договір).

Згідно з п. 2.1. цього договору банк відкриває депозитний рахунок № 39 (UАН) (надалі за текстом - депозитний рахунок), вкладник перераховує на нього тимчасово вільні грошові кошти (надалі - депозит) в сумі 200000,00 грн. строком до 22 травня 2015 року.

Позивач на виконання вимог договору вніс депозит у розмірі 200000,00 грн., що платіжним дорученням № 348 від 21.04.2015 року.

Згідно п. 2.2 договору за користування депозитом банк нараховує та сплачує вкладнику проценти в розмірі 20,5% річних.

За Додатковою угодою № 1 від 22.05.2015 року до депозитного договору № 0077/2015 депозитного вкладу із щомісячною сплатою процентів «Класичний» від 21.04.2015 року зазначений строк знаходження Депозиту до 22 червня 2015 року.

Згідно з Додатковою угодою № 2 до Депозитного договору № 0077/2015 депозитного вкладу із щомісячною сплатою процентів «Класичний» від 21.04.2015 року та Договором від 22.06.2015 року про внесення змін до Додаткової угоди № 2 від 22.06.2015 року встановлено строк знаходження Депозиту з 22 червня 2015 року до 17 серпня 2015 року (дата повернення).

Згідно п. 4.1.2. договору банк зобов'язується повернути депозит у строк, визначений в п. 2.1. цього Договору, та/або достроково відповідно до умов, викладених в п. 3.1. цього договору, шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок вкладника № 9800 в АТ «УКРСИББАНК», код банку 351005, ідентифікаційний номер 30383799.

Однак, 17 серпня 2015 року банк не повернув депозит вкладнику.

Крім того, 18.08.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення депозитних коштів з нарахованими відсотками за Договором № 0077/2015 банківського вкладу із щомісячною сплатою процентів «Класичний» від 21.04.2015 року, в якій вимагав негайно повернути суму депозиту з нарахованими відсотками.

Однак, станом на день звернення з позовом до суду грошові кошти не повернуті, що свідчить про порушення відповідачем свого грошового зобов'язання.

За таких обставин Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "КИЙ АВІА ГАРАНТ" звернулося з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк "Контракт" про стягнення 200 164,38 грн., зокрема, 200 000,00 грн. депозитних коштів та 164,38 грн. трьох відсотків річних, у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за договором банківського вкладу № 0077/2015 від 21.04.2015.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 55 Закону України "Про банки та банківську діяльність", відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів клієнтів банку.

Згідно зі ст. 339 Господарського кодексу України, фінансове посередництво здійснюється банками у формі банківських операцій. Основними видами банківських операцій є депозитні, розрахункові, кредитні, факторингові та лізингові операції. Перелік банківських операцій визначається законом про банки і банківську діяльність. Банківські операції провадяться в порядку, встановленому Національним банком України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

В ч. 1 ст. 1061 ЦК України встановлено, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Згідно ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З наданих суду доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, тоді як відповідач свої зобов'язання за договором № 0077/2015 банківського вкладу із щомісячною сплатою процентів «Класичний» щодо повернення банківського вкладу не виконав, чим порушив права позивача.

Судом встановлено за інформацією, взятою з офіційних веб-сайтів Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - http://bank.gov.ua, www.fg.gov.ua, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 06.10.2015 р. № 671 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк "Контракт" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 06.10.2015 р. № 183 "Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк "Контракт" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Згідно з даним рішенням у Публічному акціонерному товаристві "Банк "Контракт" запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 07.10.2015 р. до 06.01.2016 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "Банк "Контракт", визначені статтями 37 - 39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Постановою Правління Національного банку України від 10.12.2015 р. № 876 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» та рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Контракт» та делегування повноважень ліквідатора банку» від 10.12.2015 р. № 220, розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Контракт» та призначено уповноважену особу фонду Шкурка В.М. та делеговано йому строком на два роки з 11.12.2015 р. до 10.12.2017 р. всі повноваження ліквідатора банку, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, визначених ч. 3 ст. 47 Закону.

Відповідно до р. 3.1. розділу 3 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, процедура здійснення тимчасової адміністрації банку застосовується Фондом щодо банку, який рішенням НБУ віднесено до категорії неплатоспроможних, з метою виведення такого банку з ринку.

Згідно з п. 3.2. розділу 3 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, тимчасова адміністрація запроваджується на строк, що не перевищує три місяці, а для системно важливих банків - шість місяців. За обґрунтованих підстав зазначені строки можуть бути одноразово продовжені на строк до одного місяця.

У відповідності до частин 1, 2 ст. 55 Закону України "Про банки та банківську діяльність", відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів клієнтів банку.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність", клієнт банку - це будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку.

Відповідно до розділу 2 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому законом.

Пунктом 1.15. розділу 3 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюються:

- задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

- примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку;

- нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;

- зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого законом;

- нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Протягом тимчасової адміністрації неплатоспроможний банк має право надавати фінансові послуги з переказу коштів без відкриття рахунку в такому банку та інші фінансові послуги, а також здійснювати діяльність, передбачену частиною восьмою статті 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", якщо надання таких послуг є економічно вигідним для банку та з дозволу виконавчої дирекції Фонду. З цією метою уповноважена особа Фонду на тимчасову адміністрацію подає на розгляд виконавчої дирекції Фонду відповідні прогнозні розрахунки надходжень від таких фінансових послуг та діяльності.

За таких обставин, процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом у даних правовідносинах.

Статтею 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", яким встановлюються повноваження, порядок виплати Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, врегульовані наслідки запровадження щодо банку тимчасової адміністрації.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Згідно з п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Згідно з положеннями ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань, є кредитором банку.

Відтак, після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації стосовно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання Національним банком України банківської ліцензії та переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Частиною 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, зокрема, банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

При цьому задоволення вимог окремих кредиторів поза межами процедури ліквідації банку порушує в цілому баланс інтересів кредиторів банку та не узгоджується з положеннями Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", якими передбачено, що під час ліквідаційної процедури неплатоспроможного банку визначається загальна сума його заборгованості перед кредиторами (пасив), формується ліквідаційна маса банку (актив) та здійснюється її реалізація з подальшим спрямуванням коштів, одержаних від продажу майна банку, на погашення акцептованих (визнаних) вимог кредиторів в порядку черговості відповідно до статті 52 цього Закону.

Відтак, виходячи з аналізу вищенаведених положень та положень статті 509 ЦК України, позивач є кредитором банку за договором, на якого поширюються обмеження встановлені п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а тому вимога позивача про стягнення з відповідача грошових коштів є саме вимогою кредитора та не може бути виконана відповідачем у силу зазначеної норми.

Таким чином, на момент прийняття рішення у даній справі у банку розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду, що унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 р.

Суд зауважує, що позивач може захистити свої майнові права за договором банківського вкладу № 0077/2015 від 21.04.2015 р. в порядку, передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

За таких обставин, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "КИЙ АВІА ГАРАНТ" до Публічного акціонерного товариства "Банк "Контракт" про стягнення 200 000,00 грн. депозитних коштів та 164,38 грн. трьох відсотків річних, у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за договором банківського вкладу № 0077/2015 від 21.04.2015 р. не підлягають задоволенню, у зв'язку з чим Господарський суд відмовляє в задоволенні позову повністю.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. У позові відмовити повністю.

2. Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення його повного тексту і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено 19.02.2016 р.

Суддя І.О. Андреїшина