ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" лютого 2016 р.Справа № 922/6144/15

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Кухар Н.М.

судді: Доленчук Д.О. , Калініченко Н.В.

розглянувши заяву ТОВ "Компанія з управління активами "ДІКВ-Л" про вжиття заходів забезпечення позову (вх. № 5044 від 16.02.2016р.) по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ДІКВ-Л", м.Харків,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "Слобода", м.Харків,
про стягнення 14310302,29 грн.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа № 922/6144/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ДІКВ-Л" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "Слобода" про стягнення (з урахуванням внесених змін) заборгованості з наданих позик за Договорами про надання позики № 1П-БР5 від 21.11.2011р. та № 1/2П-БР5 від 26.09.2013р. у розмірі 11500000,00 грн.; заборгованості зі сплати процентів за користування позикою за вказаними договорами за період березень 2014 року, червень-грудень 2015 року у розмірі 2780219,19 грн.; 3% річних у розмірі 30083,10 грн. (всього - 14310302,29 грн.). Судовий збір у розмірі 206700,00 грн. позивач просить покласти на відповідача.

16.02.2016р. до господарського суду надійшла заява позивача (вх. № 5044) про вжиття заходів забезпечення вищевказаного позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах суми позовних вимог і сплаченого судового збору в сумі 14517002,29 грн., які належать ТОВ "ТВК "Слобода" та знаходяться на будь-яких рахунках в кредитно-фінансових установах.

У своїй заяві позивач зазначив, що розгляд справи № 922/6144/15 за позовом до ТОВ "ТВК "Слобода" триває майже три місяці, що позивач пов'язує з діями відповідача, які направлені на затягування строків розгляду справи, а саме відповідачем постійно подаються клопотання про відкладення судових засідань з вигаданими підставами, були заявлені клопотання про відвід судді, про колегіальний розгляд справи. Внаслідок тривалого розгляду справи, позивач був вимушений тричі збільшувати позовні вимоги про стягнення відсотків за користування позикою. Сума позовних вимог за період розгляду справи зросла з 1777413,09 грн. до 14310302,29 грн. Також позивачем було сплачено судовий збір в сумі 206700,00 грн.

Позивач звертає увагу на те, що 31.12.2015р. настав строк повернення і самих позик за обома спірними договорами, які відповідач до теперішнього часу так і не повернув, як і відсотки за користування позикою. Тобто позивач вважає, що відповідач не має наміру ні повертати позики, ні сплачувати за користування ними відсотки.

Також позивач зазначає, що TOB "КУА "ДІКВ-Л" повністю виконало свої зобов'язання як за Договором про надання позики № 1П-БР5 від 21.11.2011р. - надало TOB "ТВК "Слобода" позику у сумі 8000000,00 грн., так і за Договором про надання позики № 1/2П-БР5 від 26.09.2013р. - надало TOB "TBK "Слобода" позику у сумі 9537000,00 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. Але внаслідок ухилення відповідачем на протязі майже восьми місяців від виконання своїх зобов'язань щодо сплати відсотків за користування позикою на значну суму 2852456,81 грн., позивачу було завдано значних збитків.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, заявник посилається на ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" та зазначає, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що відповідач, внаслідок вільного розпорядження грошовими коштами, які є на його рахунках, може безперешкодно вчинити дії із зазначеними грошовими коштами, що у подальшому не просто ускладнить, а безпосередньо унеможливить виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог позивача.

Фактичні обставини, з якими позивач пов'язує застосування заходів до забезпечення позову, позивач обґрунтовує тим, що відповідач неналежно виконує договірні зобов'язання, про що свідчить ігнорування ним письмових вимог - розрахунків позивача про сплату боргу з відсотків за користування позикою, та неповернення сум позик у розмірі 1963000,00 грн. і 9537000,00 грн., на загальну суму 11500000,00 грн. Позивач вважає, що дії відповідача, спрямовані на ухилення від виконання зобов'язань, унеможливлюють захист прав та законних інтересів позивача щодо повернення грошових коштів.

Дослідивши подані позивачем матеріали, враховуючи підтверджені ними обставини справи, проаналізувавши доводи заяви про забезпечення позову, керуючись вимогами ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, а також Постановою Пленуму ВГСУ № 16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 65 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду: зобов'язує сторони, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи. їх посадових осіб виконати певні дії (звіряти розрахунки, провести огляд доказів у місті їх знаходження тощо); витребує від них документи, відомості. Висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомитись з такими матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження; вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову; вчиняє інші дії, спрямовані на забезпечення правильного та своєчасного розгляду справи.

Згідно ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Отже, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 67 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві, отже, приймаючи ухвалу про накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу, господарський суд повинен визначитись як з предметом спору у співвідношенні з певними заходами забезпечення позову, які вимагається до застосування, і певними діями, які вимагається заборонити вчиняти, так і з доцільністю та обґрунтованістю вжиття таких заходів.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р., застосування заходів до забезпечення позову є гарантією реального виконання рішення суду.

Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та враховуючи роз'яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд зазначає, що при розгляді заяв про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті. До предмету дослідження на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення. Забезпечення позову, як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи може застосовуватись, як за основним, так і за зустрічним позовом на будь-якій стадії процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При цьому, вжиття таких заходів - є правом господарського суду. Застосовуючи заходи забезпечення позову, суд діє за внутрішнім переконанням на підставі та у відповідності з вимогами чинного законодавства. При цьому розділ Х Господарського процесуального кодексу України не містить чіткого переліку спорів або обставин, за яких вживаються заходи до забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

За загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливості виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, в силу вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України, повинна довести його необхідність та адекватність.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові кошти, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Надавши оцінку обставинам, викладеним позивачем у своїй заяві, суд визнав достатньо обґрунтованими припущення позивача щодо високого ступеня ризику переведення відповідачем грошових коштів зі своїх рахунків з метою ухилення від виконання рішення суду.

Господарський суд, за змістом ст. 43 ГПК України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Дослідивши підстави, викладені в заяві про забезпечення позову в її обґрунтування, та додані до позовної заяви матеріали, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 65, 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ДІКВ-Л" про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

З метою забезпечення позову накласти арешт на грошові кошти в межах суми позовних вимог і сплаченого судового збору в сумі 14517002,29 (чотирнадцять мільйонів п'ятсот сімнадцять тисяч дві грн. 29 коп.) грн., які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "Слобода" (61001, м.Харків, пл.Повстання, буд. 7/8; ) та знаходяться на будь-яких рахунках в кредитно-фінансових установах, в тому числі, але не виключно:

- українська гривня - 350385 - Філія ПАТ "ПУМБ" в м.Харкові - 26056891;

- українська гривня - 380236 - АТ "Дельта Банк" - 5072;

- долар США - 380236 - АТ "Дельта Банк" - 5072;

- українська гривня - 350385 - Філія ПАТ "ПУМБ" в м.Харкові - 6281;

- українська гривня - 350385 - Філія ПАТ "ПУМБ" в м.Харкові - 2529;

- долар США - 380548 - ПАТ "Астра Банк" - 2701;

- євро - 380548 - ПАТ "Астра Банк" - 2701;

- українська гривня - 380548 - ПАТ "Астра Банк" - 2701;

- українська гривня - 380537 - ПАТ "ВіЕйБі Банк" - 0151;

- українська гривня - 334851 - ПАТ "ПУМБ" - 261083864;

- долар США - 300012 - ПАТ "Промінвестбанк" - 8412;

- долар США - 334851 - ПАТ "ПУМБ" - 5903;

- українська гривня - 300528 - АТ "ОТП Банк" - 2675;

- долар США - 300528 - АТ "ОТП Банк" - 2675;

- українська гривня - 334851 - ПАТ "ПУМБ" - 5903;

- українська гривня - 351607 - ПАТ "Банк Грант" - 0431;

- долар США - 351607 - ПАТ "Банк Грант" - 0431;

- українська гривня - 334851 - ПАТ "ПУМБ" - 5672.

Ухвала набирає чинності 17.02.2016р., підлягає негайному виконанню та є виконавчим документом, згідно Закону України "Про виконавче провадження".

Строк пред`явлення ухвали до виконання - один рік до - 18.02.2017р.

Стягувачем за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ДІКВ-Л" (61072, м.Харків, вул.Шекспіра, 24, літ. "А-5"; ).

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3