ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2016 р. Справа № 911/5383/15

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Литовці А.С.

розглянувши справу № 911/5383/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вишневеміськреконструкція», м. Вишневе

до Приватного акціонерного товариства «Вишнівське спеціалізоване ремонтно-будівельне управління», м. Вишневе

про стягнення 392023,02 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність б/н від 16.12.2015;

від відповідача: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вишневеміськреконструкція» (далі-позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до приватного акціонерного товариства «Вишнівське спеціалізоване ремонтно-будівельне управління» (далі-відповідач) про стягнення 392023,02 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 01/04-ЗДФ від 01.04.2014 та укладеної до нього Додаткової угоди № 1 від 12.09.2014, в частині своєчасного повернення отриманих коштів, у звязку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 270000,00 грн., з огляду на наявність якої позивачем нараховано 7767,12 грн. 3 % річних та 114255,90 грн. інфляційних втрат.

Разом з тим, позивачем надана заява про вжиття, на підставі ст. ст. 66, 67 ГПК України, заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно, належне приватному акціонерному товариству «Вишнівське спеціалізоване ремонтно-будівельне управління», в тому числі на нежитлові будівлі - склад участка № 3 (літера «Г»), прорабський участок № 3 (літера «Д»), гараж (літера «Е»), прорабський участок № 2 (літера «З»), навіс (літера «К»), бокси (літера «В»), огородження (цифри « 3-12»), які належать приватному акціонерному товариству «Вишнівське спеціалізоване ремонтно-будівельне управління» на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА № 642846, виданого виконкомом Вишнівської міської ради 24.12.2003.

Ухвалою суду від 18.12.2015 порушено провадження у справі № 911/5383/15 та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні 20.01.2016 представником позивача надані документи, витребувані судом та підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 18.12.2015 не виконав, витребувані документи, в тому числі відзив на позов, до суду не надіслав.

Ухвалою суду від 20.01.2016 розгляд справи було відкладено, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

10.02.2016 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання, підтримане представником в судовому засіданні 10.02.2016, в якому відповідач просить суд відкласти розгляд справи, з метою ознайомлення з матеріалами справи та надання суду обґрунтованого відзиву на позов.

В судовому засіданні 10.02.2016 судом оголошено перерву до 15.02.2016, про що належним чином повідомлено представників сторін.

В судовому засіданні 15.02.2016 представником позивача підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові, а також підтримана заява про вжиття заходів до забезпечення позову.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, про що свідчить підпис представника на бланку перерви в судовому засіданні від 10.02.2016. Витребувані документи, в тому числі відзив на позов, відповідач до суду не надіслав.

Розглянувши в судовому засіданні заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, дослідивши збалансованість інтересів сторін, суд виходить з того, що припущення позивача про те, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення суду в даній справі не підтверджується жодними належними та допустимими доказами, а позивачем не доведено, що майно або грошові кошти, які наявні у відповідача на момент прийняття рішення у справі № 911/5383/15, можуть зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення, а тому заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2014 між позивачем (позикодавець) та відповідачем (позичальник) укладено Договір безвідсоткової фінансової допомоги № 01/04-ЗДФ (далі-договір), відповідно до умов п.п. 1.1, 2.1 якого позикодавець зобовязується надати позичальнику тимчасову поворотну фінансову допомогу, у розмірі 250000,00 грн., а позичальник зобовязується повернути таку допомогу у строки, визначені умовами договору.

Між сторонами визначено, що допомога надається позикодавцем протягом 90 банківських днів, з дати підписання даного договору, шляхом перерахування грошових коштів єдиним платежем або траншами, в національній валюті України (п.п. 3.1, 3.2 договору).

Згідно з п.п. 4.1, 4.2 договору, надана позикодавцем допомога повертається позичальником в строк, до 30.12.2014, проте визначений строк може бути змінений за згодою сторін.

Позичальник взяв на себе обовязок здійснити повернення отриманої допомоги у строки, визначені договором, шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України, на рахунок позикодавця (п.п. 5.1, 7.1 договору).

12.09.2014 між позивачем та відповідачем укладена Додаткова угода № 1 (далі-додаткова угода) до договору, відповідно до умов п. 1.1 якої сторони дійшли згоди змінити п. 2.1 договору, та визначити, що розмір наданої позикодавцем допомоги становить 270000,00 грн. Всі інші умови договору залишені без змін.

Позивач належним чином та в повному обсязі виконав взяті на себе, згідно з умовами договору та додаткової угоди зобовязання, перерахувавши відповідачу 270000,00 грн., про що свідчать додані до матеріалів справи копії платіжних доручень № 1180 від 11.04.2014 на суму 250000,00 грн. та № 1519 від 15.09.2014 на суму 20000,00 грн. з відмітками банку.

Проте, відповідач, в порушення взятих на себе зобовязань, згідно з умовами договору та додаткової угоди, повернення грошових коштів в сумі 270000,00 грн. в строки, визначені договором, не здійснив.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

У відповідності до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

За своєю правовою природою договір, укладений між позивачем та відповідачем є договором позики.

Згідно з ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідач доказів повернення грошових коштів не надав, факт порушення відповідачем зобовязань судом встановлено та по суті не оспорений відповідачем.

Оскільки в порушення взятих на себе зобовязань, згідно з умовами Договору безвідсоткової фінансової допомоги № 01/04-ЗДФ від 01.04.2014 та Додаткової угоди № 1 від 12.09.2014, відповідачем, на час прийняття рішення, не виконано умов щодо повернення коштів в розмірі 270000,00 грн., а зазначена заборгованість відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 270000,00 грн. визнається судом правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, у звязку із неналежним виконанням відповідачем зобовязань щодо повернення отриманих коштів, позивач, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути з відповідача 7767,12 грн. 3 % річних та 114255,90 грн. інфляційних втрат, нараховані за період з 31.12.2014 по 16.12.2015 на суму заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаної норми права, враховуючи, що розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, наявний в матеріалах справи, є арифметично вірним, вимоги позивача про стягнення з відповідача 7767,12 грн. 3 % річних та 114255,90 грн. інфляційних втрат визнаються судом правомірними та підлягають задоволенню.

Враховуючи наведе вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, при повному задоволенні позову, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Вишнівське спеціалізоване ремонтно-будівельне управління» (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Ломоносова, 34, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вишневеміськреконструкція» (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Святошинська, 27, корпус 1, приміщення 6, ) 270 000 (двісті сімдесят тисяч) грн. 00 коп. заборгованості, 7 767 (сім тисяч сімсот шістдесят сім) грн. 12 коп. 3 % річних, 114 255 (сто чотирнадцять тисяч двісті пятдесят пять) грн. 90 коп. інфляційних втрат та 5 880 (пять тисяч вісімсот вісімдесят) грн. 35 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 24.02.2016

Суддя О.О. Христенко