ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.02.16р. Справа № 904/11165/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Техномрія", м. Харків

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград

про стягнення заборгованості в сумі 766 040, 01 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1; дов. б/н від 24.07.2015 р., представник;

ОСОБА_2; дов. б/н від 01.06.2015 р., представник;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Електротехнічна компанія «Техномрія» звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 565 108, 60 грн., що складають суму заборгованості за Договором поставки № 19-ПУ-УМТС від 14.01.15 р., 157 305 грн. пені, 10 699, 10 грн. річних, 32 927, 31 грн. інфляції.

Відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що строк оплати за поставлений товар не настав, з огляду на п. 4.7. Договору, яким встановлено, що датою поставки вважається дата, вказана представником Покупця на відповідних товаросупровідних документах, наданих Постачальником, в той час як позивач для розрахунку суми боргу використовує дату видаткової накладної.

Крім того, відповідачем подані клопотання про залишення позову без розгляду та про призначення лінгвістичної експертизи, які відхилені судом, з огляду на наступне.

Звертаючись до суду із зазначеними вище клопотаннями, відповідач посилається на те, що позовна заява підписана не уповноваженим представником, оскільки, відповідно до довіреності від 01.06.15 р. ОСОБА_1 надано право представляти інтереси позивача в господарському суді Харківської області, апеляційній та касаційній інстанціях, у звязку з чим відповідач просить залишити позов без розгляду, а також призначити проведення лінгвістичної експертизи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи наявна копія довіреності б/н від 24.07.15 р., видана на імя ОСОБА_1, відповідно до якої останній наділяється правом представляти інтереси ТОВ «Електротехнічна компанія «Техномрія» у господарських судах всіх областей України з усіма процесуальними правами наданими законом позивачу (а.с. 112), суд не вбачає підстав для задоволення поданих відповідачем клопотань.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подавши клопотання про відкладення розгляду справи, яке судом не задоволено, оскільки, обставини викладені в клопотанні не є підставою для відкладення розгляду справи.

22.02.16 року в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.01.15 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Електротехнічна компанія «Техномрія» (Постачальник; позивач) та Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Павлоградвугілля» (Покупець; відповідач) укладено Договір поставки № 19-ПУ-УМТС.

Відповідно до п. 1.1. вище зазначеного Договору, в порядку та на умовах, передбачених даним Договором, Постачальник зобов'язується поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення, в асортименті, кількості, в строки, по ціні та з якісними характеристиками, узгодженими Сторонами в Договорі та Специфікаціях, які є невід'ємною частиною до Договору.

Згідно ч. 1 ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 4.1. Договору, поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками та в строки, узгоджені Сторонами в Специфікаціях до Договору.

Виконуючи умови Договору, позивач у січні, лютому та квітні 2015 р. здійснив поставку товару відповідачу на загальну суму 565 108, 60 грн., про що свідчать накладні, копії яких залучено до матеріалів справи (а.с. 39-53).

Згідно п. 5.2. Договору, ціни на продукцію, що поставляється, узгоджуються Сторонами у відповідних специфікація до Договору.

Відповідно до п. 5.4. Договору, розрахунки за продукцію, що поставляється здійснюється покупцем шляхом без рахункового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 5 робочих днів з 60 календарного дня з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого покупцем рахунка та при умовах надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 Договору, якщо інший більший строк відстрочки не визначений у відповідній Специфікації.

Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку Покупця.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів здійснення розрахунків за поставлений товар в сумі 565 108, 60 грн., відповідач, на момент розгляду спору, не надав.

З огляду на вище викладене, вимоги позивача щодо примусового стягнення заборгованості на зазначену вище суму слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку сума річних за період з 30.04.2015 р. по 23.12.2015 р. складає 10 699, 10 грн. та підлягає до примусового стягнення.

Вимоги щодо стягнення інфляції за загальний період з квітня 2015 р. по грудень 2015 р. в сумі 32 927, 31 грн. підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.2013 року, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Так, при здійснені розрахунку суми інфляції за накладними № 105 від 11.02.15 р., № 96 від 11.02.15 р., № 101 від 11.02.15 р., № 60 від 09.02.15 р. та № 61 від 09.02.15 р., позивачем не враховано положення, викладені у зазначеній вище Постанові ВГСУ.

У звязку з чим, після перерахунку до стягнення підлягає інфляція за загальний період з квітня 2015 р. по грудень 2015 р. в сумі 16 353, 74 грн.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

В п. 6.8. Договору сторони встановили, що у випадку здійснення несвоєчасної оплати продукції, покупець сплачує неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочки оплати від вартості своєчасно не оплаченої продукції.

Згідно наданого позивачем розрахунку сума пені за загальний період з 30.04.2015 р. по 13.11.15 р. складає 157 305 грн. та підлягає до примусового стягнення.

Заперечення відповідача відносно не настання строку оплати поставленої продукції не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи.

Як вже було зазначено вище, позивачем до матеріалів справи залучено копії видаткових накладних (а.с. 39-53), із яких вбачається, що спірний товар отримано уповноваженою особою підприємства відповідача.

Видаткові накладні, за якими було здійснено поставку товару, містять дату їх видачі, та підпис про отримання товару, відповідальної особи покупця.

Зважаючи на те, що останнім не зазначено іншу дату отримання товару, слід прийти до висновку про погодження Покупця, з датою у видатковій накладній, вчиненою Продавцем (позивачем).

Будь-яких доказів, які б свідчили про іншу дату отримання товару, відповідачем, відповідно до статтей 32,33 Господарського процесуального кодексу України, надано не було.

Керуючись ст. 526, 610, 611, 625, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» (51400, Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Леніна, буд. 76, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Електротехнічна компанія «Техномрія» (61128, м. Харків, проспект Пятдесятиріччя СРСР, 149, оф. 319, ) 565 108 (пятсот шістдесят пять тисяч сто вісім гривень) 60 коп. основного боргу, 157 305 (сто пятдесят сім тисяч триста пять гривень) пені, 10 699 (десять тисяч шістсот девяносто девять гривень) 10 коп. річних, 16 353 (шістнадцять тисяч триста пятдесят три гривні) 74 коп. інфляції, 11 241 (одинадцять тисяч двісті сорок одна гривня) 40 коп. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 24.02.16 р.

Суддя ОСОБА_3