ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року Справа № 915/2233/15

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді ВасильєвоїЛ.І. при секретарі судового засідання Матвєєвій А.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ВіК ТЕХНОЛОГІЇ54036, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Поштова, 30-А

До відповідача: Управління капітального будівництва Миколаївської обласної державної адміністрації, 54030, м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 42

про: стягнення заборгованості за договором №13 від 14.08.2013 року в сумі 407 755, 20 грн., з яких 220 016, 25 грн. основний борг, 173812, 84 грн. інфляційні, 13 926, 11 грн. 3% річних.

За участю представників сторін:

від позивача:ОСОБА_1Б, довіреність від 18.08.2015 року

від відповідача: ОСОБА_2 довіреність №115/01-18/01 від 27.01.16 року

ОСОБА_3 дов. від 12.02.2016р.

ТОВ «ВІК Технології» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором від 14.08.2013 року № 13 в сумі 407 755, 20 грн., з яких 220 016, 25 грн. основний борг, 173812, 84 грн. інфляційні, 13 926, 11 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 04.01.2016р. було прийнято позовну заяву та порушено провадження у справі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив наступне.

14.08.2013р. між сторонами був укладений договір № 13, на виконання якого позивач виконав роботи на загальну суму 612 162 грн.

Разом з тим, в порушення умов договору відповідач за виконані роботи розрахувався частково, сплативши лише 392 145, 75 грн, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість в сумі 220 016, 25грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

У звязку з несвоєчасним виконанням відповідачем умов договору, позивач просить стягнути з останнього 173812, 84 грн. грн. інфляційних та 13926, 11 грн. 3% річних.

Відповідач у відзиві наявність заборгованості в сумі 220 016, 25 грн. визнає, разом з тим зазначає, що відповідач є бюджетною організацією і всі платежі від імені відповідача здійснюються виключно казначейством на підставі поданих платіжних документів. Але в даний час на рахунках відповідача не має цільових коштів, тобто у позивача відсутнє право вимоги оплати виконання робіт.

Посилається на п.13.3., відповідно до якого оплата вартості виконаних робіт здійснюється після надходження з бюджету цільових коштів на оплату видатків для виконання будівельних робіт.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд

встановив:

14.08.2013 року між сторонами був укладений договір підряду на виконання будівельних робіт № 13, за яким позивач прийняв на себе обовязок виконати роботи з капітального ремонту обєкта: «Капітальний ремонт напірного водоводу довжиною 590м і діаметром 300мм від камери зливу №1 до камери зливу № 2 біля кооперативу «Мічуренець» у м. Первомайську» відповідно до проектно-кошторисної документації та задти цей обєкт відповідачу у встановлений термін.

Пунктом 3.2 сторони встановили загальну вартість робіт за договором, яка складає 612 162 грн.

Відповідно до п. 9.1 договору джерелом фінансування обєкта є кошти субвенції з державного бюджету на капітальний ремонт систем централізованого водопостачання та водовідведення.

Згідно до п.п. 13.2, 13.3 розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт, якими є акти виконаних робіт Ф2,Ф2-В, Ф3. Оплату виконаних робіт замовник проводить поетапно по мірі надходження з бюджету цільових коштів на оплату видатків для виконання будівельних робіт в сумі, що не перевищує розмір фактичного надходження коштів з бюджету.

На виконання умов договору позивач виконав роботи з капітального ремонту напірного водоводу довжиною 590м і діаметром 300мм від камери зливу №1 до камери зливу № 2 біля кооперативу «Мічуренець» у м. Первомайську на суму 612 162 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання виконаних робіт № 46 від 08.10.2013р. (а.с.31-35), № 58 від 10.10.2013р. (а.с.43-46), № 60 від 01.11.2013р. (а.с.54-58), що підписані без зауважень, Довідками про вартість виконаних робіт.

Відповідачем сплачено за виконані роботи 392145,75 грн., що підтверджується виписками по особовому рахунку(а.с.62-64). Тобто, борг відповідача складає 220 016, 25 грн.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором будівельного підряду.

Припис статті 875 Цивільного кодексу України встановлює, що за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Пунктом 96 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 №668, передбачено, що підписання акта приймання-передачі є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Надані позивачем докази, а саме довідки форми КБ-3, акти форми КБ-2в, Довідка від 20.08.2014р. Державної фінансової інспекції в Миколаївській області свідчать про якісне та в повному обсязі виконання зобовязань підрядником, а отже його вимога про стягнення боргу в сумі 220 016, 25 грн. цілком законна та обґрунтована.

Суд відхиляє доводи відповідача стосовно того, що розрахунки з позивачем можливі лише виключно за обставин надходження цільових коштів на оплату видатків за виконані будівельні робіт(п.13.3. договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), зобовязання строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Ч. 1 ст. 212 Цивільного кодексу України передбачає право осіб, які вчиняють правочин, обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Пункт 13.3. договору підряду про оплату виконаних робіт за обставин надходження коштів на рахунок відповідача стосується лише виникнення обов'язку останнього, при цьому ніяким чином не передбачено виникнення відповідного обов'язку позивача з виконання робіт, та не відповідає критерію невідомості щодо можливості настання таких обставин, оскільки, укладаючи договір з такою умовою сторони припускали і розраховували саме на належне виконання свого обов'язку замовником будівництва та здійснення ним оплати прийнятих підрядних робіт, тобто така умова не є відкладальною у розумінні ч.1 ст. 212 ЦК України, а отже розрахунок за виконані роботи, за відсутності конкретного строку оплати виконаних робіт в договорі, мав бути здійснений відповідачем за правилами ч.2 ст. 530 ЦК України, тобто, в семиденний строк після підписання сторонами актів приймання-передачі виконаних робіт.

Отже, вимоги позивача щодо стягнення 220 016, 25 грн. боргу підлягають задоволенню

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Припис ст. 525, 526 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За порушення строку виконання грошових зобов'язань згідно з вимогами діючого законодавства України за розрахунком позивача боржнику цілком обґрунтовано нараховано до стягнення 3% річних в сумі 13 926, 11 грн., та втрати від інфляції в сумі 173 812, 84 грн.

Частина 1 ст. 15 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

Відповідач не спростував вимоги позивача, не надав суду відповідні докази, які свідчать про відсутність заборгованості перед кредитором за договірними зобовязаннями.

В спірних правовідносинах відповідачем дійсно порушені норми та приписи діючого законодавства, в звязку з чим позивач цілком правомірно звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Враховуючи викладене, позовні вимоги, заявлені позивачем відповідно до вимог чинного законодавства, матеріалами справи підтверджені, та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Управління капітального будівництва Миколаївської обласної державної адміністрації (54036, м. Миколаїв, вул. Поштова, 30-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІК ТЕХНОЛОГІЇ» (54036, м. Миколаїв, вул. Поштова, 30-А, ) 220016,25 грн. основного боргу, 173812, 84 грн. збитків від інфляції, 13 926, 11 грн. 3% річних, 6 116, 33 грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 29.02.2016р.

Суддя Л.I. Васильєва