ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.02.16р. Справа № 904/8607/15

За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод"

про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.15 р.

У справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрогума"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод"

про стягнення заборгованості у сумі 1 601 913, 99 грн. за договором поставки

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від стягувача (позивач по справі): ОСОБА_1, дов. № ББУ/ПРМЗ 19/СЛ/15 від 10.12.2015 року, представник;

від боржника (відповідач по справі): ОСОБА_2, дов. від 23.09.2015 року, представник;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпрогума" звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Першотравенсткий ремонтно-механічний завод" про стягнення заборгованості у сумі 1 601 913, 99 грн. за договором поставки.

Рішенням господарського суду від 03.11.2015 року позовні вимоги задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.01.2016 року рішення господарського суду від 03.11.2016 року залишено без змін.

На виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2015року видано наказ від 07.12.2015 року.

11.02.2016 року до господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод", м. Першотравенськ про розстрочку виконання рішення господарського суду від 03.11.2015 року.

У зв'язку з перебуванням судді Назаренко Н.Г. на лікарняному, заяву передано для розгляду судді Мартинюку С.В. відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

В обґрунтування заяви боржник посилається на складне фінансове становище, зазначає, що існує велика дебіторська заборгованість, а одночасне стягнення всієї суми заборгованості дестабілізує роботу боржника.

Стягувач надав відзив на заяву, в задоволенні якої просить відмовити.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.1.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.

Відповідно до п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав достатніх доказів в підтвердження обставин, на які він посилається в обґрунтування поданої заяви, у тому числі доказів неможливості чи утруднення на даний час виконання рішення суду, відсутності активів для виконання рішення суду та реальної загрози зупинення господарської діяльності у зв'язку з виконанням рішення суду, винятковості випадку, з наявністю якого процесуальний закон пов'язує можливість надання відстрочки виконання рішення суду.

Крім того, Відповідачем не надано суду жодних доказів в підтвердження того, що підприємство буде спроможне виконати рішення суду згідно запропонованого графіка, а отже, не доведено, що надання розстрочки сприятиме реальному виконанню судового рішення.

Такими чином, дослідивши матеріали справи, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Відповідача про розстрочку виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод", м. Першотравенськ про розстрочку виконання рішення господарського суду від 03.11.2015 року - відмовити.

Суддя ОСОБА_3