РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2016Справа №910/796/16

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування"

до Підприємства з іноземними інвестиціями "ПАНАЛЬПІНА УОРЛД ТРАНСПОРТ Л.Т.Д."

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аско-Експедиція"

про відшкодування шкоди в порядку регресу 49 071,43 грн.

суддя Пукшин Л.Г.

Представники сторін:

від позивача Беляєв Ю.Л. - представник за довіреністю № 176/16 від 30.12.15;
від відповідача Сидоренко Р.В. - представник за довіреністю від 31.07.15;
від третьої особиВільчинська Н.І. - представник за довіреністю № 381-31/12/15

В судовому засіданні 17.02.2016 в порядку ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" до Підприємства з іноземними інвестиціями «Панальпіна Уорлд Транспорт Л.Т,Д.» про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 49 071,43 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2016 порушено провадження у справі № 910/796/16, на підставі ст. 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Аско Експедиція», розгляд справи призначено на 10.02.2016.

В судове засідання 10.02.2016 з'явились представники учасників процесу, представники позивача тат третьої особи нажали документи на виконання ухвали суду, пояснення по суті спору. Представник відповідача подав клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача - компанію «Turkish Airlines» та про відкладення розгляду справи. Суд задовольнив клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та оголосив перерву в судовому засіданні до 17.02.2016. Розгляд клопотання відповідача про залученням співвідповідача у справі відкладено до встановлення фактичних обставин справи.

В судове засідання 17.02.2016 представники учасників процесу з'явились, надали пояснення по суті спору.

Представник відповідача підтримав клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача. Представники позивача та третьої особи проти задоволення даного клопотання заперечували.

Відповідно до статті 24 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

Дослідивши клопотання позивача, суд відмовляє в його задоволенні з підстав необґрунтованості. Крім того, суд зазначає, що відповідач не позбавлений права звернутись з позовними вимогами до компанії «Turkish Airlines» в рамках окремого судового провадження.

Відповідачем також було заявлено клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору компанії «Turkish Airlines» як безпосереднього перевізника.

Статтею 27 Господарського процесуального кодексу України визначено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін.

Представники позивача та третьої особи проти задоволення даного клопотання заперечували. Дослідивши клопотання позивача, суд відмовляє в його задоволенні, оскільки відповідачем не обґрунтовано яким чином рішення у даній справі може вплинути на права та обов'язки компанії «Turkish Airlines». Крім того, судом взято до уваги, що задоволення клопотання відповідача призведе до порушення передбачених ст.. 69 Господарського процесуального кодексу України строків вирішення спору.

Суд зазначає, що у п.3 Постанови №11 від 17.10.2014р. Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010р., «Смірнова проти України» від 08.11.2005р., «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006р., «Літоселітіс Проти Греції» від 05.02.2004р.)

Представники позивача та третьої особи позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, представник відповідача проти позову заперечував.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

01 березня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дженерал Авто Груп» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аско-Експедиція» (експедитор) було укладено Договір № 42 надання транспортно-експедиторських послуг, відповідно до умов якого експедитор зобов'язується у рамках у рамках цього договору за плату та за рахунок і в інтересах клієнта здійснювати транспортно-експедиторські послуги по виконанню або організації виконання перевезень вантажів клієнта авіаційним транспортом у міжнародному сполученні та по території України, за маршрутами і в терміни, узгоджені в договорі та/або додатках, які є невід'ємною частиною цього договору, а також здійснювати інші транспортно-експедиторські послуги, пов'язані з перевезенням вантажів. Вантаж означає нові запасні частини до автомобілів, що перевозяться авіатранспортом з частковою наземною доставкою, якщо інше не погоджено сторонами додатковою угодою.

Пунктом 1.3.3 Договір № 42 передбачено, що з метою зазначеною в п.1.1 договору, експедитор має право залучити до виконання даного договору третіх осіб, які мають відповідні ліцензії та дозволи, а також відповідають вимогам експедитора та клієнта, щодо надійності і якості перевезення для клієнта та при цьому експедитор відповідає перед клієнтом за дії таких третіх осіб як за свої власні.

Відповідно до п.5.3 Договору № 42 експедитор несе відповідальність згідно нормативних документів ІАТА за пошкодження вантажу, повне або часткове знищення вантажу в обсязі заподіяних збитків, що сталися як з вини так і без вини експедитора або третіх осіб під час перевезення вантажу. А саме експедитор несе відповідальність перед клієнтом:

- у сумі вартості вантажу при тотальній загибелі вантажу або неможливості використання вантажу за його функціональним призначенням при економічній недоцільності проведення відновлювального ремонту;

- у сумі, на яку зменшилась вартість вантажу при пошкодженні (при недоцільності проведення ремонтних робіт);

- у сумі, необхідній для ремонту чи відновлення вантажу, якщо таке відновлення є можливим і економічно доцільне.

Спричинені збитки мають бути відшкодовані при настанні такого випадку експедитором протягом 30-ти днів з моменту надання підтверджуючих документів. У випадку затримки сплати відшкодування перевізник-експедитор має сплатити клієнту пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

На виконання умов договору № 42 ТОВ «Дженерал Авто Груп» направило ТОВ «Аско-Експедиція» заявку № 12 від 09.07.2015 на перевезення з Кореї запасних частин до автомобілів згідно інвойсу TIAUK55222А01 від 18.07.2015 (3 ящики), адреса поставки - м. Київ, вул. Новопирогівська, 58.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що з метою виконання взятих на себе за договором № 42 від 01.03.2011 зобов'язань, відповідачем було залучено до організації перевезення третіх осіб, зокрема ПІІ «Панальпіна Уорлд Транспорт Л.Т.Д.». Так, 15.10.2010 між ТОВ «Аско-Експедиція» (клієнт, третя особа) та ПІІ «Панальпіна Уорлд Транспорт Л.Т.Д» (експедитор, відповідач) було укладено договір № 130/10 надання транспортно-експедиторських послуг.

Відповідно до п.1.1 договору № 130/10 за цим договором експедитор діючи від імені та за дорученням клієнта, а також за його рахунок, зобов'язується організувати надання транспортно-експедиційних послуг, пов'язаних з переченням вантажів клієнта в міжнародному сполученні авіаційним транспортом, доставку його з міжнародного аеропорту Бориспіль по території України до зазначеної клієнтом адреси, завантажувально-розвантажувальні роботи, митне оформлення, сплату митних платежів, зборів аеропорту та інших платежів, що пов'язані з обробкою вантажу, а клієнт в свою чергу зобов'язується прийняти та оплатити надані експедитором послуги.

Згідно з п.1.2 договору № 130/10 експедитор приступає до виконання своїх обов'язків у випадку наявності відповідного доручення до наданої клієнтом заявки (додаток № 1 до цього договору), що є невід'ємною частиною цього договору, та додаток по доставці наважу на умовах заявки, в якому міститься конкретний перелік послуг, що надається експедитором, а також їх вартість.

Пунктом 7.1 договору № 130/10 передбачено право експедитора виконувати свої обов'язки щодо організації перевезень вантажів клієнта відповідно до умов цього договору особисто або залучити до виконання своїх обов'язків експедитора третіх осіб на свій розсуд, при цьому експедитор несе матеріальну відповідальність перед клієнтом за дії/бездіяльність третіх осіб, що були залучені до виконання цього договору, як за свої власні.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що претензії, які можуть виникнути з цього договору, мають бути висунуті протягом 30 днів з дня події, що була підставою для звернення з претензією.

Відповідно до п.4.4 договору № 130/10 експедитор у випадку порушення своїх зобов'язань за цим договором компенсує всі підтверджені прямі збитки, які понесе клієнт.

У випадку пошкодження, разукомлектації вантажу клієнта експедитор компенсує збитки клієнта, пов'язані з відновленням/доукомплектуванням загубленого/пошкодженого вантажу згідно його інвойсної вартості (п.4.5 договору № 130/10).

Пунктом 4.6 договору № 130/10 передбачено, що експедитор зобов'язаний відшкодувати збитки клієнта, передбачені в п.4.1, 4.3 протягом 30 календарних з моменту поштового повідомлення.

Пунктами 6.1, 6.2 договору № 130/10 передбачено, що договір вступає в силу з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2010, у випадках, коли перевезення заявленого клієнтом вантажу розпочата в межах строку дії договору, а завершується після дати, зазначеної в п.6.1, дія договору автоматично продовжується на весь період перевезення цього вантажу.

Відповідно до Додаткової угоди № 13 від 26.06.2015 року до договору № 130/10 надання транспортно-експедиторських послуг сторони визначили ставки та умови міжнародного транспортування безпечних вантажів та транспортування вантажів по території України на умовах поставки EXW, FCA, FOB, CIF за маршрутом Інчон (Корея) - Бориспіль (Україна) та доставки товарів з аеропорту Бориспіль після митного оформлення клієнту на період з 01.07.2015 до 31.12.2015.

На виконання Додаткової угоди № 13 від 26.06.2015 року до договору № 130/10 надання транспортно-експедиторських послуг відповідачем проводилось транспортування з Кореї запасних частин до автомобілів згідно інвойсу TIAUK55222А01 від 18.07.2015 (3 ящики), адреса поставки: м. Київ, вул. Новопирогівська, 58.

Вказаний вантаж (ТТН № 201428 від 20.07.15) під час перевезення було пошкоджено, що підтверджується Актом № 2502 від 16.07.2015, складеним старшим інспектором ВМО № 5 М/П Бориспіль Ковалем С.Ю. Як вбачається з Акту № 2502 від 16.07.2015 мало місце пошкодження палет з пошкодженням тарних місць, серед яких № 24259723 - розбитий корпус коробки передач.

Під час приймання вантажу 20.07.2015 у місці поставки одержувачем вантажу - філією КГЦ «Укравто» встановлено, що одна запасна частина (коробка перемикання передач каталожний номер 2429723) має значні пошкодження, що було зафіксовано в Акті про невідповідність товару вимогам по кількості та/або якості від 20.07.2015.

31.07.2015 на адресу ТОВ «Аско-Експедиція» як експедитора за договором № 42 надання транспортно-експедиторських послуг надійшла претензія ТОВ «Дженерал Авто Груп» як клієнта за даним договором № П-29 з вимогою про відшкодування збитків у розмірі вартості пошкодженої коробки перемикання передач в сумі 50071,43 грн.

ТОВ «Аско-Експедиція» звернулось з претензією № 841 від 31.07.2015 на адресу ПІІ «Панальпіна Уорлд Транспорт Л.Т.Д.» як експедитора за договором № 130/10 надання транспортно-експедиторських послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідальність ТОВ «Аско-Експедиція» була застрахована за договором від 21.08.2014 № 406.14.000002 добровільного страхування цивільної відповідальності експедитора, відповідно до умов якого предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов'язані з відшкодуванням страхувальником шкоди, заподіяної власникам вантажу та/або їх майну, під час здійснення страхувальником організації перевезення вантажів або логістичної діяльності відповідно до умов договору. Страховиком за договором добровільного страхування від 21.08.2014 № 406.14.000002 виступає Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (позивач).

Відповідно до п.5.2 договору добровільного страхування страховим випадком є пред'явлення страхувальнику власниками вантажу майнової претензії чи позову, заявлених у відповідності до норм законодавства України, про відшкодування шкоди, заподіяної страхувальником власникам вантажу, прийнятого до експедирування, під час здійснення організації перевезення вантажів та логістичної діяльності в період дії договору, і наслідком якої стали збитки (шкода), завдані власникам вантажу (за винятком випадків, зазначених у розділі 4 частини Б договору).

Згідно з п.6.2 договору добровільного страхування № 406.14.000002 ліміт відповідальності страховика по одному транспортному засобу складає 7 500 000,00 грн.

Відповідно до п.7 договору добровільного страхування безумовна франшиза складає 1000,00 грн.

Пунктом 3.7 Загальних умов страхування до договору добровільного страхування № 406.14.000002 встановлено, що страховик виплачує страхове відшкодування власнику вантажу протягом 15 робочих днів з дати складання страхового акта, шляхом перерахування на його банківський рахунок за реквізитами, зазначеними в заяві про виплату страхового відшкодування.

Строк дії договору добровільного страхування встановлено з 23.08.14 по 22.08.15 (п. 10 договору).

04.08.15 страхувальник звернувся до позивача із заявою про страхову подію.

Згідно Звіту № 1232/1 від 20.08.2015 про оцінку вартості АКПП на КТЗ Chevrolet Orlando вартість складової частини АКПП КТЗ Chevrolet Orlando 2015 з каталожним номером запчастини 24259723 складає 76053,60 грн.

Листом від 27.08.2015 № 378 ТОВ «Дженерал Авто Груп» звернулось до позивача з проханням виплатити вартість пошкодженого вантажу - коробки перемикання передач каталожний номер 24259723 в розмірі 50 071,43 грн. за вирахуванням франшизи 1000,00 грн.

За страховим випадком - пошкодження вантажу, що стався 16.07.2015, згідно складеного страхового акту № 406.15.1-1 від 02.09.15 позивачем було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 49 071,43 грн., виплата якого на рахунок ТОВ «Дженерал Авто Груп» (власника вантажу) підтверджується платіжним дорученням № 25526 від 02.09.15.

Листом від 11.11.2015 № 1278 ТОВ «Аско-Експедиція» повідомило відповідача, що позивачем було виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 49017,43 грн. (за вирахуванням франшизи в розмірі 1000,00 грн), тому ПІІ «Панальпіна Уорлд Транспорт Л.Т.Д.» повинно перерахувати в найкоротший термін на користь ТОВ «Аско-Експедиція» невідшкодовану суму в розмірі 1000,00 грн.

Як вбачається з наданої третьою особою банківської виписки, 24.11.2015 відповідачем було відшкодовано на рахунок третьої особи збитки в розмірі 1000,00 грн., які в подальшому були перераховані на рахунок ТОВ «Дженерал Авто Груп».

15.12.2015 (отримана відповідачем 22.12.2015) позивач звернувся до відповідача з претензією № 5296/406 про відшкодування збитків в порядку регресу, відповідь на претензію відповідачем не надана, страхове відшкодування не сплачено.

За таких обставин Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес страхування " звернулось до Господарського суду з позовом до Підприємства з іноземними інвестиціями «Панальпіна Уорлд Транспорт Л.Т,Д.» про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 49 071,43 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 929 Цивільного кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

При цьому, експедитор має право залучити до виконання своїх обов'язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов'язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору (ст. 932 Цивільного кодексу України).

Частиною 3 статті 14 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" також передбачено, що експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, які притягнені ним до виконання договору транспортного експедирування, в тому ж порядку, як і за власні дії.

За порушення зобов'язання за договором транспортно-експедиційного обслуговування відповідно до статті 934 Цивільного кодексу України експедитор несе відповідальність відповідно до глави 51 цього Кодексу (правові наслідки порушення зобов'язання. Відповідальність за порушення зобов'язання).

Згідно з ч.2 статті 308 ГК України відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Відповідно до статті 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ч.3 статті 314ГК України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає:

у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає;

у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість;

у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Так, статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

При цьому, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків (ч. 4 ст. 611 ЦК України).

Згідно зі ст. 618 (Глави 51) ЦК України боржник відповідає за порушення зобов'язання іншими особами, на яких було покладено його виконання (стаття 528 цього Кодексу), якщо договором або законом не встановлено відповідальність безпосереднього виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що в результаті неналежного виконання відповідачем зобов'язань за Договором про надання транспортно-експедиційних послуг № 130/10 від 15.10.2010 (з урахуванням додаткової угоди № 13 від 26.06.2015) Товариство з обмеженою відповідальністю «Аско-Експедиція» понесло збитки у вигляді пошкодження вантажу на суму 50 071,43 грн., які було відшкодовано страховиком - ТзДВ «Експервс страхування» в сумі 49071 грн. 43 коп. на рахунок вигодонабувача (власника вантажу), та частково експедитором - ПІІ «Панальпіна Уорлд Транспорт Л.Т.Д.» в сумі 1000,00 грн.

В свою чергу, у страховика виникло право вимагати відшкодування збитків у відповідальних за збереження вантажу під час перевезення осіб, зокрема - ПІІ «Панальпіна Уорлд Транспорт Л.Т.Д.».

Так, збитками в силу вимог статті 22 Цивільного кодексу України є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 924 Цивільного кодексу України встановлено, перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Згідно ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності відповідно до статті 623 Цивільного кодексу України.

Обов'язковими умовами покладення відповідності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв'язку між діями особи та збитками, які складають об'єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Тобто збитки - це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов'язання було виконано боржником.

Отже, зменшення майнових благ внаслідок неправомірних дій наступає об'єктивно, тобто незалежно від волевиявлення сторони, як наслідок невиконання зобов'язань.

Обов'язковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний зв'язок між неправомірними діями і збитками. Збитки є наслідком, а невиконання зобов'язань - причиною. Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань (виключає його відповідальність).

Згідно з ч. 1 і ч 2 ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки; розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (лист Вищого господарського суду України від 14.01.2014 р. № 01-06/15/2014 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з правовідносин страхування").

Таким чином, після виплати своєму страхувальнику страхового відшкодування за пошкодження експедитором вантажу (коробки перемикання передач каталожний номер 24259723), до позивача у даній справі перейшло право вимоги відшкодування збитків, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

З матеріалів справи (Акт № 2502 від 16.07.15, на який містяться посилання в ТТН, Акт про невідповідність товару від 20.07.2015) та пояснень представників позивача та третьої особи вбачається, що обставини щодо пошкодження вантажу відбулось саме в процесі перевезення вантажу, та є підставою для покладення на експедитора відповідальності за пошкодження вантажу, що сталось до моменту видачі вантажоодержувачу.

При цьому суд зауважує, що твердження відповідача про пошкодження вантажу з вини авіаперевізника компанії «Turkish Airlines» не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за пошкодження вантажу, оскільки відповідно до умов договору № 130/10 надання транспортно-експедиторських послуг передбачено право експедитора виконувати свої обов'язки щодо організації перевезень вантажів клієнта відповідно до умов цього договору особисто або залучити до виконання своїх обов'язків експедитора третіх осіб на свій розсуд, при цьому експедитор несе матеріальну відповідальність перед клієнтом за дії/бездіяльність третіх осіб, що були залучені до виконання цього договору, як за свої власні (п.7.1 договору).

Враховуючи викладене, саме відповідач як експедитор за договором № 130/10 від 15.10.2010 є особою відповідальною перед клієнтом за заподіяні під час перевезення вантажу збитки, отже вимоги позивача, заявлені в порядку регресу до ПІІ «Панальпіна Уорлд Транспорт Л.Т.Д.» про стягнення страхового відшкодування в розмірі 49071,43 грн. (за вирахуванням франшизи) є законними та обґрунтованими.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення", рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих обґрунтованих доказів, які б спростували заявлені позовні вимоги.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Підприємства з іноземними інвестиціями «Панальпіна Уорлд Транспорт Л.Т.Д.» (03150 м. Київ, вул. Боженко, буд. 87, ідентифікаційний код 23168191) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 15/2, ідентифікаційний код 36086124) в порядку регресу суму страхового відшкодування в розмірі 49071 (сорок дев'ять тисяч сімдесят одну) грн. 43 коп., 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 19.02.2016

Суддя Пукшин Л.Г.