ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.02.16р. Справа № 904/11103/15
За позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ"КОВІ", Київ

до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", м. Дніпропетровськ

про зобов'язання належним чином виконувати умови договору

Суддя: Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність від 11.01.16;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 2857-К-О від 06.08.14.

СУТЬ СПОРУ:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОВІ" звернулось до господарського суду з позовом до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" про зобовязання належним чином виконувати умови договору.

Ухвалою суду від 13.01.16 розгляд справи відкладався до 26.01.16.

У судовому засіданні 26.01.16 оголошено перерву до 09.02.16.

Представник позивача з'явився в судове засідання, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, надав пояснення по справі, відповів на поставленні питання.

Представник відповідача з'явився в судове засідання, проти позову заперечує, надав додаткові пояснення по справі, відповів на поставлені питання.

Згідно зі ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 85 ГПК України, у судовому засіданні 09.02.16 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника сторони, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між Позивачем (Клієнт) та Відповідачем (Банк) було укладено договір банківського обслуговування б/н від 15.01.15 (Договір) на підставі заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (які знаходяться на сайті банку www.pb.ua). Підписавши дану заяву Позивач погодився з умовами та тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір.

На виконання умов Договору після підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, Банк відкрив позивачу розрахункові рахунки № 4694 та №3142, та карткові рахунки № 067542, № 067435, № 127965.

За поясненнями Позивача, 10.11.15 з основного розрахункового рахунку № 4694 він перерахував кошти: на корпоративну картку № 067542 в розмірі 100 750, 00 грн., на корпоративну картку № 067435 в розмірі 100 750,00 грн., на корпоративну картку № 127965 в розмірі 100 750,00 грн., на основному розрахунковому рахунку № 4694 залишились кошти на суму 302 250, 00 грн. Того ж дня Відповідач обмежив його в розпорядженні власними грошовими коштами шляхом блокування розрахункових рахунків, корпоративних карток та зупинив функціонування програмно-технічного комплексу Системі Internet Banking Приват-24.

Позивач листом вих. № 05/11 від 11.11.15, звернувся до Відповідача (Подільське відділення ПАТ «КБ «Приватбанк» м. Київ) з вимогою надати інформацію про причини та обставини заблокування рахунків, а також просив негайне розблокувати розрахункові рахунки. Відповідач направив лист-відповідь вих. № Г26.0.0.0/11-70-015 від 13.11.15, в якому зазначив, що з метою уточнення характеру господарської діяльності та суті проведеної діяльності просить Позивача надати інформацію та відповідні документи, на підставі яких здійснювались операції по рахункам позивача № 694 та № 3142 за період з 01.06.15 по 10.11.15, дана інформація була надана Відповідачу того ж дня (лист від 13.11.15 вих. № 54).

Також, 24.11.15, Відповідач листом вих. № Г26.0.0.0/11-194-015 повідомив, що керуючись ст.69 Закону України «Про банки та банківську діяльність» з метою уточнення характеру господарської діяльності та суті проведеної діяльності просить Позивача надати інформацію та відповідні документи.

На запит Відповідача, 24.11.15, Позивач надав відповідь та документи, (лист вих. № 06/11). Також, листом вих. № Г26.0.0.0/12-01-015 від 01.12.15 Відповідач просить Позивача надати підтверджуючі документи на підставі яких Позивач отримував кошти на розрахунковий рахунок, який відкритий в ПАТ «МІБ» з якого були перераховані кошти в ПАТ «КБ «Приватбанк».

Листом вих. № 58/11 від 02.12.15 Позивач відповів на запитання Відповідача та надав документи. Однак, Відповідач, в порушення норм чинного цивільного та господарського законодавства України та умов Договору, проявив бездіяльність, і не виконав свої зобов'язання банку за договором банківського обслуговування.

Крім того, 03.12.15 Позивач звернувся до Відповідача (Подільське відділення ПАТ «КБ «Приватбанк» м.Київ) з платіжними дорученнями № 344 з метою перерахування коштів в розмірі 302 250,00 грн. на розрахунковий рахунок Позивача відкритий в ПАТ «МІБ», на що отримав відповідь, що «Платіжне доручення повернуто без виконання 03.12.15 на підставі Закону України «Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні» від 05.04.01 № 2346-ІІІ та п.п. 1.9. та 2.15. «Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» затвердженої постановою Правління НБУ від 21.01.04 № 22.

Разом з тим, Позивач, 03.12.15 через банкомат намагався зняти готівкові кошти з корпоративних карток № 067542, № 067435, № 127965, однак в даній операції було відмовлено і зазначено підстави «що перевищений ліміт зняття коштів.» Того ж дня Позивачем було отримано виписки про рух грошових коштів, за період з 10.11.15 по 03.12.15 по рахунку № 3142, № 4694, відповідно до якої зазначено, що на момент надання платіжних доручень до виконання, на розрахунковому рахунку Позивача залишались грошові кошти.

Власне внаслідок цього і виник спір між сторонами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1066 ЦК України, банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка, зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом, за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом (ст. 1068 ЦК України).

Положеннями ст. 1071 ЦК України визначено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (ст.1074 ЦК України).

Відповідно до норм ст. 341 ГК України розрахункові операції банків спрямовані на забезпечення взаємних розрахунків між учасниками господарських відносин, а також інших розрахунків у фінансовій сфері. Установи банків забезпечують розрахунки відповідно до законодавства та вимог клієнта, на умовах договору на розрахункове обслуговування.

Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", а саме ст.8 встановлено, що банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому пункту 8.1. ст..8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", строки виконання доручень клієнтів.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Банк отримувача в разі надходження суми переказу протягом операційного дня зобов'язаний її зарахувати на рахунок отримувача або виплатити йому в готівковій формі в той самий день або в день (дата валютування), зазначений платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки.

Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою Постановою Національного банку України від 21.01.04 № 22, передбачено наступне:

інструкція встановлює загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків (п. 1.2);

вимоги цієї Інструкції поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та обов'язкові для виконання ними (п. 1.3);

доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків банки приймають до виконання виключно в межах залишку коштів на цих рахунках або якщо договором між банком та платником передбачено їх приймання та виконання в разі відсутності/недостатності коштів на цих рахунках (п. 1.9);

доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків і зарахування коштів на рахунки, отримувачів банки здійснюють у термін, установлений законодавством України (п. 1.15.);

розрахункові документи, що надійшли до банку протягом операційного часу, банк виконує в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли після операційного часу, банк виконує наступного операційного дня (п. 2.19);

платежі з рахунків клієнтів банк здійснює в межах залишків коштів на цих рахунках на початок операційного дня (п. 2.25);

платіжне доручення від платника банк приймає до виконання за умови, що його сума не перевищує суму, яка є на рахунку платника. Договором між банком та платником може бути передбачено інший порядок приймання та виконання платіжних доручень (п. 3.6).

Відповідно до ст.1089 ЦК України за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Відповідачем не наведено достатніх правових та фактичних підстав, пояснюючих його бездіяльність, не наведено конкретних причин відмови виконання своїх зобов'язань за договором банківського обслуговування.

Заперечення відповідача щодо неналежності обраного позивачем форми та способу захисту порушеного права не можуть слугувати підставою для відмови в позові. Так, згідно п. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема можуть бути: припинення дії, яка порушує право та примусове виконання обов'язку в натурі. А тому, позивач правомірно звернувся до суду з вимогою про спонукання відповідача до примусового виконання обов'язку.

За таких обставин, вимоги позивача є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України, судовий збір слід покласти на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.193, 341 Господарського Кодексу України, ст. ст. 11, 525, 526, 1066, 1068, 1071, 1074 Цивільного кодексу України, ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зобовязати ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (49074, м. Дніпропетровськ,б.50, код 14360570) належним чином виконувати умови договору від 15.01.15, завершити виконання платіжного доручення № 344 від 03.12.15, зняти обмеження з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОВІ" по розпорядженню власними грошовими коштами на поточному розрахунковому рахунку № 4694, карткових рахунках №№ 067435, 127965, 067542.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (49074, м. Дніпропетровськ,б.50, код 14360570) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОВІ" (07333, Київська область, Вишгородський район, с. Глібівка, урочище «Лугове»,б.1-А, код 37626177) 2436,00 грн. витрат по оплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня підписання повного рішення.

Повне рішення складено 15.02.16.

Суддя М.О.Ніколенко