РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2016Справа №910/32501/15

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"
до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Поліс"
третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1

про стягнення 14 809,98 грн.

Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Гоголь О.Я. (дов. № 3699/18 від 15.12.2015 року)
від відповідача не з'явився
від третьої особиОСОБА_1
Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 18 лютого 2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Поліс" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 14 809,98 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2015 року порушено провадження у справі № 910/32501/15 та призначено справу до розгляду на 28.01.2016 року.

15.01.2016 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист на виконання вимог ухвали суду від 28.12.2015 року.

28.01.2016 року у зв'язку з перебуванням судді Стасюка С.В. на лікарняному, розгляд справи № 910/32501/15 не відбувся.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2016 року, у відповідності до вимог статті 27 Господарського процесуального кодексу України, судом залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1, оскільки рішення у справі може вплинути на її права та обов'язки, розгляд справи відкладено на 18.02.2016 року.

У судовому засіданні 18.02.2016 року представник третьої особи надала документи, на виконання вимог ухвали суду від 01.02.2016 року та оригінал полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9914939 для огляду, належним чином засвідчену копію до матеріалів справи.

У судовому засіданні 18.02.2016 року представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 18.02.2016 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та дату судового засідання відповідач був повідомлений належним чином.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 01033, м. Київ, вул. Володимирівська, буд. 69, на яку було відправлено ухвали суду, вказана в позові та підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності з положеннями пункту 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається за повідомленою сторонами господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки, про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд -

В С Т А Н О В И В:

04.07.2014 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Б. Браун Медікал Україна" (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 177576Га/14к/оАС відповідно до умов якого страховик зобов'язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв'язку з пошкодженням або знищенням автомобіля марки "Renault Clio Symbol", державний номер НОМЕР_1.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.10.2014 року у м. Києві по пр. Бажана сталась дорожньо - транспортна пригода (надалі по тексту - ДТП) за участю автомобіля марки "Renault Clio Symbol", державний номер НОМЕР_1 та автомобіля марки "Mercedes-Benz", державний номер НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_1

ДТП сталася в результаті порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху України, останню визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення згідно з постановою Дарницького районного суду міста Києва від 24.11.2014 року у справі № 753/19315/14.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 за шкоду завдану майну третіх осіб під час ДТП за участю автомобіля марки "Mercedes-Benz", державний номер НОМЕР_2, була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інтер-Поліс", що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9914939 від 05.05.2014 року.

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки "Renault Clio Symbol", державний номер НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження.

Відповідно до Висновку № 627/14 від 30.10.2014 року експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, складеного судовим експертом-автотоварознавцем ОСОБА_4, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки "Renault Clio Symbol", державний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП складає 16 749,71 грн.

27.10.2014 року позивач, виходячи з Висновку № 627/14 від 30.10.2014 року та враховуючи умови страхування, визначив розмір страхового відшкодування в сумі 15 809,98 грн., про що склав страховий акт № 1.001.14.16855/VESKO30251 та розрахунок до суми страхового відшкодування.

Відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту № 177576Га/14к/оАС від 04.07.2014 року, позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування на користь страхувальника в сумі 15 809,98 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 138035 від 28.10.2014 року (належним чином засвідчена копія міститься в матеріалах справи).

Приймаючи до уваги ліміт відповідальності відповідача та розмір франшизи, які передбачені полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі № АС/9914939 від 05.05.2014 року, позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 14 809,98 грн.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, на подання відзиву на позов, жодних заперечень на спростування наведених позивачем обставин суду не надав.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що транспортним засобом "Mercedes-Benz", державний номер НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_1, спричинено ДТП, за наслідками якого нанесено шкоду застрахованому позивачем автомобілю марки "Renault Clio Symbol", державний номер НОМЕР_1.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Вина водія, який керував автомобілем "Mercedes-Benz", державний номер НОМЕР_2, встановлена у судовому порядку, останню визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення згідно з постановою Дарницького районного суду міста Києва від 24.11.2014 року у справі № 753/19315/14.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки "Mercedes-Benz", державний номер НОМЕР_2, за шкоду завдану майну третіх осіб під час ДТП, була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інтер-Поліс" на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9914939 від 05.05.2014 року. Вказаним полісом передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50 000 грн., франшиза - 1000,00 грн., строк дії полісу з 05.05.2014 року до 04.05.2015 року.

Таким чином, відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля марки "Renault Clio Symbol", державний номер НОМЕР_1 відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9914939 від 05.05.2014 року, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту № 177576Га/14к/оАС від 04.07.2014 року, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Враховуючи визначені полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9914939 від 05.05.2014 року розміри лімітів відповідальності та франшизи, а також встановлену судом вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати у розмірі 14 809,98 грн.

Приймаючи до уваги те, що факт наявності боргу у відповідача перед позивачем у розмірі 14 809,98 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем, в порядку статей 4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України не спростований, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Поліс" 14 809,98 грн. страхового відшкодування в порядку регресу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати з судового збору покладаються на відповідача, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Поліс" (01033, м. Київ, вул. Володимирівська, буд. 69, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) 14 809 (три тисячі двісті сімдесят дві) грн., 98 коп. заборгованості, 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст складено 23.02.2016 року

Суддя С.В. Стасюк