ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2016 р. Справа № 907/619/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Желік М.Б.

суддів Костів Т.С.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фактор Тойс, м. Іршава, вул. Федорова, 36 (вих. № б/н від 25.10.15.)

на ухвалу Господарського суду Закарпатської області

від 20.10.15 у справі № 907/619/15

за заявою: Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 МКБ, м. Київ

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю Фактор Тойс, м. Іршава, вул. Федорова, 36 ()

про визнання банкрутом

За участю представників сторін:

від заявника ОСОБА_3 - представник за довіреністю;

від боржника ОСОБА_4 - представник за довіреністю;

арбітражний керуючий не зявився;

Сторонам розяснено їх права та обовязки, передбачені ст. ст. 22, 27 ГПК України. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід складу суду не надходило.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

20.10.15 Господарським судом Закарпатської області (суддя Ремецькі О.Ф.) винесено оскаржувану ухвалу у справі 907/619/15за заявою: Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 МКБ, до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністюФактор Тойс, про визнання банкрутом, відповідно до якої порушено провадження у справі про банкрутство; визнано безспірні грошові вимоги заявника до боржника на суму 37 187 026, 50 грн., в тому числі безспірні грошові вимоги до боржника не забезпечені заставою майна боржника на суму 2 166 849, 44грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_5, якій встановлено заробітну плату в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання своїх повноважень сплату якої здійснювати шляхом авансування заявником на депозитний рахунок нотаріуса; зобовязано розпорядника майном за результатами розгляду кредиторських вимог скласти і подати реєстр вимог кредиторів, провести інвентаризацію майна боржника; оприлюднити на офіційному сайті Вищого господарського суду України повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство; заборонити боржнику та власнику майна боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави; призначено попереднє судове засідання.

Не погодившись з ухвалою господарського суду Закарпатської області боржник звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду, скасувати ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 20.10.15. у даній справі та припинити провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не надано належної оцінки тому факту, щокредиторські вимоги заявника повність забезпечені заставою майна боржника, що підтверджується висновком експертного дослідження № 181/07-15 від 14.07.15., яким визначено ринкову вартість майна боржника, яке передано в іпотеку та заставу банку. Окрім того, як зазначає скаржник, у межах відкритого виконавчого провадження до стягнення з боржника на користь кредитора підлягала сума у розмірі 18 467 319, 21 грн., а не 37 187 026, 50 грн. яку заявляє кредитор; відтак застосування до кредиторських вимог курсової різниці станом на момент подання заяви про порушення провадження у справі про банкрутство є безпідставним.

Згідно автоматизованого розподілу справ КП Документообіг господарських судів, 11.11.15 справу за № 907/619/15розподілено до розгляду судді доповідачу Гриців В.М., членам колегії суддям Давид Л.Л., Кордюк Г.Т.

12.11.15. ухвалою Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу прийнято до провадження зазначеним складом колегії суддів та призначено до розгляду в судовому засіданні на 25.11.15.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 25.11.15. задоволено заяви про самовідвід суддів Гриців В.М. та Кордюк Г.Т. заявлений у даній справі. 30.11.15 розпорядженням в.о. керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду винесено розпорядження про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи, за результатами якого справу № 907/619/15 розприділено до розгляду головуючому судді Желіку М.Б., суддям Костів Т.С., Давид Л.Л.

Розпорядженнями голови Львівського апеляційного господарського суду від 16.12.15., 23.12.15., 27.01.16. вносилися зміни до складу колегії суддів по розгляду даної справи. Відтак, розгляд справи здійснювався колегією суддів у складі головуючого суддів Желіка М.Б., суддів Костів Т.С., Марко Р.І. Зазначеному складу колегії суддів відводів не заявляли.

01.12.15 ухвалою Львівського апеляційного господарського суду (головуючий суддя Желік М.Б., судді Костів Т.С., Марко Р.І.) апеляційну скаргу боржника прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 16.12.15.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 16.12.15., 23.12.15., та 27.01.16 розгляд апеляційної скарги відкладався з підстав зазначених у них.

17.11.15 від представника кредитора ПАТ ОСОБА_2 МКБ надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що твердження боржника про те, що вимоги кредитора є повністю забезпеченими майном боржника є безпідставними, зокрема, з огляду на те, що висновок експерта не може вважатися актом судової експертизи; при визначені розміру вимог кредитора, які забезпечені заставою майна боржника до уваги має братися оцінка майна, погоджена сторонами у відповідному договорі іпотеки чи застави; щодо заявлення до стягнення з боржника суми коштів у розмірі 37 766 195, 05 грн. в розрахунку до курсу долара станом на момент подання заяви про порушення провадження у справі про банкрутство кредитор вказує, що коли у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає до сплати у гривні, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. З огляду на зазначене кредитор вважає доводи скаржника безпідставними та просить суд залишити їх без задоволення, а ухвалу господарського суду без змін.

На виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції скаржником долучено до матеріалів справи інформацію про стан виконавчого провадження ВП № 3342523 з копіями підтверджуючих документів.

10.02.16. представником боржника подано клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи щодо визначення ринкової вартості нерухомого майна ТОВ Фактор Тойс, яке передано в іпотеку згідно договору від 29.02.08., що в свою чергу підтвердить перевищення ринкової вартості майна над сумою кредиторської заборгованості.

Колегія суддів порадившись та заслухавши думку присутніх учасників судового процесу відмовила у його задоволенні, зокрема, з огляду й на те, що відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 26.12.13 за № 01-06/1862/2013 при визначені господарським судом розміру вимог кредиторів, що забезпечені майном боржника до уваги має братися оцінка майна, погоджена сторонами у відповідному договорі застави (іпотеки).

У судовому засіданні 10.02.16 кредитор ПАТ ОСОБА_2 МКБ та боржник участь уповноважених представників забезпечили, які надали пояснення щодо вимог апеляційної скарги та просили врахувати їх при винесенні постанови. Інші учасники судового розгляду участь уповноважених представників не забезпечили, причин неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Зважаючи на те, що відкладення розгляду справи за обставин, визначених у ч. 1 ст. 77 ГПК України, є обовязком лише за умови неможливості вирішення спору в даному судовому засіданні, наявності достатніх доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, належне повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, колегія судів із врахуванням положень ст. 102 ГПК України щодо строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають до задоволення, з огляду на що ухвалу господарського суду Закарпатської області від 20.10.15 у справі № 907/619/15 слід залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Як вбачається із матеріалів справи, 03.06.15. ПАТ ОСОБА_2 МКБ звернувся до господарського суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ ФактоpТойс заявивши грошові вимоги до боржника на суму 37 187 026,50 грн., з яких вимоги, що не забезпечені заставою майна боржника 2 166 849, 44 грн., та просив включити їх до реєстру вимог кредиторів згідно черговості встановленої Законом про банкрутство. На підтвердження безспірності грошових вимог до боржника кредитором надано рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 06.12.11. у справі № 2-1170/2011, постанову про відкриття виконавчого провадження та докази надання кредитних коштів боржнику.

Судом встановлено, що 29.02.08. між Відкритим акціонерним товариством Міжнародний комерційний банк (правонаступником усіх прав та обовязків якого є заявник Публічне акціонерне товариство ОСОБА_2 МКБ) укладено кредитний договір реєстраційний № 133, (із врахуванням змін та доповнень від 13.03.09. та 30.04.09.), відповідно до умов якого сторони домовилися, що за умови виконання вимог п. 4.1. цього договору, банк надає позичальнику кредитну лінію з лімітом в сумі 1 200 000, 00 Євро терміном з 29.02.08. по 28.02.13, а з 13.03.09. ліміт кредитної лінії буд збільшено до ліміту 1 244 000, 00 Євро терміном до 28.02.15. із щомісячною сплатою відсотків відповідно до умов п.п. 3.1., 3.2. цього договору.

Згідно п. 1.7. договору боргові зобовязання позичальника перед банком є зобовязанням позичальника щодо сплати кредиту, сплати процентів за користування ним, сплати іншої винагороди банку згідно цього договору, сплати штрафів (якщо такі будуть), відшкодування збитків та/або інших витрат банку (якщо зазначене матиме місце).

На виконання п. 1.3., 1.4. договору в забезпечення виконання умов кредитного договору 29.02.08. між сторонами укладено договір іпотеки, що посвідчений приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований у реєстрі за № 215, згідно умов якого (з врахуванням змін та доповнень до нього від 07.11.08. та 13.03.09.) він забезпечує вимоги іпотекодержателя, як кредитора за умовами кредитного договору № 133 від 29.02.08., додаткових угод до такого кредитного договору, зі всіма наступними змінами та доповненнями до нього, зокрема, щодо повернення кредиту у сумі 1 244 000. 00 Євро, що надається у термін до 28.02.15., повернення процентів за користування кредитними коштами в Євро виходячи з процентної ставки 12% річних за методом Факт/360, в строки та в порядку, відповідно до умов кредитного договору, сплати комісій, пені та штрафів, якщо такі будуть, та інших платежів, передбачених Кредитним договором та/або цим договором, з урахуванням змін та доповнень до них, якщо такі будуть прийняті, у тому числі у разі будь якого збільшення зобовязань за кредитним договором, або процентів за користування кредитом.Дійсний договір також забезпечує право іпотекодержателя на дострокове повернення кредиту, передбаченого умовами кредитного договору та/або цього договору зі сплатою всіх нарахованих процентів за фактичне користування кредитом, комісій, пені, штрафів, якщо такі будуть, передбачених умовами кредитного договору та/або цього договору.

Відповідно до п. 2.1. договору іпотеки предметом іпотеки є: корпус № 2 - споруда побутових служб літ. К-К загальною площею 2 163,5 кв.м., що знаходиться за адресою Закарпатська область, місто Іршава, вулиця Федорова, 36, що належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 23.07.04. приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за № 2361 (майно передається в іпотеку разом з усіма його приналежностями); майновий комплекс загальною площею 4 738,7 кв.м., що знаходиться за адресою Закарпатська область, місто Іршава, вулиця Федорова, 36/1 та належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого 25.09.06. Іршавською МР на підставі рішення Виконкому № 287 від 07.09.06. (майно передається в іпотеку разом з усіма його приналежностями).

Сторони у п. 2.2. договору іпотеки (з врахуванням договору про внесення змін і доповнень № 133/2 до договору іпотеки реєстраційний номер № 215 від 29.02.08., що посвідчений приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу ОСОБА_6 від 13.03.09. та зареєстрований в реєстрі за № 197) погодили, що згідно висновку про вартість майна наданого субєктом оціночної діяльності ДП ПІККАРД ЕНД КО ЛТД від 29.01.09., вартість предмету іпотеки становить 33 389 830, 80 грн., з урахуванням ПДВ. З описом та оцінкою майна, що передається в іпотеку за цим договором, іпотекодавець та іпотекодержатель згодні.

28.06.08. між ВАТ ОСОБА_2 МКБ (правонаступником усіх прав та обовязківякого є заявник ПАТ ОСОБА_2 МКБ) та боржником ТОВ Фактор Тойс укладено договір застави обладнання № 133/3, відповідно до умов якого в забезпечення всіх зобовязань за умовами кредитного договору зі всіма змінами та доповненнями до нього №133/2008-01 від 29.02.08. заставодавецьнадає заставодержателю, як кредитору в заставу рухоме майно виробниче обладнання, що перелічене в заставному описі (додаток № 1 до договору) заставною вартістю 1 630 346, 26 грн.

У звязку з невиконанням боржником своїх зобовязань за кредитним договором від 29.02.08 заочним рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 06.12.11 у справі № 2-1170/2011 за позовом ПАТ ОСОБА_2 МКБ до ТОВ Фактор Тойс, ОСОБА_7, ОСОБА_8 позовні вимоги задоволено, стягнуто на користь позивача солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 133 від 29.02.08. у сумі 1 625 121, 00 Євро, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. та 1 700,00 грн. судового мита.

10.12.11 Іршавським районним судом Закарпатської області на виконання рішення суду видано виконавчий лист, в якому зазначено, що рішення вступило в законну силу 03.01.12; строк предявлення до виконання 03.01.13.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 10.07.12 відкрито виконавче провадження ВП № 33425923. Однак, заборгованість боржником не погашена, що й стало підставою для звернення заявника до суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство.

Так, частиною 3 статті 10 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом визначено, що справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Саме з цього моменту грошові вимоги переходять в категорію безспірних.

Враховуючи те, що списання коштів з рахунків боржника в безспірному порядку здійснюється державною виконавчою службою, то порушення справи про банкрутство можливе лише після відкриття виконавчого провадження державною виконавчою службою.

Відповідно, і встановлений Законом про банкрутство трьохмісячний строк починає свій відлік після пред'явлення виконавчих документів до виконання до державної виконавчої служби та відкриття виконавчого провадження.

З правовою позицією про те, що початок перебігу трьохмісячного строку на задоволення безспірних вимог ініціюючого кредитора пов'язується з моментом порушення виконавчого провадження, погоджується Верховний суд України у Постанові від 17.10.2006 року у справі № 3/157.

Статтею 16 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом визначено, що перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

Згідно положень Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом боржник - юридична особа субєкт підприємницької діяльності або фізична особа за зобовязаннями, які виникли у фізичної особи у звязку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, неспроможний виконати протягом трьох місяців свої грошові зобовязання після настання встановленого строку їх виконання, які підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, та постановою про відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом.

Кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобовязань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обовязкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Згідно ст. 99 ГПК України у підготовчому засіданні суд апеляційної інстанції, повинен зробити висновки про наявність та обґрунтованість підстав для порушення справи про банкрутство на момент винесення ухвали про порушення справи, зясувати, що на момент порушення справи вимоги кредиторів були грошовими, безспірними, не задоволеними боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, сукупно складали не менше 300 мінімальних розмірів заробітної плати.

Безспірні вимоги заявника, які підтвердженні належними доказами та свідчать про неплатоспроможність боржника становлять 37 187 026, 50 грн. ( із врахуванням того, що заявлений кредитором штраф у розмірі 35 000,00 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 223 376,12 грн. та пеня за несвоєчасну сплату основного боргу не включається до складу безспірних грошових вимог).

При цьому, згідно п. 6. ч. 2 ст. 11 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство повинні бути додані докази того, що сума вимог кредитора (кредиторів) не забезпечена повністю заставою майна боржника (за наявності застави).

Колегія суддів в спростування доводів скаржника звертає увагу на те, що при визначені господарським судом розміру вимог кредитора, які забезпечені майном боржника, до уваги має братися оцінка майна, погоджена сторонами у відповідному договорі застави (іпотеки).

Відтак, висновки суду першої інстанції про те, що вимоги кредитора, які забезпечені заставою та іпотекою становлять 35 020 177,06 грн. є вірними та здійснені при повному і обєктивному дослідженні усіх обставин справи. В свою чергу розмір безспірних грошових вимог кредитора до боржника, які не забезпечені заставою майна боржника, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили і постановою про відкриття виконавчого провадження, яка перебуває на виконанні понад три місяці і станом на час подання заяви не виконана становлять 2 166 849, 44 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону про банкрутство, неплатоспроможністю є неспроможність суб'єкта підприємницької діяльності виконати після настання встановленого строку грошові зобов'язання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності.

Законом встановлено, що за наслідками розгляду заяви про порушення провадження у справі про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство або відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство.

Триста розмірів мінімальної заробітної плати станом на дату звернення заявника до суду 03.06.15. становив 365 400,00 грн., відтак, розмір вимог заявника, які не забезпечені заставою та іпотекою боржника є таким, що перевищує розмір, який встановлений ч. 3. ст. 10 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, що у сукупності з іншими доказами є підставою для порушення провадження у справі про банкрутство.

Також слід зазначити, що ч. 2 ст. 533 ЦК України встановлено, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Інший порядок визначення зобовязання між кредитором і боржником не визначений, більше того такий не визначений і рішенням суду про стягнення заборгованості на користь банку.

Натомість, положення ст. 1 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом визначають, що склад і розмір грошових зобовязань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобовязаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом, що спростовує доводи скаржника про безпідставність застосування до заявлених грошових зобовязань курсової різниці станом на час подання заяви.

В ухвалі про порушення провадження у справі про банкрутство зазначається про порушення провадження у справі про банкрутство; визнання вимог кредитора та їх розмір; введення мораторію на задоволення вимог кредиторів; введення процедури розпорядження майном; призначення розпорядника майна, встановлення розміру оплати його послуг та джерела її сплати; вжиття заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави; строк подання розпорядником майна до господарського суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів, який не може перевищувати місяця та двадцяти днів після дати проведення підготовчого засідання суду; дату складення розпорядником майна реєстру вимог кредиторів та подання його на затвердження до господарського суду, яка не може бути пізніше місяця та двадцяти днів після дати проведення підготовчого засідання суду; дату попереднього засідання суду, яке має відбутися не пізніше двох місяців та десяти днів, а в разі великої кількості кредиторів - не пізніше трьох місяців після дати проведення підготовчого засідання суду; строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника, який не може перевищувати двох місяців, а в разі значного обсягу майна - трьох місяців після дати проведення підготовчого засідання суду (ч. 9 ст. 16 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом).

Згідно ч. 1 ст. 114 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, кандидатура арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для виконання повноважень розпорядника майна визначається судом самостійно із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, у справі визначено арбітражного керуючого ОСОБА_5 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 376 від 15.03.13), яка подала свою заяву про участь у справі, що надійшла до суду 16.06.15. долучивши при цьому копію свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, копію договору добровільного страхування професійної діяльності арбітражного керуючого та клопотання про встановлення грошової винагороди.

Такожіз заявами про призначення розпорядником майна боржника звернулися арбітражний керуючий ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Однак, кандидатура арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для виконання повноважень розпорядника майна визначається судом самостійно із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України (ч. 1 ст. 114 Закону про банкрутство). Із врахуванням чого, висновки суду першої інстанції про призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_5 є такими, що відповідають вимогам закону про банкрутство.

Судом апеляційної інстанції з метою дотримання вимог ст. 43 ГПК України витребувано та отримано інформацію щодо здійснених державним виконавцем дій у виконавчому провадженні ВП № 3342523, які свідчать, про вчинення ним дій, які передбачені Законом України Про виконавче провадження.

Господарським судом при винесенні оскаржуваної ухвали встановлених ст. 16 Закону про банкрутство вимог дотримано.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.Оскаржувана ухвала суду першої інстанції зазначеним вище вимогам відповідає.

Враховуючи зазначене, повно та всебічно дослідивши усі обставини справи колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, відтак ухвалу господарського суду Закарпатської області від 20.10.15 у справі № 907/619/15 слід залишити без змін.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Фактор Тойс, м. Іршава, вул. Федорова, 36 (вих. № б/н від 25.10.15.) - відмовити.

2.Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 20.10.15 у справі № 907/619/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 15.02.16.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Костів Т.С.

суддя Марко Р.І.