ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2016 р.Справа № 922/6612/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр технічної безпеки"
до Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Геліос"
про стягнення коштів
за участю сторін:

позивача - не з*явився

відповідача - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр технічної безпеки", м. Київ (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Геліос", м. Харків про стягнення 1199,71 грн. основного боргу, 44,17 грн. 3% річних, 88,20 грн. пені, 742,34 грн. інфляційних витрат, також позивачем заявлено до стягнення судовий збір у розмірі 1 218,00 грн., а також витрати на послуги адвоката у розмірі 2647,06 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором № 514/Ц/СТр/11 на спостереження за технічними засобами сигналізації від 01.10.2012 року в частин повної та своєчасної оплати за надані послуги; в якості правових підстав позову - на положення ст.ст. 525, 526, 530, 610 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.12.2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 18.01.2016 року о 10:30 годині.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.01.2016 року розгляд справи було відкладено на 02.02.2016 року о 09:30 у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.02.2016 року розгляд справи було відкладено на 15.02.2016 року о 10:30 у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.02.2016 року розгляд справи було відкладено на 24.02.2016 року о 09:45 у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання.

Відповідач в судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву та витребуваних судом документів не надав. Ухвала про порушення провадження по справі від 30.12.2015 р., ухвала про відкладення розгляду справи від 18.01.2016 р. та ухвала про відкладення розгляду справи від 02.02.2016 р. повернулися до суду без вручення адресатові з позначкою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Судом виконано процесуальний обов'язок щодо повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог пункту 2.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, погодженої листом Вищого господарського суду України від 19.02.2013 р. та затвердженої наказом Державної удової адміністрації України від 20.02.2013 р. № 28, а тому суд вважає можливим розглядати справу за наявними в ній матеріалами, як це передбачено статтею 75 Господарського процесуального кодексу України.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (розяснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне, що 01.10.2012 року між ТОВ" Центр технічної безпеки" (виконавцем) та ТОВ" Торговий дім "Геліос" (замовником) було укладено договір за № 514/Ц/СТр/11 на спостереження за технічними засобами сигналізації ( а.с.14-24). У відповідності до предмету договору Виконавець ( позивач по справі) зобов*язався здійснювати в інтересах "Замовника" ( відповідача по справі) спостереження сигналізації, встановленої на об*єктах останнього, перелік та адреси зазначені яких в Протоколі (додатку №1), обслуговування цієї сигналізації, а також негайний виїзд НР на об*єкт у випадку надходження на ПЦС сигналу про спрацювання сигналізації для встановлення причин спрацювання ( п.2.1 договору). Даний договір вступає в дію з 01.10.2012 року. ( п.2.3 договору). Щомісячна сума оплати послуг по договору встановлюється на підставі Протоколу погодження окремих умов договору ( Додаток № 1 до договору). Оплата за цим договором здійснюється щомісячно до 10-го числа місяця, в якому здійснюється заходи спостереження шляхом перерахування Замовником коштів на рахунок виконавця.

П. 6.4. Договору передбачено, що строк позовної давності за даним договором встановлюється сторонами у п"ять років, в т.ч. вимоги по повернення: суми заборгованості по договору з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, неустойки (штрафів та/або пені) та всіх випадків, понесених виконавцем під час виконання умов договору.

Як вбачається з актів здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг), позивачем надавалися послуги за договором, в т.ч. з грудня 2012 р. (акт № ТБ-8 від 31.12.2012 р. та акт № ТБ-8 від 24.01.2013 р.), але всупереч п. 3.3. Договору, відповідач не сплатив належним чином та своєчасно за послуги, надані виконавцем.

Так, ст. 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов"язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. Зобов"язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмові від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд зазначає, що ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов"язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов"язаний оплатити надану йому послугу в розмірі в строки та порядку, що встановлені договором.

На підставі викладеного, суд задовольняє вимоги позивача щодо стягнення суми основного боргу в розмірі 1199,71 грн. ( 676,20 грн. + 523,51 грн. = 1199,71 грн).

Ч. 1 ст. 216 ГК України визначено, що учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Кодексом, іншими Законами та договором.

За ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов"язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов"язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначений, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов"язання або у певній, визначеній грошовій сумі або у відсотковому відношенні до суми зобов"язання незалежно від ступеня його виконання або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов"язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов"язання мало бути виконано.

Ч. 1 ст. 234 ГК України визначено, що сплата штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання господарського зобов"язання не звільняє боржника від виконання зобов"язання в натурі, крім випадків, передбачених в ч. 3 ст. 193 цього Кодексу.

Так, за несвоєчасну сплату наданих послуг, відповідачу нарахована пеня в розмірі 88,20 грн.

Так, договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань". Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислена на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України (постанови від 24.10.2011 № 25/187, від 07.11.2011 № 5002-2/5109-2010); В даному випадку, сторони в договорі за № 514ц/СТр/11 від 01.10.2012 року в п. 6.2.1 передбачили наступне, що сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобов*язань по договору згідно чинного законодавства. Тобто, всупереч вищевикладеного , сторони не передбачили розмір пені, на підставі викладеного в цій частині стягення позовних вимог, суд відмовляє у задоволені.

Також суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, 3% річних складає 44,17 грн., інфляційні витрати - 742,34 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

18.08.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр технічної безпеки" та адвокатом ОСОБА_1 було укладено договір № 180815-01/2015 про надання правової допомоги , згідно умов якого позивач доручає, а адвокат бере на себе зобов"язання надавати позивачу правову допомогу у формі, в обсязі та на умовах , передбачених договором в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до п. 2.2.3. договору, адвокат за дорученням та інтересах позивача бере на себе наступні зобов"язання готувати та подавати процесуальні документи, представляти інтереси позивача по господарським справам про стягнення заборгованості, в т.ч. з відповідача.

18.08.2015 р. між позивачем та адвокатом було укладено договір про внесення змін до доповнень № 1 до договору № 180815-01/2015 про надання правової допомоги, згідно якої позивач сплачує адвокату 2647,06 грн. за підготовку позову до відповідача, подачу процесуальних документів , представництво інтересів Замовника по господарським справам.

Як доказ виконання обумовлених робіт позивачем наданий акт за № 02 від 06.01.2016 року на загальну суму 2647 грн.

Відповідно до частини 3 статті 48 Господарського процесуального Кодексу України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються в порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Дія вказаного Закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами. Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться у статті 1 вказаного Закону, за якою адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом

За змістом статей 44 і 48 Господарського процесуального кодексу України, сума, сплачена за послуги адвоката, є складовою судових витрат.

Витрати, пов'язані з оплатою послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті у випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. При цьому, формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар, який повинен бути законним за формою і порядком внесення і розумно обґрунтованим за розміром.

Згідно статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Принцип "розумного обґрунтування" розміру оплати юридичної допомоги набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати - обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його адвокатський досвід, науково-теоритична підготовка, тощо.

На підставі викладеного та враховуючи, що адвокат жодного разу в судове засідання не з*являвся, хоча справа була призначена та розглядалася з грудня 2015 року, сума позовних вимог судом задоволена частково в розмірі 1986,22 грн.( пеня нарахована безпідставно) , а адвокатські послуги заявлені до стягнення 2647,06 грн., суд задовольняє витрати частково в розмір 500,00 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.1,2,33,44,75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ" Торговий дім"Геліос" ( АДРЕСА_1 код ЄДРОПУ 33123812 п/р 995 в ПАТ "ПУМБ" МФО 334851) на користь ТОВ" Центр Технічної безпеки" ( м.Київ, вул.макіївська, буд.8 Н/Н 127 р/р 8301 в філії "Центральне РУ" АТ"банк "Фінанси иа кредит" МФО 300937) суму основного боргу 1199,71 грн., 3 % річних - 44,17 грн.. інфляційні втрати742,34 грн. втрати на послуги адвоката у розмірі 500,00 грн. та судовий збір 1218,00 грн.

В іншій частині відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 24.02.2016 р.

Суддя ОСОБА_2