РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2016Справа №910/29722/15

За позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2

про визнання недійсними рішень

Суддя Пригунова А.Б.

Представники:

від позивача: ОСОБА_3, ОСОБА_1

від відповідача: Туголукова О.В.

від третьої особи: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс» про визнання недійсним рішення Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс», оформлене протоколом № 07-10/15 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс» від 07.10.2015 р. з моменту його прийняття; визнання недійсним рішення Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс», оформлене протоколом № 29-10/15 загальний зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс» від 29.10.2015 р. з моменту його прийняття. Позовні вимоги обґрунтовані неповідомленням ОСОБА_1 про скликання загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс» на 07.10.2015 р. та 29.10.2015 р. та прийняттям рішень за відсутності кворуму.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2015 р. порушено провадження у справі № 910/29722/15 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 18.01.2016 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

У процесі провадження у справі позивач подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони директору та/або загальним зборам учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс» вживати заходів щодо будь-якого відчуження нерухомого майна, що належить відповідачу будь-яким способом та вчиняти будь-які інші юридичні дії щодо цього майна.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Положеннями ст. 67 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору. Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається забезпечення позову заходами, не передбаченими цим Кодексом.

Згідно з п. 43 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» від 24.10.2008 р. № 13 звернути увагу господарських судів на те, що заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених статтею 66 Господарського процесуального кодексу України: якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Перелік заходів до забезпечення позову, встановлений статтею 67 Господарського процесуального кодексу України, є вичерпним.

Відповідно до п. 47 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» від 24.10.2008 р. № 13 заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Тож, оскільки майно, щодо якого заявлено вимоги про заборону відчуження не стосується предмету спору та нормами ст. 67 Господарського процесуального кодексу України не передбачено вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам вчиняти певні дії, суд дійшов висновку, що заява позивача суперечить нормами ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України та не підлягає задоволенню судом.

Крім того, надані позивачем документи не є належними доказами, які б свідчили про ускладнення та/або неможливість виконання рішення суду у майбутньому.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив, мотивуючи свої заперечення тим, що рішенням загальних зборів від 16.11.2015 р. ОСОБА_1 виключено зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс» у зв'язку з перешкоджанням досягненню статутний цілей товариства, а відтак - на момент звернення до суду позивач не був власником корпоративних прав та не мав права звернення до суду.

Також відповідач зазначає, що статутом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс» не передбачено відповідний спосіб повідомлення учасників про скликання зборів та позивач про скликання загальних зборів був повідомлений телефоном, оскільки не повідомив товариство про зміну місця проживання, що унеможливило письмове повідомлення позивача про проведення загальних зборів учасників.

Крім того, відповідач вказує, що обізнаність ОСОБА_1 щодо загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс» 07.10.2015 р. та 29.10.2015 р. підтверджується його підписом у відповідних протоколах та, при цьому, припускає можливість підписання ОСОБА_1 вказаних протоколів заздалегідь, що не є безумовною підставою визнання недійсним рішень загальних зборів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2016 р. залучено до участі у розгляді даної справи третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2.

Позивач подав пояснення по справі, у яких зазначає, що відповідно до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс» збори учасників вважаться повноважними, якщо на присутні учасники, які в сукупності володіють більш, ніж 60 % голосів, а з питань, що потребують одностайності - всі учасники, а відтак - рішення щодо звільнення ОСОБА_1 з посади директора та призначення ОСОБА_5 мало прийматись за участю всіх учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс».

При цьому позивач зазначає, що на момент проведення оспорюваних загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс» ОСОБА_1 перебував на території Російської Федерації та не було належним чином повідомлено про скликання загальних зборів.

Крім того, позивач вказує, що нормами чинного законодавства передбачено переважне право учасника на придбання частки у статутному капіталі, в той час як у даному випадку ОСОБА_1 не був обізнаний про проведення загальних зборів та, відповідно, не міг реалізувати своє право.

У даному судовому засіданні безпосередньо позивач - ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги та повідомив, що не був присутній на загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс» 07.10.2015 р. та 29.10.2015 р. і відповідні протоколи не підписував.

Представник відповідача заперечив проти позову з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву та заявив усне клопотання про продовження розгляду спору.

За приписами ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

В той же час, строк розгляду спору у даній справі продовжувався ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2016 р. та нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено можливість продовжити строк розгляду спору більш, ніж на п'ятнадцять днів, а відтак - суд відмовляє у задоволені вказаного клопотання.

Представник третьої особи на виклик суду не з'явився.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих учасниками процесу, оригінали яких оглянуто у судовому засіданні.

У судовому засіданні 17.02.2016 р. на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників провадження у справі, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс», в редакції станом на 01.10.2015 р., ОСОБА_1 є учасником товариства, якому належить 50 % частки у статутному капіталі.

07.10.2015 р відбулись загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс», на яких було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади директора та призначення директором відпоіача ОСОБА_6.

29.10.2015 р. відбулись загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс» на яких були прийняті рішення про включення до складу учасників товариства ОСОБА_6, у зв'язку з передачею йому частки у розмірі 5 % у статному капіталі ОСОБА_2 згідно договору купаві-продажу частки у статному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс» від 27.10.2015 р.; збільшення розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс» на 320 770, 00 грн. та визначення розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс» 1 336 542, 00 грн.; визначено розмірі часток у статному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс»: ОСОБА_1 - 38 % статутного капіталу; ОСОБА_2 - 34 % статутного капіталу; ОСОБА_6 - 28 % статутного капіталу; затверджено нову редакцію статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс».

Вищевказані рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс» оформлені протоколами № 07-10/15 від 07.10.2015 р. та № 29-10/15 від 29.10.2015 р.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, ОСОБА_1 зазначає, що не був присутнім на загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс», які відбулись 07.10.2015 р. та 29.10.2015 р. оскільки перебував у місті Калуга та місті Ростов Російської Федерації з метою проведення переговорів та подальшого придбання обладнання для птахівництва та, при цьому, не був повідомлений про скликання зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс» на 07.10.2015 р.

При цьому, позивач вказує, що не підписував протоколи загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс» від 07.10.2015 р. та від 29.10.2015 р.

Крім того, в обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на позбавлення його переважного права купівлі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс», гарантованого чинним законодавством України та статутом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс».

Нормативно обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 посилається на норми ст.ст. 58, 59 60, 61, 64 Закону України «Про господарські товариства» відповідно до яких про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору та встановлюються письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів, а також поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарським судам підвідомчі, зокрема, справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

За приписами ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно зі ст. 11-1 Закону України «Про господарські товариства» законодавство про господарські товариства ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, цього Закону, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законодавчих актів.

Згідно зі ст. 113 Цивільного кодексу України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства.

У відповідності до ст. 114 Цивільного кодексу України учасником господарського товариства може бути фізична або юридична особа.

За приписами ст. 116 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди); вийти у встановленому порядку з товариства; здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом; одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом. Учасники господарського товариства можуть також мати інші права, встановлені установчим документом товариства та законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Цивільного кодексу України товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Згідно з ст. 145 Цивільного кодексу України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Виконавчий орган товариства може бути обраний також і не зі складу учасників товариства. До виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить, зокрема, створення та відкликання виконавчого органу товариства.

Статтею 88 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарського товариства мають право, зокрема, брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 147 Цивільного кодексу України учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток, якщо статутом товариства чи домовленістю між учасниками не встановлений інший порядок здійснення цього права. Купівля здійснюється за ціною та на інших умовах, на яких частка (її частина) пропонувалася для продажу третім особам. Якщо учасники товариства не скористаються своїм переважним правом протягом місяця з дня повідомлення про намір учасника продати частку (її частину) або протягом іншого строку, встановленого статутом товариства чи домовленістю між його учасниками, частка (її частина) учасника може бути відчужена третій особі.

Аналогічні норми містяться також і в Законі України «Про господарські товариства» в редакції, чинній на момент прийняття оспорюваних рішень) ч. 3 ст. 53 якого передбачено, що учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток, якщо статутом товариства чи домовленістю між учасниками не встановлений інший порядок здійснення цього права. Купівля здійснюється за ціною та на інших умовах, на яких частка (її частина) пропонувалася для продажу третім особам. Якщо учасники товариства не скористаються своїм переважним правом протягом місяця з дня повідомлення про намір учасника продати частку (її частину) або протягом іншого строку, встановленого статутом товариства чи домовленістю між його учасниками, частка (її частина) учасника може бути відчужена третій особі.

У відповідності до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції, чинній на момент прийняття оспорюваних рішень) товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний (складений) капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Закону України «Про господарські товариства» в редакції, чинній на момент прийняття оспорюваних рішень) вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про господарські товариства» в редакції, чинній на момент прийняття оспорюваних рішень) загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Статтею 61 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції, чинній на момент прийняття оспорюваних рішень) встановлено, що загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

За приписами ст. 3 Цивільного кодексу України цивільне законодавство ґрунтується на принципах справедливості, добросовісності та розумності.

Відповідно до п. 7.2.2. статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс» до виключної компетенції загальних зборів учасників відносить внесення змін до статуту товариства і розміру статутного капіталу, призначення і відкликання директора товариства. З питання зміни розміру статутного капіталу рішення приймаються, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності біль як 50 % загальної кількості голосів, а з питань, що вимагають одностайності - всі учасники.

Згідно з п. 7.2.5. статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс» загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів, а з питань, що вимагають одностайності - всі учасники.

У відповідності до п. 7.2.6. статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс» повідомлення про збори повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Як вбачається з матеріалів справи, з 05.10.2015 р. до 09.10.2015 р. ОСОБА_1 перебував у відрядженні в місті Калуга за запрошенням Державного унітарного підприємства Республіки Крим «Учбово-дослідний племінний птахівницький завод імені Фрунзе», що підтверджується гарантійним листом останнього від 05.10.2010 р., посвідченням про відрядження, а також квитком на потяг № 106 МА, електронним квитком на рейс 6R540 Сімферополь-Москва, від 05.10.2015 р., електронним квитком на рейс U 67 Москва-Сімферополь від 08.10.2015 р., посадочним талоном від 08.10.2015 р. на рейс U 67 (аеропорт Домодєдово) та електронним квитком на поїзд 016 МА Москва-Ростом від 07.10.2015 р.

Також у матеріалах справи наявні посвідчення про відрядження ОСОБА_1 з 27.10.2015 р. до 30.10.2015 р., роздруківка електронного квитка № НОМЕР_1 від 27.10.2015 р. на рейс S7-164 Сімферополь-Москва на ім'я ОСОБА_1, квиток на автобус № 514 від 28.10.2015 р. Калуга-Москва, квиток на потяг № 103 ЯА Ростов-Москва від 29.10.2015 р. на ім'я ОСОБА_1, посадочний талон № 024 від 30.10.2015 р. на рейс Москва-Сімферополь на ім'я ОСОБА_1.

При цьому, суд відзначає, що протоколи загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс» № 07-10/15 від 07.10.2015 р. та № 29-10/15 від 29.10.2015 р. підпису ОСОБА_1 не містять.

Також присутній у судовому засіданні 08.02.2016 р. директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс» не заперечив факт відсутності ОСОБА_1 безпосередньо на зборах учасників товариства 07.10.2015 р. та 29.10.2015 р.

Присутній у судовому засіданні 17.02.2016 р. ОСОБА_1 підтвердив факт відсутності на загальних зборах учасників 07.10.2015 р. та 29.10.2015 р. у зв'язку з перебуванням на території Російської Федерації у місті Калуга та місті Ростов та заперечив повідомлення його про скликання загальних зборів.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

У відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Тож, приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає доведеним факт персональної відсутності ОСОБА_1 на загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс» 07.10.2015 р. та 29.10.2015 р.

При цьому, доказів повідомлення ОСОБА_1 про скликання загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс» на 07.10.2015 р. та 29.10.2015 р. у встановленому Законом України «Про господарські товариства» порядку матеріали справи не містять.

Відтак, здійснивши оцінку наявних у справі доказів та наведених сторонами обґрунтувань за правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що на загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс», які відбулись 07.10.2015 р. та 29.10.2015 р., був відсутній кворум для їх проведення.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» від 24.10.2008 р. № 13 судам необхідно враховувати, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

В той же час, пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» від 24.10.2008 р. № 13 визначено, що при розгляді справ судам слід враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень. Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства; прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації. При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Згідно з п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» від 24.10.2008 р. № 13 суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

У відповідності до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» від 24.10.2008 р. № 13 рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої ст.ст. 43, 61 Закону України «Про господарські товариства». Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо. При вирішенні спорів про визнання недійсними рішень загальних зборів господарського товариства з підстав недопущення до участі в них акціонерів (учасників) товариства судам необхідно з'ясувати, чи могла їх відсутність (або наявність) істотно вплинути на прийняття рішення, яке оскаржується.

Відтак, оскільки на загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс», які відбулись 07.10.2015 р. та 29.10.2015 р. був відсутній визначений Законом України «Про господарські товариства» (в редакції, чинній на момент прийняття оспорюваного рішення) кворум, що в силу наведених норм є безумовною підставою для визнання недійсним рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими.

В той же час, суд не враховує посилання позивача на порушення норм ст. 47 Кодексу законів про працю України, оскілки спори, які виникають із трудових відносин не відносяться до підвідомчості господарських судів.

Що ж до посилань позивача на позбавлення його переважного права купівлі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс», гарантованого чинним законодавством України та статутом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс», суд відзначає, що вказані порушення не є самостійною підставою недійсності рішення загальних зборів учасників товариства та позивач не позбавлений можливості захистити свої права шляхом звернення з позовом про переведення на нього прав та обов'язків покупця частки.

Стосовно доводів відповідача про виключення ОСОБА_1 зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехносервіс» на підставі рішення загальних зборів від 16.11.2015 р. (тобто, до порушення провадження у даній справі), суд відзначає, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі, зокрема, спори що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Підсумовуючи вищевикладене, зважаючи на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехносервіс", оформлене протоколом № 07-10/15 від 07.10.2015 р. з моменту його прийняття.

3. Визнати недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехносервіс", оформлене протоколом № 29-10/15 від 29.10.2015 р. з моменту його прийняття.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехносервіс" (03680, м. Київ, вул. Якутська, 8, оф. 5, ), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 2 756, 00 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість грн. 00 коп.) грн. - судового збору.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 22.02.2016 р.

Суддя Пригунова А.Б.