ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2016 р. Справа №914/1655/15

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Якімець Г.Г.,

суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

при секретарі судового засідання Кришталь М.Б.,

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1

від відповідача (скаржника) ОСОБА_2, ОСОБА_3

від третьої особи не зявився

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Західний будівельний холдинг», б/н від 20 січня 2016 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 05.08.2015 року (підписане 06.08.2015 року), cуддя Яворський Б.І.

у справі №914/1655/15

за позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Західний будівельний холдинг», с. Коропуж Городоцького району Львівської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_5 фінансова інспекція у Львівській області, м. Львів

про стягнення 32525 грн.

в с т а н о в и в :

Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.08.2015 року по справі №914/1655/15 позов Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради задоволено: присуджено до стягнення на користь останнього з ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Західний будівельний холдинг» 32525 грн. вартості невиконаних підрядних робіт.

Рішення суду мотивоване тим, що матеріалами справи підтверджено факт невиконання відповідачем підрядних робіт на суму 32525 грн., які були оплачені позивачем. При цьому, суд посилається на акт Державної фінансової інспекції у Львівській області №08-22/2 від 20.02.2015 року, яким встановлено завищення відповідачем вартості робіт за договором підряду №15КР/13 від 16.12.2013 року на суму 32525 грн. В рішенні суд посилається на ст.ст.509, 526, 610, 837, ч.1 ст.852 ЦК України та 193 ГК України.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Західний будівельний холдинг» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 05.08.2015 року по справі №914/1655/15 та прийняти нове рішення про відмову в позові. Зокрема, зазначає, що розрахунки за виконані роботи здійснювались на підставі виставлених рахунків-фактур та актів виконаних робіт, як це передбачено укладеним між сторонами договором підряду; акти виконаних робіт підписані обома сторонами та повністю оплачені замовником. Поряд з тим, посилаючись на ст.853 ЦК України, вказує на те, що замовник прийняв виконані підрядником роботи без жодних зауважень та відхилень, будь-яких заяв про виявлені недоліки в роботі підряднику не висував, відтак, втратив право в подальшому посилатися на такі недоліки чи відступи. Одночасно вважає безпідставним посилання позивача на акт Фінансової інспекції, оскільки, за умови існування між сторонами договірних відносин, посилання на висновки перевірки як на підставу для задоволення позовних вимог, є безпідставними, з огляду на те, що виявлені контролюючим органом порушення не можуть впливати на умови укладеного між сторонами договору. Крім того, на думку скаржника, складений ОСОБА_5 фінансовою інспекцією у Львівській області не є належним та допустимим доказом порушення відповідачем договірних зобовязань, а є результатом тлумачення третьою особою змісту правовідносин, що існували між сторонами. Також у апеляційній скарзі скаржник посилається на безпідставну зміну судом першої інстанції предмету позову, оскільки, позивач просив суд стягнути з відповідача суму завищених видатків, а суд присудив до стягнення вартість невиконаних підрядних робіт, тим самим самостійно без відповідної заяви позивача змінив предмет позову.

Представники відповідача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали, просили задоволити в повному обсязі: скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 05.08.2015 року по справі №914/1655/15 та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Представник позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційних скарг заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зокрема, зазначав, що перевіркою Державної фінансової інспекції у Львівській області встановлено завищення вартості робіт на загальну суму 32525 грн., у звязку з невиконанням підрядником ряду робіт, що зафіксовані у актах виконаних робіт. Вважає, що акт, складений за результатами перевірки є підставою для стягнення з відповідача вказаної вартості завищених робіт.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча третя особа належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується повідомленням про вручення ухвали суду від 01.02.2016 року (арк. справи 105). Поряд з тим, 15 лютого 2016 року від третьої особи на адресу суду надійшли пояснення (відзив) на апеляційну скаргу (вих.№06-01-35/8/8 від 11.02.2016 року), в яких ОСОБА_5 фінансова інспекція у Львівській області зазначає, що під час проведення перевірки встановлено відсутність частини робіт, які передбачені у актах виконаних робіт, складених на виконання договору №15КР/13 від 16.12.2013 року, а встановлений в результаті перевірки факт завищення вартості робіт є порушенням п.6.4.3 ДСТУ БД 1.1-1:2013.

Оскільки явка представника третьої особи не визнавалась обовязковою, з огляду на належне повідомлення останньої про судове засідання, та наявність у матеріалах справи письмових пояснень третьої особи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за її відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, в тому числі і скаржника, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 16 грудня 2013 року між Сихівською районною адміністрацією Львівської міської ради (в тексті договору замовник) та ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Західний будівельний холдинг» (в тексті договору виконавець) укладено договір №15КР/13 на виконання робіт, відповідно до умов якого, а саме: п.п.1.1, 1.2 виконавець зобовязався у 2013 році виконати роботи (капітальний ремонт покрівлі житлового будинку №7 на вул. Енергетична у м Львові), а замовник прийняти та оплатити такі роботи.

Згідно з п.п.3.1, 3.3 Договору його ціна становить 468729,60 грн., у тому числі ПДВ 20% 78121,60 грн. Ціна договору може бути зменшена залежно від реального фінансування видатків за взаємною згодою сторін.

31 грудня 2013 року між сторонами укладено додатковий договір до договору №15КР/13 від 16.12.2013 року, яким доповнили останній пунктами 3.1.1 та 3.1.2 у наступній редакції: «п.3.1.1. Загальна вартість робіт, виконаних по договору у 2013 році, становить 15233,89 грн., п.3.1.2. Вартість робіт, що підлягають виконанню та оплаті по договору у наступних бюджетних періодах, становить 453495,71 грн. за умови її підтвердження кошторисними призначеннями».

Поряд з тим, вказаним додатковим договором викладено у новій редакції додаток №1 до договору №15КР/13 від 16.12.2013 року «Календарний план виконання робіт» та доповнено договір розділом ХІІІ «Особливі умови договору». Решта положень договору залишено незміненими та чинними для сторін.

У календарному плані (додаток №1 до Договору) сторони погодили найменування робіт, термін їх виконання (01.05.2013 року 30.12.2014 року) та вартість на загальну суму 468729,60 грн.

На виконання умов договору відповідачем виконано, а позивачем прийнято підрядні роботи, що підтверджується актом №1 від 30.12.2013 року за грудень 2013 року (форма КБ-2в) на загальну суму 15233,89 грн. та актом №2 від 04.09.2014 року за серпень 2014 року (форма КБ-2в) на загальну суму 381168,83 грн. Позивачем оплачено прийняті за актами підрядні роботи в повному обсязі на загальну суму 396402,72 грн.

10 лютого 2015 року комісією у складі представників сторін договору та Держфінінспекції у Львівській області проведено контрольні обміри по окремих видах робіт по обєкту «капітальний ремонт покрівлі у житловому будинку №7 на вул. Енергетична», на підставі яких складено акт контрольних обмірів від 10.02.2015 року.

Судом також встановлено, що 20 лютого 2015 року ОСОБА_5 фінансовою інспекцією у Львівській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Сихівської районної адміністрації за період з 01.10.2013 року по 31.12.2014 року.

За результатами проведеної ревізії складено акт №08-22/2 від 20.02.2015 року, в якому, серед іншого, зафіксовано про завищення ТзОВ «Західний будівельний холдинг» вартості робіт на загальну суму 32525 грн., чим порушено п.6.4.3 ДСТУ БД.1.1-1:2013.

У звязку з наведеним, позивач звернувся до відповідача з претензією (вих.№34-вих-552 від 03.04.2015 року) про сплату вказаної суми коштів на рахунок Сихівської районної адміністрації.

Враховуючи залишення вказаної претензії без задоволення, Сихівська районна адміністрації Львівської міської ради звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Західний будівельний холдинг» 32525 грн. завищених видатків.

Як зазначалось вище, рішенням Господарського суду Львівської області від 05.08.2015 року по справі №914/1655/15 позов задоволено в повному обсязі: присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 32525 грн. вартості невиконаних підрядних робіт.

Проте, колегія суддів з таким висновком місцевого господарського суду не погоджується, з огляду на наступне:

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У відповідності з ст.843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Частинами першою та другою ст.853 ЦК України передбачено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

В силу приписів ч.4 ст.882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Положеннями ст.ст.627, 629, 632 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Договір є обов'язковим для виконання сторонами

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено виконання відповідачем робіт за договором №15КР/13 від 16.12.2013 року та підписання обома сторонами без зауважень актів виконаних робіт, а також повну оплату позивачем вартості виконаних за договором підрядних робіт, що підтверджується матеріалами справи та поясненнями сторін. Позивач також не висловлював жодних претензій щодо обсягу і якості виконаних відповідачем робіт; від його імені не надходило мотивованої відмови від приймання виконаних робіт, а обсяг робіт погоджений сторонами, недоліків під час виконання робіт позивачем не було виявлено.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту звернення позивача до відповідача з ініціативою внести будь-які зміни до Договору щодо ціни чи умов оплати в передбаченому ст.188 ГК України порядку. Поряд з тим, матеріали справи не містять також даних про те, що укладений між сторонами договір в частині погодження його ціни визнано у встановленому законом порядку недійсним повністю або частково з підстав її завищення, чи до нього внесено відповідні зміни тощо, а зі сторони позивача не вчинялося будь-яких дій щодо коригування суми оплати за участю підрядника в установленому порядку.

Щодо посилань позивача на акт Державної фінансової інспекції у Львівській області №08-22/2 від 20.02.2015 року як на підставу для стягнення відповідних коштів з відповідача, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.15 ЗУ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються, з огляду на що, виявлені за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності позивача порушення можуть бути підставою для притягнення до відповідальності відповідних посадових осіб у встановленому чинним законодавством порядку.

Разом з тим, за умови існування між сторонами договірних правовідносин, посилання на висновки перевірки, як на підставу для задоволення позовних вимог, є безпідставними, оскільки, виявлені контролюючим органом порушення не можуть впливати на умови укладеного між сторонами договору, в тому числі, і на умови щодо ціни договору, та відповідно, не можуть їх змінювати.

Акт перевірки зазначеного контролюючого органу може бути підставою для вжиття ним в межах своєї компетенції відповідних заходів реагування, в тому числі, притягнення до відповідальності посадових осіб позивача у встановленому чинним законодавством порядку, а не для встановлення певного зобов'язання в межах господарсько-договірних відносин.

Враховуючи наведене вище, акт ревізії фінансово-господарської діяльності не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов'язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти.

Статтею 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст.33 ГПК України кожна з сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачем такі обставини не доведено.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про підставність та обґрунтованість позовних вимог.

Поряд з тим, як вбачається з оскаржуваного рішення, суд присудив до стягнення з відповідача на користь позивача 32525 грн. вартості невиконаних підрядних робіт, в той час як позивач, звертаючись до суду з даним позовом, просив стягнути з відповідача 32525 грн. завищених видатків. Заява позивача про зміну предмету позову в матеріалах справи відсутня.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що згідно з пунктом 2 статті 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Проте, приписами чинного процесуального законодавства не надано право суду довільно трактувати позовні вимоги позивача, змінювати чи доповнювати їх, надаючи при цьому альтернативне трактування норм закону, а тому задовольняючи позовні вимоги про стягнення вартості невиконаних підрядних робіт, судом першої інстанції залишено поза увагою, що вказані вимоги не відповідають предмету спору, визначеного позивачем у позовній заяві, а такі позовні вимоги позивачем взагалі не заявлялись.

Статтею 103 ГПК України передбачено, що апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Зважаючи на викладене, враховуючи порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про відмову в позові, у звязку з безпідставністю позовних вимог.

Крім того, керуючись ст.49 ГПК України, у звязку з скасуванням рішення суду першої інстанції, з позивача слід стягнути на користь відповідача 2009,70 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги. Судовий збір в розмірі 1827 грн. за подання позову слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.49, 101, 102, 103, 104, 105 ГПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Західний будівельний холдинг» задоволити.

Рішення Господарського суду Львівської області від 05.08.2015 року по справі №914/1655/15 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Стягнути з Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради (79049, м. Львів, проспект Червоної Калини, 66, ) на користь ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Західний будівельний холдинг» (81542, Львівська область, Городоцький район, село Коропуж, вул. Середня Гора, 5, ) 2009,70 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги.

На виконання постанови місцевому господарському суду видати наказ.

Матеріали справи №914/1655/15 повернути до Господарського суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повну постанову складено 18.02.2016 року

Головуючий-суддя Якімець Г.Г.

Судді Бойко С.М.

ОСОБА_6