РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2016Справа №910/29069/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрБус"

До Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПРОВІДНА"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні

позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Ліга інфо"

про стягнення 216 060,55 грн.

Суддя Головатюк Л. Д.

Представники:

Від позивача: Купер М.В.(дов. від 29.10.2014)

Від відповідача: Мандрикін Я.В.(дов. від 02.12.2015)

Від третьої особи: Куль В. С. (дов. від 27.01.2016)

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 11.02.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача на користь вигодонабувача за договором добровільного страхування страхового відшкодування в розмірі 216 060, 55 грн. та про стягнення з відповідача на користь позивача суми витрат на оплату послуг проведення авто товарознавчої експертизи в розмірі 1 500, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2015 порушено провадження у справі № 910/29069/15 та призначено до розгляду на 17.12.2015.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.12.2015 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Ліга інфо", розгляд справи відкладено на 12.01.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2016 розгляд справи відкладено на 04.02.2016, у зв'язку з відсутністю в судовому засіданні представника третьої особи.

В судових засіданнях 04.02.2016 та 09.02.2016 судом в порядку ст. 77 ГПК України оголошувалась перерва до 09.02.2016 та 11.02.2016 відповідно.

В судове засідання 12.02.2016 представники сторін та третьої особи з'явилися, та надали суду усні пояснення по суті справи, в яких позивач та третя особа позовні вимоги підтримали у повному обсязі, відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив.

Позовні вимоги мотивовані невиплатою відповідачем страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту № 06/0659823/0502/13 від 23.01.2013 при настанні страхового випадку.

Відповідач заперечує проти розміру страхового відшкодування та заперечує проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що вигодонабувачем за договором добровільного страхування наземного транспорту № 06/0659823/0502/13 від 23.01.2013 вимога по виплаті страхового відшкодування до нього не пред'являлася.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 ГПК України розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 11.02.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

17.01.2013 між позивачем, як орендатором та третьою особою, як орендодавцем був укладений договір оренди автотранспортного засобу № 10-А/13 (далі за текстом - договір оренди), предметом якого є передача орендодавцем у тимчасове платне користування орендарю автотранспортного засобу - автобусу марки BOVA, модель FHX 12.400, державний номер НОМЕР_1, рік випуску 1999.

Пунктом 2.3. договору оренди на орендаря покладено зобов'язання забезпечити страхування автомобіля та покладено повну матеріальну відповідальність за автобус та за всі збитки, які виникли під час експлуатації автомобіля. Згідно вказаного пункту орендар зобов'язаний врегулювати такі збитки від власного імені, власними силами та за власний кошт. Також на орендаря покладено обов'язок після закінчення строку дії договору, протягом 5 календарних днів повернути орендодавцю предмет оренди в технічно справному стані, на підставі акту прийому - передачі, який підписується сторонами та скріплюється печатками сторін.

У відповідності до п. 5.1. договору оренди договір набирає чинності з моменту (підписання) здійснення першого рейсу та діє протягом 5 років.

В день укладання договору оренди третя особа передала позивачу за актом приймання - передачі предмет оренди - автобус марки BOVA, модель FHX 12.400, державний номер НОМЕР_1, рік випуску 1999.

23.01.2013 між позивачем, як страхувальником та відповідачем, як страховиком було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/0659823/0502/13 далі за текстом - договір страхування), а саме автобусу марки BOVA, модель FHX 12.400, державний номер НОМЕР_1, рік випуску 1999 за програмою страхування "КЛАСИКА Бізнес" на наступних умовах (п. 8, 9, 13, 14 договору страхування):

Вигодо набувач - Товариство з обмеженою відповідальністю "УкрБус";

Страхова сума - 405 000, 00 грн.;

Вартість відновлювального ремонту розраховується без урахування фізичного зносу деталей - НІ;

Вартість відновлювального ремонту розраховується згідно з: висновком спеціаліста експертної організації.

Згідно п. 25.2.1. договору страхування дорожньо - транспортна пригода є страховим випадком за договором.

Згідно положень п. 26.4.5 страховик зобов'язаний після підписання страхового акту здійснити виплату страхового відшкодування у строк, встановлений у п. 29 договору.

Страхувальник, вигодонабувач повинен надати страховикові такі документи для виплати страхового відшкодування: заяву про виплату страхового відшкодування; примірник договору; посвідчення водія, особи яка керувала транспортним засобом під час настання події; свідоцтво про реєстрацію застрахованого транспортного засобу та (або) інші документи, що підтверджують майновий інтерес одержувача страхового відшкодування в одержанні страхового відшкодування; документи, що дозволяють ідентифікувати одержувача страхового відшкодування; довідку компетентних органів про факт та обставини настання події; судове рішення, що набуло законної сили, якщо суд розглядав спір, пов'язаний із страховим випадком; документи, які підтверджують розмір відновлювального ремонту; інші документи на письмову вимогу страховика, необхідні для підтвердження факту, причин, обставин настання страхового випадку, розміру збитків та майнового інтересу (п. 28.1. договору страхування).

У відповідності до п. 28.3 договору страхування якщо документи, необхідні для здійснення виплати страхового відшкодування, не надані в повному обсязі та (або) в належній формі, або оформлені з порушенням чинних норм, виплата страхового відшкодування не здійснюється до усунення (виправлення) цих недоліків. Про наявність таких невідповідностей, порушень страховик повідомляє страхувальника чи одержувача страхового відшкодування в письмовій формі протягом 15 робочих днів з моменту надання документів передбачених п. 28.1. договору.

Страхове відшкодування підлягає виплаті після повного встановлення обставин, причин та розмірів заподіяної шкоди та (або) завданих збитків внаслідок настання страхового випадку на підставі письмової заяви страхувальника та страхового акту складеного страховиком (п. 29.1. договору страхування).

Згідно погодженого сторонами в п. 29.2. договору страхування протягом 10 робочих днів з моменту отримання страховиком від одержувача страхового відшкодування останнього з документів, передбачених п. 28 договору страховик приймає рішення або про здійснення виплати страхового відшкодування та складає страховий акт, або про відмову у виплаті страхового відшкодування та складає мотивовану відмову від виплати. У випадку прийняття рішення про виплату страхового відшкодування така виплата здійснюється протягом 15 робочих днів з дати складання страхового акту.

Пунктом 30.1. договору страхування сторони визначили, що за договором страховик відшкодовує: 30.1.1. розмір прямого реального (матеріального) збитку, завданого страхувальникові у зв'язку з настанням страхового випадку; 30.1.2. вартість витрат на евакуацію (транспортування) та рятування застрахованого транспортного засобу та вартість миття транспортного засобу після відновлювального ремонту.

У відповідності до п. 30.2., 30.3., 30.4 договору страхування розмір прямого реального (матеріального) збитку складається з вартості витрат на відновлювальний ремонт застрахованого транспортного засобу та (або) додаткового обладнання. Вартість витрат на відновлювальний ремонт визначається відповідно до висновку спеціаліста експертної організації, виконаної відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Виплата страхового відшкодування за відновлювальний ремонт застрахованого транспортного засобу здійснюється страхувальнику. Розмір страхового відшкодування визначається у розмірі витрат на відновлювальний ремонт з вирахуванням коефіцієнта фізичного зносу деталей транспортного засобу, що були замінені.

01.12.2013 сторони уклади додатковий договір № 1 до договору страхування, в якому дійшли згоди внести зміни до п. 10 договору страхування та визначили вигодонабувачем за договором - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ліга інфо" (83003, м. Донецьк, вул. Калужська, буд. 10; тел. 062-304-02-56; за ). Всі інші умови договору страхування залишені без змін.

31.12.2013 на приїжджій частині автодороги "Слов'янськ - Донецьк - Маріуполь" у Володарському районі Донецької області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу автобусу марки BOVA, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 та транспортного засобу "ЗАЗ - DAEWOO T 13110", державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6

Вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини водія транспортного засобу марки "ЗАЗ - DAEWOO T 13110", державний номер НОМЕР_2, що підтверджується постановою старшого слідчого відділу розслідування ДТП СУ ГУМВС України в Донецькій області майора міліції Шпоренко І. М. про закриття кримінального провадження від 27.02.2014.

Відповідно до Висновку № 35/10 експертного автотоварознавчого дослідження по факту завдання пошкоджень автомобілю BOVA, модель FHD 12280, державний номер НОМЕР_1 складеного 15.10.2015 фізичною особою - підприємцем ОСОБА_8 вартість матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля BOVA, державний номер НОМЕР_1, без розрахунку втрати товарної вартості, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу на момент проведення дослідження складає 59 923, 51 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля BOVA, державний номер НОМЕР_1 на момент проведення дослідження складає 154 637, 04 грн.

Про настання страхової події відповідача було повідомлено через контактний центр, повідомленню присвоєно реєстраційний номер 230033662. Факт повідомлення відповідача про настання страхової події останнім не заперечується.

Заява про факт настання страхової події та передбачені договором документи подані позивачем відповідачу 08.01.2014, крім постанови про закриття кримінального провадження, яка згодом була надана у електронному форматі співробітнику страхової компанії ОСОБА_9 (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1) 13.02.2015.

За твердженням відповідача він повідомляв позивача про необхідність надання додаткових документів, а саме: постанови слідчого та банківських реквізитів для перерахування страхового відшкодування та про зупинення виплати страхового відшкодування до надання необхідних документів. Копії відповідних листів відповідача адресованих позивачу надані відповідачем в матеріали справи, проте докази направлення таких листів позивачу та/або докази отримання позивачем таких листів в матеріали справи відповідачем не надані.

Згідно пояснень позивача, наданих суду усно в судовому засіданні, станом на момент розгляду справи застрахований транспортний засіб не відремонтований.

Предметом позову у справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь вигодонабувача за договором страхування - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліга інфо" 214 560, 55 грн. страхового відшкодування та про стягнення з відповідача на користь позивача 1 500, 00 грн. витрат на оплату послуг проведення авто товарознавчої експертизи.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

За своєю правовою природою договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/0659823/0502/13 від 23.01.2013 є договором страхування, а відтак між його сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 67 ЦК України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 ГК України, ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України, і згідно ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За приписами ст. 985 ЦК України страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування.

Відповідно до наведених положень закону договір страхування надає право третій особі (вигодонабувачу) вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, хоча і не покладає на нього обов'язків останнього.

Згідно ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 989 ЦК України страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.

Згідно приписів ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов'язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом.

Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Як встановлено судом, позивач у строк передбачений договором повідомив відповідача про факт настання страхового випадку, та надав йому заяву про настання події, договір страхування, свідоцтво про реєстрації ТЗ, посвідчення водія, який керував ТЗ в момент ДТП, шляховий лист, наказ про закріплення за водієм автомобіля, свідоцтво про сплату податку, свідоцтво про реєстрацію. Згодом (13.02.2015) відповідачу була надана і постанова про закриття кримінального провадження від 27.02.2014.

За умовами договору у випадку наявності невідповідностей у поданих документах вимогам договору та чинного законодавства страховик повідомляє страхувальника чи одержувача страхового відшкодування в письмовій формі протягом 15 робочих днів з моменту надання документів передбачених п. 28.1. договору.

Доказів, які б відповідали вимогам ст. 33, 34 ГПК України виконання відповідачем вищенаведеного положення договору страхування та письмового повідомлення позивача про наявність невідповідностей у поданих для страхового відшкодування документах, відповідачем в матеріали справи не надано.

Надані відповідачем копії листів вих. № від 25.09.2014, вих. № 0801-11/44 від 03.03.2015, вих. № 0801-11/131 від 30.04.2015, якими відповідач нібито повідомляв позивача про надання не всіх необхідних документів, в якості належних та допустимих доказів не приймаються судом, оскільки в матеріалах справі не має жодних доказів направлення таких листів позивачу та/або отримання останнім їх.

За викладених обставин суд дійшов висновку, що у відповідача відсутні підстави для твердження, що виплата страхового відшкодування у відповідності до договору страхування зупинялася, у в'язку з ненаданням необхідних документів.

При укладанні договору сторонами погоджено, що протягом 10 робочих днів з моменту отримання страховиком від одержувача страхового відшкодування останнього з документів, передбачених п. 28 договору страховик приймає рішення або про здійснення виплати страхового відшкодування та складає страховий акт, або про відмову у виплаті страхового відшкодування та складає мотивовану відмову від виплати. У випадку прийняття рішення про виплату страхового відшкодування така виплата здійснюється протягом 15 робочих днів з дати складання страхового акту.

Таким чином, враховуючи, що документи передбачені договором для виплати страхового відшкодування були надані позивачем відповідачу, і останній не направив у строк встановлений договором письмового повідомлення про наявність недоліків в таких документах, протягом 10 робочих днів з моменту отримання останнього документу страхових зобов'язаний був прийняти рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування.

Із матеріалів справи вбачається, що останній документ був отриманий страховиком 13.02.2015, рішення по виплаті страхового відшкодування мало бути прийняте ним у строк до 27.02.2015 включно.

Доказів прийняття страховиком у вказаний строк, або в іншу дату рішення про виплату або про відмову у виплаті страхового відшкодування за страховим випадком, що стався 31.12.2013 матеріали справи не містять, відповідно суд робить висновок, що таке рішення відповідачем не приймалося.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 988 ЦК України та ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Доказів наявності обставин визначених в ст. 991 ЦК України, які можуть бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, матеріали справи не містять, відповідно у відповідача також були відсутні підстави для прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Отже, відповідач за умовами договору був зобов'язаний у строк до 23.03.2015 включно виплати страхове відшкодування одержувачу страхового відшкодування в розмірі визначеному договором. Оплата страхового відшкодування здійснена відповідачем ані позивачу, ані третій особі не була, що і стало причиною спору у справі, таким чином відповідні зобов'язання відповідача були ним порушені.

Як встановлено судом, за умовами договору страховик відшкодовує розмір прямого реального (матеріального) збитку, завданого страхувальникові у зв'язку з настанням страхового випадку, а також вартість витрат на евакуацію (транспортування) та рятування застрахованого транспортного засобу та вартість миття транспортного засобу після відновлювального ремонту.

Відшкодування вартості витрат на оплату послуг проведення авто товарознавчої експертизи договором укладеним між сторонами не передбачено. Відповідно у суду відсутні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь 1 500, 00 грн. витрат на оплату послуг проведення авто товарознавчої експертизи.

Посилання позивача на ст. 44, 49 ГПК України в обґрунтування відповідних позовних вимог відхиляються судом, оскільки відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду. Відповідно не може вважатися актом судової експертизи висновок спеціаліста, наданий заявникові (юридичній чи фізичній особі) на підставі його заяви, - навіть якщо відповідний документ має назву "висновок судового експерта" або подібну до неї, оскільки особа набуває прав та несе обов'язки судового експерта тільки після одержання нею ухвали про призначення експертизи. Таким чином, витрати понесені на оплату послуг з проведення авто товарознавчої експертизи за заявою позивача не є витратами за проведення судової експертизи, і не входять до складу судових витрат.

Згідно ст. 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування не може перевищувати розмір прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Не прямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування.

Положеннями договору страхування внормовано, як встановлено судом, що розмір прямого реального (матеріального) збитку складається з вартості витрат на відновлювальний ремонт застрахованого транспортного засобу та (або) додаткового обладнання, визначеної відповідно до висновку спеціаліста експертної організації, виконаної відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, з вирахуванням коефіцієнта фізичного зносу деталей транспортного засобу, що були замінені.

Згідно Висновку № 35/10 експертного дослідження складеного 15.10.2015, копія якого надана в матеріали справи позивачем, вартість матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля BOVA, державний номер НОМЕР_1, без розрахунку втрати товарної вартості, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу на момент проведення дослідження складає 59 923, 51 грн.

Таким чином, сума страхового відшкодування по заявленому страховому випадку, яка підлягає відшкодуванню складає 59 923, 51 грн.

Доводи позивача стосовно визначення суми страхового відшкодування, яка підлягає виплаті в даному випадку в розмірі 214 560, 55 грн. відхиляються судом, як такі що не ґрунтуються на положеннях договору страхування, укладеного між сторонами.

Позивач просить суд стягнути суму страхового відшкодування на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліга інфо", яке є вигодонабувачем за договором страхування, і відповідно одержувачем страхового відшкодування.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ліга інфо" було залучено до участі у справі, в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, і повністю підтримало в ході розгляду справи позовні вимоги позивача в частині стягнення на його користь страхового відшкодування.

Статтею 985 ЦК України та ст. 3 Закону України "Про страхування" передбачено право страхувальника укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку.

Відповідно до ч. 2 ст. 636 ЦК України виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлене договором або законом чи не виплаває із суті договору.

Судом встановлено, що позивач користується застрахованим транспортним засобом на підставі договору оренди укладеного з третьою особою, і що власником транспортного засобу є Товариство з обмеженою відповідальністю "Ліга інфо".

Договір страхування укладений позивачем з відповідачем на виконання умов договору оренди, оскільки останнім було зобов'язано позивача, як орендаря забезпечити страхування транспортного засобу. Крім того, договором оренди на позивача покладено повну матеріальну відповідальність за орендований транспортний засіб та за всі збитки, що виникнуть в процесі його експлуатації. І встановлено зобов'язання врегулювати такі збитки від власного імені, власними силами та за свій рахунок.

Судом встановлено, що позивач здійснював від власного імені, власними силами та за свій рахунок дії по отриманню Товариством з обмеженою відповідальністю "Ліга інфо", як власником транспортного засобу та вигодонабувачем страхового відшкодування за страховою подію, що сталася 31.12.2013. Проте, таке відшкодування виплачено відповідачем ані позивачу ані третій особі здійснено не було, що є порушенням умов договору страхування. І в даному випадку, враховуючи обставини справи, відповідачем порушуються не тільки права вигодонабувача, а і права страхувальника, оскільки останній має зобов'язання перед вигодонабувачем по врегулюванню збитків завданих експлуатацією орендованого транспортного засобу від власного імені, власними силами та за свій рахунок.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

За вказаних обставин, на підставі зазначених вище положень діючого законодавства та укладеного між сторонами договору страхування суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення страхового відшкодування у розмірі 59 923, 51 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліга інфо" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, як не доведені та не обґрунтовані.

Підсумовуючи викладене суд зазначає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до ст. 49 ГПК України витрати по оплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволених позовних вимог.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрБус" задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПРОВІДНА" (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 25; ідентифікаційний код 23510137) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліга інфо" (85204, Донецька область, м. Дзержинськ, вул. Енгельса, буд. 1 Б; ідентифікаційний код 36378412) 59 923 (п'ятдесят дев'ять тисяч дев'ятсот двадцять три) грн. 51 коп. страхового відшкодування.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПРОВІДНА" (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 25; ідентифікаційний код 23510137) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрБус" (04119, м. Київ, вул. Якіра, буд. 13-Б; ідентифікаційний код 34926028) 898 (вісімсот дев'яносто вісім) грн. 85 коп. судового збору.

4. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.02.2016.

Суддя Л. Д. Головатюк