ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви без розгляду

"15" лютого 2016 р. Справа № 911/473/16

Суддя Кошик А. Ю., розглянувши матеріали

за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, с.Потоки, Таращанського р-ну, Київської області

до Лісовицької сільської ради, с.Лісовичі, Таращанського р-ну, Київської області

про визнання недійсним рішення Лісовицької сільської ради 06 сесії VII скликання №32-06- VII, про витребування витягу з книги обліку виданих свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП, про зобовязання усунути перешкоди щодо оформлення, володіння, користування і розпорядження майном.

встановив:

Подана позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України.

Згідно п. 3 частини 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п. 2.11 ч. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» якщо в позовній заяві обєднано дві або більше вимог немайнового характеру, повязаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Як вбачається з позову, позивач ставить у позовній заяві три вимоги немайнового характеру: про визнання недійсним рішення Лісовицької сільської ради 06 сесії VII скликання №32-06- VII, про витребування витягу з книги обліку виданих свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП, про зобовязання усунути перешкоди щодо оформлення, володіння, користування і розпорядження майном.

Позивачем оплачено судовий збір у сумі 1378 грн. згідно квитанції №11 від 04.02.2016 року.

У випадку, якщо в позовній заяві обєднано дві або більше вимог немайнового характеру, повязаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог. (Аналогічна правова позиція викладена в п. 2.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивачем не подано доказів, що підтверджують сплату судового збору за другу та третю позовну вимогу немайнового характеру у встановленому законом порядку та розмірі.

Відповідно до п. 4 частини 1 статті 63 ГПК України позовна заява не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до позовної заяви не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до ч.1 ст. 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового звязку» від 05.03.09 р. №270 розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового звязку є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Позивачем не дотримано вказаних вимог. Як доказ відправлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами позивачем до позовної заяви додано тільки перший аркуш позовної заяви зі штампом з якого неможливо встановити ким саме отримано позовну заяву, оскільки на штампі відсутні реквізити відповідача (власне назва), ПІБ та посадове становище особи, що отримала позовну заяву та підпис такої особи. Також, суд позбавлений можливості встановити чи направлялись відповідачу копії доданих до позову документів.

Таким чином, перший аркуш позовної заяви не може бути належним доказом надсилання відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів. Позивачем порушено вимоги ст. 56 ГПК України, оскільки доказів наявності таких документів у відповідача суду не надано, що є підставою для повернення позовної заяви в порядку п. 6 ст. 63 ГПК України. .

Відповідно до п. 6 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно п.3 ч.1 ст. 63 ГПК України позовна заява повинна містити обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, а також обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

В порушення зазначеної норми позивачем не обґрунтовано другу та третю вимоги прохальної частини позову, зокрема, які перешкоди і яким чином необхідно усунути.

За таких обставин, позовна заява з вказаних підстав підлягає поверненню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись п. 3, 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

Суддя А.Ю. Кошик