РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2016Справа №910/31672/15

За первісним позовом Приватного акціонерного товариства "Київстар"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівництво.

Розвиток комунікацій"

про стягнення 578 879,57 грн.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівництво.

Розвиток комунікацій"

до Приватного акціонерного товариства "Київстар"

про тлумачення підпункту 7.2.1. пункту 7.2. договору

Суддя Турчин С.О.

Представники учасників процесу:

від ПрАТ "Київстар": Алдошина Н.О. (дов);

від ТОВ "Будівництво.Розвиток комунікацій": Даниленко С.П. (директор), Малиш В.В. (дов.), Прохода Ю.В. (дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Київстар" (позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівництво. Розвиток комунікацій" (відповідач) про стягнення неустойки в розмірі 578879,57 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ПрАТ "Київстар" посилається на порушення ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" умов договору купівлі-продажу № 24669 від 15.02.2012 та додаткової угоди №124232.1 від 18.11.2014 щодо строків передачі виконавчої документації за замовленням № 43177 від 14.02.2014, у зв'язку із чим, позивачем на підставі пп. 7.2.1. п. 7.2. договору (у редакції додаткової угоди №24669-02 від 05.06.2013) нарахована неустойка у розмірі 578879,57 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2015 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 910/31672/15, розгляд справи призначено на 12.01.2016.

30.12.2015 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли документи по справі та відзив на позов.

У відзиві на позов, ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" заперечує проти позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на відсутність вини відповідача в порушенні строків передачі документації за замовленням № 43177 від 14.02.2014. Заперечення ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" обґрунтовані ненаданням позивачем достовірних даних щодо вірної адреси місцезнаходження базової станції КІЕ 1730, яка була зазначена позивачем у замовленні №43177 від 14.02.2014 та у зв'язку із цим, виготовленням нової проектної документації із вірною адресою місцезнаходження базової станції КІЕ 1730.

05.01.2016 через відділ діловодства суду ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" подано зустрічний позов про надання тлумачення підпункту 7.2.1. пункту 7.2. договору купівлі-продажу № 24699 від 15.02.2012, укладеного між Приватним акціонерним товариством "Київстар" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівництво. Розвиток комунікацій", щодо відсутності підстав (обставин) нараховувати неустойку на адресу ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій", оскільки відсутні Волокна, передачу яких прострочено, як передбачено підпунктом 7.2.1. пункту 7.2. договору купівлі-продажу №24699 від 15.02.2012 (з урахуванням змін внесеними додатковою угодою № 24669-02 від 05.06.2013).

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що підпунктом 7.2.1. пункту 7.2. договору купівлі-продажу №24699 від 15.02.2012 (у редакції додаткової угоди № 24669-02 від 05.06.2013) сторонами було визначено, що базою нарахування пені (умовою нарахування пені) за прострочені зобов'язання за договором є вартість не переданих в строк волокон. Передача волокон була здійснена ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" у строки визначені договором, а тому відсутні підстави (обставини) нараховувати неустойку, оскільки, відсутні волокна, передачу яких прострочено. Заявлення ПрАТ "Київстар" первісного позову про стягнення неустойки у розмірі 578879,57 грн., за твердженням позивача за зустрічним позовом, свідчить про недосягнення сторонами згоди щодо встановлення та розміру штрафних санкцій за договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2016 прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівництво. Розвиток комунікацій" до Приватного акціонерного товариства "Київстар" про тлумачення змісту договору для спільного розгляду з первісним позовом.

В судовому засіданні 12.01.2016 оголошено перерву до 28.01.2016.

19.01.2016 через відділ діловодства суду від ПрАТ "Київстар" надійшло клопотання про здійснення технічної фіксації судового засідання.

Враховуючи те, що від ПрАТ "Київстар" надійшло клопотання про здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису, при розгляді справи № 910/31672/15 у відповідності до п. 7 ст. 81-1 ГПК України, здійснюється фіксування судового процесу.

26.01.2016 через відділ діловодства суду від ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" надійшли документи в підтвердження виправлення в проектній документації адреси місцезнаходження базової станції КІЕ 1730.

27.01.2016 через відділ діловодства суду від ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" надійшли додаткові пояснення щодо переоформлення проектної документації та її узгодження з ПАТ "Укртелеком", документи, що наведені у поданих поясненнях та пояснення щодо виправлення адреси місцезнаходження базової станції КІЕ 1730 у виконавчій документації.

27.01.2016 через відділ діловодства суду від ПрАТ "Київстар" надійшли письмові пояснення щодо адреси базової станції в проектній документації, згідно із якими ПрАТ "Київстар" вказує, що зазначення в замовленні № 43177 до договору адреси КІЕ 1730 (базової станції): вул. Павлівська, 29, м. Київ було обумовлене місцезнаходженням обладнання базової станції ПрАТ "Київстар" КІЕ 1730 мережі стільникового мобільного зв'язку та антенно-фідерних пристроїв зазначеної станції, відповідно до договору суборенди майна № КІЕ 1730 від 01.08.2013 та договору на надання послуг з утримання обладнання №КІЕ 1730 від 01.11.2014, укладених між ПрАТ "Київстар" та ПАТ "Укргеолбудм".

Також, ПрАТ "Київстар" подано відзив на зустрічний позов, в якому ПрАТ "Київстар" просить суд відмовити у задоволенні зустрічного позову. Обґрунтовуючи заперечення на зустрічний позов ПрАТ "Київстар" стверджує, що подання ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" позову фактично спрямоване на вирішення судом питання про встановлення факту правомірності нарахування неустойки за договором, а положення підпункту 7.2.1. пункту 7.2. договору купівлі-продажу №24699 від 15.02.2012 не породжує невизначеності і незрозумілості буквального значення слів, понять і термінів тексту вказаного підпункту.

10.02.2016 через відділ діловодства суду від ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що неустойка за договором визначена у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, а саме, до загальної суми вартості волокон, передачу яких прострочено, а не до загальної вартості непереданої документації, а оскільки, волокна передано вчасно, то відсутня база нарахування штрафних санкцій (неустойки). Також, ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" вказує, що грошовим зобов'язанням є зобов'язання, яке виражене грошових одиницях України, а відтак, нарахування неустойки можливе виключно у відношенні до грошового зобов'язання, тобто до вартості волокон, передачу яких прострочено.

10.02.2016 через відділ діловодства суду від ПрАТ "Київстар" надішли письмові пояснення щодо позовних вимог.

Представник ПрАТ "Київстар" в судовому засіданні 11.02.2016 позовні вимоги за первісним позовом підтримав, заперечив проти зустрічного позову.

Представники ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" заперечили вимоги за первісним позовом та просили суд задовольнити зустрічний позов.

Враховуючи вищенаведене та те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, в судовому засіданні 11.02.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15.02.2012 між Приватним акціонерним товариством "Київстар" (покупець, позивач за первісним позовом) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Будремкомплекс" (постачальник) було укладено договір купівлі-продажу № 24669, відповідно до предмету якого, ТОВ "Науково-виробнича компанія "Будремкомплекс" відповідно до укладених замовлень зобов'язалось передати за плату ПрАТ "Київстар" волокна, що міститимуться у ВОЛЗ, які будуть побудовані ТОВ "Науково-виробнича компанія "Будремкомплекс" у строки, вказані у відповідних замовленнях.

Договором № 24669 від 15.02.2012 визначено, що волокно - це оптичне волокно, що міститься у ВОК та оконечене ODF. ODF продається покупцю у складі волокон;

волоконно-оптична лінія зв'язку (ВОЛЗ) - лінійно-кабельна споруда, яка складається з ВОК, з'єднувальних муфт, оптичного кросу, пристроїв захисту від небезпечних впливів, контрольно-вимірювальних пунктів (КВП), систем маркування та попередження, будівельних конструкцій траси прокладання; під документацією розуміється виконавча документація на побудовану ВОЛЗ, що складається з:

1) титульного аркуша виконавчої документації;

2) паспорта траси ВОЛЗ (у складі: титульного аркушу, робочої документації проекту, скоригованої відповідно до виконаних у натурі робіт у процесі будівництва, з обов'язковою прив'язкою розміщення муфт і КВП, ситуаційного плану траси (схематичне зображення проходження ВОК на мапі з мірилом 1:100000), картограми прокладання ВОК по населеним пунктам в каналізації, схеми прокладання ВОК у приміщеннях, довідки про відсутність претензій до продавця від землевласників/землекористувачів земельних ділянок, по яких прокладено кабель (при заміській прокладці кабелю) та акти приймання робіт по прокладці ВОК в кабельній каналізації, затверджені власниками земельних ділянок, по яких прокладено ВОК, документальні підтвердження погодження (дозволу) безстрокового прокладання ВОК із землевласниками та землекористувачами земельних ділянок, по яких прокладено ВОК та власниками інших комунікацій);

3) паспорта на змонтовані регенераційні ділянки (у складі: титульного аркуша, протоколів оптичних вимірювань, виконаних оптичними тестерами від ODF до ODF, рефлекторами регенераційної ділянки, протоколів електричних вимірювань ізоляції оболонки кабелю між КВП та на регенераційній ділянці, ситуаційних схем розварювання оптичних волокон на оптичних кросах, актів на додаткові муфти з обґрунтуванням причин, які зумовили їх монтаж);

4) монтажної документації на змонтовані з'єднувальні муфти та розгалужувальні муфти ( у складі: титульного аркуша; ситуаційних схем розварювання оптичних волокон в розгалужувальних муфтах, паспортів на змонтовані муфти, скелетної схеми розміщення муфт);

5) робочої документації на ВОК (у складі: титульного списку, заводських паспортів на будівельні довжини ВОК, протоколів вхідного контролю параметрів ВОК, актів на приховані роботи, що підписуються сторонами, укладальної відомості будівельних довжин ВОК, протоколів вимірювань опору ізоляції ВОК як до, так і після прокладання кабелю).

Відповідно до п. 1.5. договору № 24669 від 15.02.2012, передача волокон у власність покупця посвідчується актом приймання-передачі волокон, що підписується сторонами, право власності на волокна переходить від ТОВ "Науково-виробнича компанія "Будремкомплекс" до покупця у момент підписання Акту.

Згідно із п. 2.7. договору № 24669 від 15.02.2012, продавець зобов'язаний після закінчення роботи робочої комісії передати волокна покупцю за Актом.

Відповідно до пункту 2.9 договору № 24669 від 15.02.2012, продавець зобов'язаний після передачі покупцю (ПрАТ "Київстар") волокон підготувати та передати останньому за актом приймання-передачі оригінали документації у строк, передбачений відповідним замовленням.

30.11.2013 між ПрАТ "Київстар" та ТОВ "Науково-виробнича компанія "Будремкомплекс" було укладено додаткову угоду № 24669-01, якою продовжено строк дії договору до 31.12.2013 року, а в частині відповідальності, гарантійних та фінансових зобов'язань - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Крім того, сторони дійшли згоди, що якщо на момент закінчення строку дії договору залишається невиконаним будь-яке замовлення, договір продовжує свою дію до моменту виконання сторонами своїх зобов'язань за цим замовленням.

05.06.2013 року між ПрАТ "Київстар" та ТОВ "Науково-виробнича компанія "Будремкомплекс" було укладено додаткову угоду № 24669-02, відповідно до якої внесено зміни в договір, зокрема підпунктом 7.2.1. пункту 7.2. договору було встановлено, що у разі прострочення продавцем строку передачі волокон та/або документації покупцю, продавець на вимогу покупця зобов'язаний сплатити неустойку у розмірі 0,2 % від загальної вартості волокон, передачу яких прострочено, за кожний день прострочення. У разі порушення продавцем вищезазначеного строку більше, ніж на 30 календарних днів, починаючи з 31 дня затримки, розмір неустойки становитиме 0,6%. У разі прострочення передачі волокон більше ніж на 90 днів, покупець має право відмовитися від придбання ще не переданих волокон (усіх або лише тих, щодо яких допущено прострочення), повідомивши про це продавця, та, окрім сплати неустойки за прострочення передачі волокон, вимагати сплати продавцем штрафу у розмірі 10% від вартості волокон, від придбання яких відмовився покупець.

01.11.2013 між Приватним акціонерним товариством "Київстар" (покупець, позивач за первісним позовом), Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Будремкомплекс" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівництво. Розвиток комунікацій" (новий постачальник, відповідач за первісним позовом) було укладено Угоду про заміну сторони 36547 в договорі №24669 від 15.02.2012, відповідно до умов якої постачальник передає, а новий постачальник приймає усі права та обов'язки за договором, в тому числі за всіма додатками і замовленнями до договору та стає стороною зазначеного договору замість постачальника.

14.02.2014 між ПрАТ "Київстар" та ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" було укладено та підписано замовлення №43177 до договору, згідно із яким, сторони узгодили перелік, ціну, технічні характеристики, строк передачі та інші умови, що стосуються волокон: VLS КІЕ 765.

Згідно із замовленням №43177 від 14.02.2014 сторонами погоджено, що ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" зобов'язане передати ПрАТ "Київстар" ВОЛЗ на ділянці м. Київ, РМ (КІЕ 1835 вул. Чорновола, 41, демонт), КІЕ 1730 (вул. Павлівська, 29), КІЕ 2144 (вул. Чорновола, 25, житловий будинок); КІЕ 3572 (вул. Чорновола, 12, існуюча ДАС), КІЕ 1767 (вул. Артема,77, інститут "Укргазпроект"), КІЕ 767 (вул. Пимоненка, 8, станція переливання крові); КІЕ 1004 (вул. Пимоненка, 13, АТВТ "Славутич" ТОВ "Форум - Менеджмент груп").

Відповідно до замовлення №43177, строк передачі волокон у власність покупця (ПрАТ "Київстар") - 14.11.2014, строк передачі документації - 15.12.2014; загальна вартість волокон з урахуванням ПДВ за замовленням становить 347 300,00 грн.

18.11.2014 між ПрАТ "Київстар" та ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" укладено додаткову угоду № 124232.1 до замовлення № 43177 від 14.02.2014, відповідно до якої внесено зміни до замовлення № 43177 від 14.02.2014 щодо строків передачі волокон VLS КІЕ 765 та документації та визначено, строк передачі волокон у власність покупця (ПрАТ "Київстар") - 19.12.2014, строк передачі документації - 19.12.2014.

25.12.2014 року між ПрАТ "Київстар" та ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" укладено додаткову угоду № 124232.2 до замовлення № 43177 від 14.02.2014, якою змінено загальну вартість волокон VLS КІЕ 765 та визначено, що загальна вартість волокон складає 595 555,11 грн.

На виконання договору № 24669 від 15.02.2012 та замовлення № 43177 від 14.02.2014, ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" передано, а ПрАТ "Київстар" прийнято волокна VLS КІЕ 765 згідно із вказаним замовленням, що підтверджується Актом приймання-передачі волокон від 19.12.2014 до Замовлення № 43177 від 14.02.2014 року до договору №24669 від 15.02.2012.

02.07.2015 ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" передано, а ПрАТ "Київстар" прийнято документацію згідно замовлення № 43177 від 14.02.2014 до договору № 24669 від 15.02.2012, що підтверджується актом приймання-передачі документації від 02.07.2015.

Оскільки, ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" передало ПрАТ "Київстар" документацію за замовленням № 43177 від 14.02.2014 тільки 02.07.2015, а не 19.12.2014, як це було погоджено сторонами, ПрАТ "Київстар" посилається на порушення ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" договірних зобов'язань в частині порушення строків передачі документації, у зв'язку із чим, позивач за первісним позовом на підставі підпункту 7.2.1. пункту 7.2. договору (у редакції додаткової угоди № 24669-02 від 05.06.2013) нарахував неустойку у розмірі 578879,57 грн.

Заявляючи зустрічний позов про надання тлумачення підпункту 7.2.1. пункту 7.2. договору купівлі-продажу № 24699 від 15.02.2012, (з урахуванням змін внесеними додатковою угодою № 24669-02 від 05.06.2013), ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" вказує, що підпунктом 7.2.1. пункту 7.2. договору сторонами було визначено, що базою нарахування пені (умовою нарахування пені) за прострочені зобов'язання за договором є вартість не переданих в строк волокон. Передача волокон була здійснена ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" у строки визначені договором, а тому відсутні підстави (обставини) нараховувати неустойку, оскільки, відсутні волокна, передачу яких прострочено.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні первісних позовних вимог та відмову у задоволенні зустрічних, виходячи з наступного.

По первісному позову:

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом, між сторонами виникли правові відносини за договором №24699 від 15.02.2012, який за своєю правовою природою є змішаним договором з елементами договору підряду та договору купівлі-продажу.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судом, ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" згідно із умовами договору № 24669 від 15.02.2012 та у відповідності до замовлення № 43177 від 14.02.2014 зобов'язався передати ПрАТ "Київстар" волокон: VLS КІЕ 765 з наступними характеристиками ВОЛЗ на ділянці м. Київ, РМ (КІЕ 1835 вул. Чорновола, 41, демонт), КІЕ 1730 (вул. Павлівська, 29), КІЕ 2144 (вул. Чорновола, 25, житловий будинок); КІЕ 3572 (вул. Чорновола, 12, існуюча ДАС), КІЕ 1767 (вул. Артема,77, інститут "Укргазпроект"), КІЕ 767 (вул. Пимоненка, 8, станція переливання крові); КІЕ 1004 (вул. Пимоненка, 13, АТВТ "Славутич" ТОВ "Форум - Менеджмент груп").

Сторонами встановлено, що строк передачі волокон та документації за замовленням №43177 - 19.12.2014 (у редакції додаткової угоди № 124232.1 від 18.11.2014), вартість волокон складає 595 555,11 грн. (у редакції додаткової угоди № 124232.2 від 25.12.2014).

19.12.2014 Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівництво. Розвиток комунікацій" на виконання договору № 24669 від 15.02.2012 та замовлення № 43177 від 14.02.2014, передано, а Приватним акціонерним товариством "Київстар" прийнято волокна VLS КІЕ 765 згідно із вказаним замовленням, що підтверджується Актом приймання-передачі волокон від 19.12.2014.

02.07.2015 ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" передано, а ПрАТ "Київстар" прийнято документацію згідно замовлення № 43177 від 14.02.2014 до договору № 24669 від 15.02.2012, що підтверджується актом приймання-передачі документації від 02.07.2015.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

У зв'язку із тим, що ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" порушено зобов'язання щодо строків передання документації за замовленням № 43177 від 14.02.2014, ПрАТ "Київстар", на підставі підпункту 7.2.1. пункту 7.2. договору (у редакції додаткової угоди № 24669-02 від 05.06.2013), нарахувано неустойку у розмірі 578879,57 грн.

Нарахування неустойки здійснене позивачем за первісним позовом на суму 595555,11 грн. (загальна вартість волокон за замовленням № 43177 від 14.02.2014) за період з 20.12.2014 по 18.01.2015 (розмір неустойки 0,2 %) та за період з 20.01.2015 по 20.06.2015 (розмір неустойки 0,6%).

У відповідності до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

З наведеною нормою кореспондується і ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, згідно із якою, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Порушенням зобов'язання, в розумінні ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

За приписами ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 216 та частиною 2 статті 217 Господарського кодексу України, передбачено, що господарсько-правова відповідальність застосовується до учасників господарських відносин за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому цим Кодексом, іншими законами та договором, у вигляді відшкодування збитків, штрафних санкцій та оперативно-господарських санкцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

В статті 546 Цивільного кодексу України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 6 та ст. 627 ЦК України, сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони у підпункті 7.2.1. пункту 7.2. договору (в редакції додаткової угоди № 24669-02 від 05.06.2013) погодили, що у разі прострочення продавцем строку передачі волокон та/або документації покупцю, продавець на вимогу покупця зобов'язаний сплатити неустойку у розмірі 0,2 % від загальної вартості волокон, передачу яких прострочено, за кожний день прострочення. У разі порушення продавцем вищезазначеного строку більше, ніж на 30 календарних днів, починаючи з 31 дня затримки, розмір неустойки становитиме 0,6%. У разі прострочення передачі волокон більше ніж на 90 днів, покупець має право відмовитися від придбання ще не переданих волокон (усіх або лише тих, щодо яких допущено прострочення), повідомивши про це продавця, та, окрім сплати неустойки за прострочення передачі волокон, вимагати сплати продавцем штрафу у розмірі 10% від вартості волокон, від придбання яких відмовився покупець.

На підставі вищенаведеного пункту, позивачем за первісним позовом заявлено про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов'язання щодо передання документації за замовленням № 43177 від 14.02.2014 у строк визначений сторонами.

Як зазначено судом вище, в силу приписів ч. 4 ст. 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором:

- у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання;

- у певній, визначеній грошовій сумі;

- у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання;

- у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Проаналізувавши положення підпункту 7.2.1. пункту 7.2. договору судом встановлено, що сторони, у відповідності до положень ч. 4 ст. 231 ГК України, передбачили, що нарахування неустойки здійснюється у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, а саме: "від загальної вартості волокон, передачу яких прострочено".

Разом з тим, як було встановлено судом вище та підтверджено сторонами, волокна, визначені у замовленні № 43177 від 14.02.2014 були передані ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" позивачу за первісним позовом у погоджений сторонами строк, тобто, 19.12.2014 року.

Зазначене свідчить про відсутність порушення ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної передачі волокон, а відтак, відсутність факту прострочення строку передачі волокон.

Оскільки, нарахування неустойки здійснюється виключно у відсотковому відношенні до загальної вартості волокон, щодо передачі яких було допущено прострочення, а матеріалами справи підтверджено відсутність прострочення ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" зобов'язання в частині своєчасної передачі волокон та волокна передані в строки, визначені договором, то, у ПрАТ "Київстар" відсутні підстави здійснювати нарахування неустойки.

Сторонами у договорі не було визначено будь-якого відсоткового відношення неустойки до загальної вартості непереданої документації, або ототожнення загальної вартості волокон до загальної вартості документації.

При цьому, зі змісту підпункту 7.2.1. пункту 7.2. договору вбачається, що нарахування неустойки за прострочення строку передачі документації можливе тільки у разі прострочення строку передачі волокон, оскільки, нарахування неустойки здійснюється виключно у відсотковому відношенні до вартості волокон, передачу яких прострочено та за ту кількість, на яку здійснено прострочення волокон.

Враховуючи вищенаведене, оскільки, відповідачем за первісним позовом належним чином виконані зобов'язання в частині своєчасної передачі позивачу за первісним позовом волокон, прострочення даного зобов'язання відсутнє, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених ПрАТ "Київстар" вимог про стягнення неустойки в розмірі 578879,57 грн.

В матеріалах справи, також, наявні докази здійснення ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" дій щодо виправлення адреси місцезнаходження базової станції КІЕ 1730 у виконавчій документації та переоформлення проектної документації, що передавалась на виконання замовлення № 43177 від 14.02.2014 (подані до суду 26.01.2016 та 27.01.2016) та листи ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" (від 31.10.2014 №23/10/2014/31, від 14.01.2015 №14/01/15/01, від 25.02.2015 №25.02.2015) про перенесення строків здачі проектної документації. Наведені документи та підписаний між сторонами акт приймання-передачі документації від 02.07.2015, в якому була зазначена виправлена адреса базової станції КІЕ 1730 (вул. Павлівська, 29 а) свідчать про обізнаність ПрАТ "Київстар" про необхідність переоформлення проектної документації, та як наслідок перенесення строків здачі такої документації.

Разом з тим, суд зазначає, що встановлення факту наявності чи відсутності вини ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" в простроченні строків здачі проектної документації жодним чином не впливає на встановлені судом обставини щодо своєчасної передачі ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" волокон та, як наслідок, відсутності підстав у ПрАТ "Київстар" для нарахування неустойки, з огляду на положення підпункту 7.2.1. пункту 7.2. договору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд відмовляє у задоволенні первісного позову Приватного акціонерного товариства "Київстар" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівництво. Розвиток комунікацій" про стягнення неустойки в розмірі 578879,57 грн.

У зв'язку з відмовою в задоволенні первісного позову судовий збір, відповідно до ст. ст. 49 ГПК України, покладається на позивача за первісним позовом (ПрАТ "Київстар").

По зустрічному позову:

У зустрічному позові, ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" просить суд надати тлумачення підпункту 7.2.1. пункту 7.2. договору купівлі-продажу № 24699 від 15.02.2012, укладеного між Приватним акціонерним товариством "Київстар" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівництво. Розвиток комунікацій", щодо відсутності підстав (обставин) нараховувати неустойку на адресу ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій", оскільки відсутні волокна, передачу яких прострочено, як передбачено підпунктом 7.2.1. пункту 7.2. договору купівлі-продажу №24699 від 15.02.2012 (з урахуванням змін внесеними додатковою угодою № 24669-02 від 05.06.2013).

Згідно з ст. 637 Цивільного кодексу України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Цивільний кодекс України, зокрема ст. 213 ЦК України, надає право тлумачити зміст правочину його сторонам, що фактично є встановленням його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень.

Наведеними нормами встановлений такий спосіб захисту прав, як тлумачення судом умов договору, у разі коли сторони по різному розуміють його зміст, для забезпечення належного виконання сторонами своїх зобов'язань за таким договором.

Відповідно до ст. 213 Цивільного кодексу України, зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами).

На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

З наведеної норми вбачається, що чинне законодавство України встановлює способи захисту особою своїх прав та інтересів, одним з яких є тлумачення судом змісту правочину. Даний спосіб захисту передбачає, що коли стороні не зрозумілий зміст правочину чи окремих його умов або коли сторони по різному розуміють зміст правочину чи окремі його умови, сторона чи обидві сторони мають право звернутись до суду, який може постановити рішення про тлумачення змісту правочину, а саме роз'яснити сторонам зміст правочину чи окремих його умов, використовуючи значення слів і понять, значення термінів, порівняння відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, з'ясуванням мети правочину, змісту попередніх переговорів, усталеної практики відносин між сторонами тощо.

Тлумаченням змісту правочину або окремих його умов є з'ясування, встановлення судом дійсної волі однієї сторони або обох сторін під час укладання правочину, яка виражена в певних пунктах, розділах правочину, та роз'яснення судом цієї волі сторонам.

Метою тлумачення правочину є з'ясування того, що в ньому дійсно виражено, а не того, що малося на увазі.

Однак, з огляду на обставини, на які позивач за зустрічним позовом посилається в обґрунтування своїх позовних вимог, суд дійшов висновку, що позивач заявляючи зустрічний позов, намагається не з'ясувати для себе дійсну волю сторін при укладенні даного договору купівлі-продажу №24699 від 15.02.2012, зокрема підпункту 7.2.1. пункту 7.2. договору (у редакції додаткової угоди № 24669-02 від 05.06.2013) та його дійсний зміст, а фактично намагається змінити умови договору та викласти у пункті обставини, які можуть бути встановлені під час дослідження спору щодо наявності підстав для нарахування неустойки за порушення зобов'язання з своєчасної передачі волокон чи документації.

З огляду на наведене, заявлені ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій" зустрічні вимоги про тлумачення підпункту 7.2.1. пункту 7.2. договору суперечать законодавчо визначеним правилам тлумачення змісту правочину.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівництво. Розвиток комунікацій" до Приватного акціонерного товариства "Київстар" про тлумачення підпункту 7.2.1. пункту 7.2. договору задоволенню не підлягають.

У зв'язку з відмовою в задоволенні зустрічного позову судовий збір відповідно до ст. ст. 49 ГПК України покладається на позивача за зустрічним позовом (ТОВ "Будівництво. Розвиток комунікацій").

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні первісного позову відмовити повністю.

В задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 16.02.2016.

Суддя С.О. Турчин