ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2016 р.Справа № 922/260/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Каюков Ю.В.

розглянувши справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Капітал-Інвест", м. Харків
до Товариство з обмеженою відповідальністю "ІРС-Кунт", м. Харків
про стягнення коштів у розмірі 65 000,00 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, за дов. № б/н від 09.07.2015 року

відповідача - ОСОБА_2, за дов. № б/н від 10.02.2016 року

за відсутності клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Капітал-Інвест", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ІРС-Кунт", про стягнення заборгованості у розмірі 65 000,00 грн., а також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати у розмірі 1 378,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору № КІ-66-МО поставки нафтопродуктів від 29 листопада 2014 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05 лютого 2016 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 922/260/16 і призначено її до слухання у судовому засіданні на 15 лютого 2016 року.

12 лютого 2016 року судом долучено до матеріалів справи документи, які надійшли через канцелярію суду від: позивача - супровідний лист (вх. № 4758 від 12 лютого 2016 року) з доданими Витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно позивача та відповідача; відповідача - відзив на позовну заяву (вх. № 4759 від 12 лютого 2016 року).

В призначене судове засідання 15 лютого 2016 року представники сторін з'явилися.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги визнає в повному обсязі, втім вказує на тяжке матеріальне становище та відсутність грошових коштів.

В судовому засіданні 15 лютого 2016 року учасники судового процесу не виявили наміру подавати додаткові докази чи пояснення по справі в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень, а матеріали справи свідчать про достатність наявних в ній доказів для встановлення в повному обсязі фактичних обставин справи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

29 листопада 2014 року між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) було укладено договір № КІ-66-МО поставки нафтопродуктів.

Відповідно до п. 1.1 договору, за цим договором продавець зобов'язаний передати у власність покупцю нафтопродукти (товар), а покупець зобов'язується своєчасно прийняти та оплатити його на умовах цього договору.

Покупець зобов'язаний: прийняти поставлений товар. В момент поставки товару поставити відмітки в товаро-супровідній документації про прийом товару та передати продавцю оригінал належним чином оформленої довіреності по типовій формі М-2. Своєчасно та в повному обсязі сплатити вартість поставленого товару, а також витрати на його транспортування (у випадку здійснення доставки товару покупцю). Протягом трьох календарних днів з моменту одержання товару підписати та передати продавцю підписані зі своєї сторони оригінали документів, переданих покупцеві для підписання (п.п. 2.2, 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4 договору).

Товар поставляється покупцю партіями, в кількості і по ціні, обумовленій сторонами та зазначеній у рахунках-фактурах (або видаткових накладних), на умовах EXW (нафтобаза продавця, надалі - пункт поставки), СРТ (пункт призначення покупця), FCA або ін. Порядок та умови поставки, а також строки та адреси поставки товару продавцем покупцю узгоджуються сторонами на умовах усної домовленості (по телефону), з подальшим відображенням у рахунках-фактурах на попередню оплату. Днем виконання продавцем обов'язку по поставці товару вважається дата, зазначена у видатковій накладній. Товар вважається поставленим продавцем по кількості і якості в момент підписання документа, зазначеного в п. 3.8 цього договору (п.п. 3.1, 3.2, 3.8, 3.11 договору).

Вартість товару зазначається з урахуванням ПДВ, наливу, без або з урахуванням транспортних витрат (в залежності від умов поставки, обумовлених сторонами). Вартість договору визначається шляхом складання вартості всього поставленого товару протягом терміну дії цього договору. Покупець, в разі згоди на постачання йому заявленого товару за ціною, вказаною постачальником в рахунках на передоплату, здійснюється в строк, вказаний в п. 4.3 даного договору, оплату товару попереднім платежем в повному обсязі. Рахунок постачальника на передоплату є підставою для перерахування попередньої оплати за товар. Перерахування грошових коштів згідно з рахунком на передоплату покупець зобов'язаний здійснити протягом 1-го банківського дня від дати виставлення рахунку (включаючи дату виставлення рахунку), якщо інший термін для оплати конкретного товару не погоджений сторонами. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок постачальника, який вказаний в рахунку. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок продавця (п.п. 4.1, 4.2, 4.3, 4.4. 4.5 договору).

Згідно п. 9.1 договору, договір вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і прославляння печатки з обох сторін і діє до 31 грудня 2015 року, а в частині виконання зобов'язань - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Цей термін автоматично продовжується на наступні періоди в 1 (один) рік кожен, якщо жодна із сторін не повідомить іншу сторону за 30 днів до закінчення кожного однорічного періоду дії цього договору про намірі припинити його дію.

Додатковою угодою від 03 вересня 2015 року до договору поставки нафтопродуктів № КІ-66-МО від 29 листопада 2014 року сторони погодили, що відповідно до укладеного сторонами договору поставки нафтопродуктів № КІ-66-МО від 29 листопада 2014 року продавець передав покупцю 31 березня 2015 року нафтопродукти (товар) на загальну суму 2 560 007,82 гривень, що підтверджується підписаними та скріпленими сторонами накладними № УТКП0000873 від 31 березня 2015 року та № УТКП0000874 від 31 березня 2015 року. Заборгованість покупця перед продавцем за поставлені по вищевказаному договору нафтопродукти (товар) на день підписання даної додаткової угоди складає 2 560 007,82 гривень. Сторони встановлюють даною додатковою угодою порядок погашення заборгованості покупця перед продавцем, яка утворилась в зв'язку з невиконанням обов'язків покупця перед продавцем за договором поставки нафтопродуктів № КІ-66-МО від 29 листопада 2014 року щодо повної та своєчасної оплати покупцем продавцю нафтопродуктів (товару) - покупець сплачує продавцю наявну заборгованість трьома окремими платежами: перший платіж в сумі 400 000,00 грн. в строк до 01 липня 2015 року; другий платіж в сумі 65 000,00 грн. в строк до 31 грудня 2015 року; третій платіж в сумі 2 095 007,82 грн. - до 01 лютого 2016 року.

Як зазначав позивач під час судового засідання 15 лютого 2016 року, за рішенням суду з відповідача на користь позивача було стягнуто 400 000,00 грн. (перший платіж, відповідно до додаткової угоди від 03 вересня 2015 року), даний факт не заперечував й представник відповідача. Втім у строк до 31 грудня 2015 року (строк, обумовлений додатковою угодою від 03 вересня 2015 року) відповідач грошові кошти у сумі 65 000,00 грн. не сплатив, що й стало підставою для позивача звернутися з даним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 694 ЦК України встановлює особливості продажу товару в кредит. Договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Абзац 1 ч. 1 ст.193 ГК України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вище викладене, беручи до уваги те, що відповідачем, в порушення умов договору № КІ-66-МО поставки нафтопродуктів від 29 листопада 2014 року (з урахуванням відстрочки, встановленої сторонами у додатковій угоді від 03 вересня 2015 року до договору поставки нафтопродуктів № КІ-66-МО від 29 листопада 2014 року), вартість отриманого товару не сплачено, даний факт підтвердив і представник відповідача під час судового засідання 15 лютого 2016 року та у відзиві на позовну заяву (вх. № 4759 від 12 лютого 2016 року), позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором № КІ-66-МО поставки нафтопродуктів від 29 листопада 2014 року у розмірі 65 000,00 грн. є обґрунтованими, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд, керуючись ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору у даній справі в розмірі 1 378,00 грн. покладає на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 6, 11, 509, 525, 627, 628, 694, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 4-2, 4-3, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 69, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІРС-КУНТ" (61057, м. Харків, вул. Сумська, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Капітал-Інвест" (61022, м. Харків, вул. Клочківська, буд. 67, ) 65 000,00 грн. заборгованості за договором № КІ-66-МО поставки нафтопродуктів від 29 листопада 2014 року та 1 378,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 19.02.2016 р.

Суддя ОСОБА_3

справа № 922/260/16