ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року Справа № 913/401/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Борденюк Є.М.

суддів Мамонтової О.М.

Круглікової К.С.

За участю представників сторін:

від позивача Старчик А.А. (дов. № 14-90 від 18.04.14р.)

від відповідача Рум'янцев О.С. (дов. від 31.12.15р.)

розглянувши касаційну скаргу ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Луганської області від 21.09.15р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 10.12.15р.

у справі № 913/401/15

за позовом ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до ПАТ по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз", м. Сєвєродонецьк

про стягнення 97282239, 75 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Луганської області від 21.09.15р. у справі № 913/401/15 (суддя Старкова Г.М.) у позові відмовлено повністю.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 10.12.15р. (головуючий Марченко О.А., судді Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.) вказане рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими судовими актами, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить рішення від 21.09.15р. та постанову від 10.12.15р. скасувати, позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування касаційної скарги заявник посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. ст. 213, 525, 526, 599, 625, 631, 651, 653, 654 ЦК України, ст. ст. 4, 4 5, 43 ГПК України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судами норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на слідуюче.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

04.01.13р. між ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Продавець) та ПАТ по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз", (Покупець) укладено договір № 13-202-ВТВ на купівлю-продаж природного газу, за умовами якого продавець зобов'язався передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, а покупець - прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Газ, що продається за договором, використовується покупцем виключно для виробничо-технологічних витрат та нормативних втрат покупця (п.1.2).

Відповідно п. 2.1, продавець передає покупцеві у період з 01.01.13р. по 31.12.13р. газ обсягом до 102126, 011 тис. куб. м, по визначених місяцях кварталів.

Приймання - передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.3).

Згідно п. 6.1, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки, з урахуванням п.6.2 договору. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20-го числа, наступного за місяцем поставки газу на підставі акту приймання-передачі.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.01.13р. і діє в частині реалізації газу до 31.12.13р., а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення (п.11).

У виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв у січні -грудні 2013 року, січні - листопаді 2014 року природний газ на загальну суму 388824004, 26 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями актів приймання-передачі природного газу (а.с. 41-63, т.1).

Додатковою угодою № 11 від 22.12.14р. внесено зміни до договору від 04.01.13р. шляхом викладення окремих пунктів в наступній редакції: 1) за договором № 13-202-ВТВ продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013-2015 роках природний газ, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах договору (п.1.1); 2) продавець передає покупцеві у період з 01.01.13р. по 31.12.15р. газ в обсязі до 134691, 619 тис. куб. м, у т.ч.: у 2013р. - 51098, 637 (тис.куб.м); у 2014р. - до 42271, 096 (тис. куб. м); у 2015р. - до 41321, 886 (тис.куб. м) (п.2.1); 3) оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п. 6.2. договору. Остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ здійснюється покупцем після отримання повних розрахунків за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими продавцю у попередньому місяці відповідно до договорів на розподіл природного газу, укладеними між продавцем та покупцем. У разі, якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки природного газу за цим договором продавець повністю розрахувався за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими продавцю в попередньому місяці, остаточний розрахунок за використаний природний газ здійснюється покупцем на підставі акту приймання-передачі до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу. У будь-якому випадку остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за договором здійснюється покупцем не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії договору в частині поставки газу (п. 6.1); 4) договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.01.13р., і діє в частині реалізації газу до 31.12.15р., а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення (п.11).

02.07.15р. ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося з позовом до ПАТ по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" про стягнення 57441074, 61 грн. основного боргу за газ, отриманий протягом січня-грудня 2013р., січня-листопада 2014р., 19608427, 63 грн. пені, 2896084, 33 грн. 3 % річних, нарахованих у період з 20.02.13р. по 28.04.15р. та 17336653, 18 грн. інфляційних втрат, нарахованих з квітня 2013р. по березень 2015р.

Рішенням господарського суду Луганської області від 21.09.15р. у справі № 913/401/15, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 10.12.15р., у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю заявлених вимог.

Пунктом першим статті 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Частиною першою ст. 631 ЦК України передбачено, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно ч.1 і 3 ст. 653 ЦК України, у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Відповідно до ч. 2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Як встановлено судами, 04.01.13р. між сторонами укладено договір № 13-202-ВТВ купівлі-продажу природного газу, на виконання умов якого позивач передав, а відповідач прийняв у січні -грудні 2013 року, січні - листопаді 2014 року природний газ на загальну суму 388824004, 26 грн.; додатковою угодою № 11 від 22.12.14р. до вказаного договору сторони змінили порядок розрахунків (п.6.1) та строк дії договору (п.11), зокрема погодили, що остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за договором здійснюється покупцем не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії договору в частині поставки газу; договір поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 1 січня 2013 року, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року.

За таких обставин, суди дійшли правильного висновку, що строк виконання зобов'язання не настав, оскільки датою остаточного розрахунку за використаний природний газ є 20.01.16р., а тому обґрунтовано відмовили у позові про стягнення суми основного боргу та похідних вимог, заявлених у зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання.

Доводи заявника касаційної скарги вірних висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, а тому касаційною інстанцією відхиляються.

Враховуючи викладене, колегія вважає, що оскаржені рішення і постанова прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 21.09.15р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 10.12.15р. у справі № 913/401/15 залишити без змін.

Головуючий суддя Є. М. Борденюк

Судді: О.М. Мамонтова

К.С. Круглікова