УХВАЛА

18.02.2016Справа № 910/15183/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СП «Стан-Комплект»

до Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство

«Чорноморнафтогаз»

про стягнення 506 971,41 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача не з'явився

від відповідача Мицик М.В. - по дов. № 3 від 05.01.2015

Варданян А.А. - по дов. № 03 від 05.01.2015

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/15183/15 від 07.07.2015 повністю задоволені позовні вимоги та стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СП «Стан-Комплект» 281 642,40 грн. основного боргу, 203 499,79 грн. збитків від зміни індексу інфляції, 21 829,22 грн. - 3% річних, 10 139,44 грн. витрат по сплаті судового збору, відстрочивши виконання рішення Господарського суду міста Києва № 910/15183/15 від 07.07.2015 до 01.01.2016.

21.07.2015 на виконання рішення Господарського суду міста Києва № 910/15183/15 від 07.07.2015 видано відповідний наказ.

02.02.2016 відповідач звернувся до господарського суду із заявою про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва № 910/15183/15 від 07.07.2015 строком до 10.01.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/15183/15 від 04.02.2016 розгляд заяви призначено на 11.02.2016.

Сторонами в судовому засіданні 04.02.2016 було заявлено усне клопотання про оголошення в засіданні суду перерви.

В судовому засіданні 11.02.2016 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 18.02.2016.

Відповідач в судовому засіданні 18.02.2016 подану заяву про відстрочку виконання рішення суду підтримав повністю.

Позивач в судове засідання 18.02.2016 не з'явився.

Позивач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, з огляду на наступне

Згідно абз. 2 п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

Протокол судового засідання від 11.02.2016 свідчить про те, що представник позивача Ващенко М.С. згідно довіреності № 1юр від 14.01.2016 був присутній в цьому засіданні та повідомлений про те, що наступне судове засідання відбудеться 18.02.2016.

Більше того в матеріалах справи наявна розписка від 11.02.2016 представника позивача Ващенко М.С. про те, що останньому повідомлено судом про дату та місце проведення наступного засідання у справі № 910/15183/15.

Розглянувши подану заяву відповідача, суд відзначає наступне

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Вказаними нормами визначено процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних з проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв'язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 43 вказаного Кодексу, і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Згідно з п. 7.1.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Як вбачається з п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі, тобто тягар доказування покладається саме на особу, яка подала заяву про розстрочку виконання рішення. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до статей 32, 33 Господарського процесуального кодексу України.

Так, за змістом статті 32 Господарського процесуального кодексу України, наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів - фактичних даних.

Заявником підтверджено, що в зв'язку з тимчасовою окупацією Російською Федерацією території Автономної Республіки Крим всі активи, установчі документи та печатка ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» були втрачені. При цьому, ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» також не має доступу ані до реєстру укладених підприємством договорів, ані до оригіналів документів, що відображають фінансово-розрахункові та інші господарські операції, зокрема і тих, на які посилається позивач.

Оскільки, статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», що визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України та відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається, зокрема сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Отже, неможливість ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» розпоряджатися належним йому нерухомим майном, внаслідок зазначених подій, відноситься до обставин, що в розумінні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України ускладнюють виконання рішення.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України від 03.06.2015 ВП № 47687434 було накладено арешт на кошти, що знаходяться на рахунках відповідача у межах суми 28 847 748,95 грн.

Слід зазначити, що відповідач є стратегічним об'єктом, заснованим на державній власності, грошові кошти та рухоме майно якого арештовані, а нерухоме майно знаходиться на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, що є обставинами, які ускладнюють виконання рішення у даній справі.

Відповідачем отримано сертифікат Торгово-промислової палати України № 2018 від 03.12.2014 про форс-мажорні обставини, якою засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 27.02.2014 для ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз», які на момент видачі сертифікату тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо.

Відповідачем зазначено, що наразі здійснюється проведення заходів з приводу відновлення діяльності ДАТ «Чорноморнафтогаз» на Стрілковому газовому родовищі (доступ до якого було відновлено у грудні 2014 року).

Зазначене підтверджується протоколом спільної наради з питань стану та перспектив забезпечення природним газом Генічеського та інших районів Херсонської області від 4 лютого 2015 року, відповідно до якого вирішено ДАТ «Чорноморнафтогаз» забезпечити надійність експлуатації Стрілкового ГР для надійного забезпечення споживачів Генічеського району природним газом. Окрім того, в зазначеному протоколі вказано про відхід окупаційних російських військ з території Арбатської стрілки, внаслідок чого ДАТ «Чорноморнафтогаз» отримало доступ до Стрілкового газового родовища.

Відповідач повідомив, що ведеться робота за ініціативи Державної служби геології та надр України щодо створення робочої групи при Міністерстві енергетики та вугільної промисловості з розгляду проблемних питань стосовно дослідно-промислової розробки і експлуатації Безіменного та Одеського газових родовищ та транспортування продукції на материкову частину України. Фактично виконання плану заходів для відновлення господарської діяльності ДАТ «Чорноморнафтогаз» та відновлення майнових прав дасть можливість виконати рішення суду у повному обсязі у добровільному порядку.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Згідно п. 9.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 «Про судове рішення» (зі змінами) господарські суди повинні зазначати у рішеннях, якими надано відстрочку виконання, - конкретні терміни їх виконання.

Згідно з п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Отже, розглянувши заяву про відстрочку виконання рішення, господарський суд визнає причини, з яких рішення суду не може бути виконано у встановлений термін, поважними, та вважає можливим задовольнити заяву та відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва № 910/15183/15 від 07.07.2015 до 10.01.2017.

Задовольняючи заяву відповідача, суд приймає до уваги і ту обставину, що при застосуванні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України щодо відстрочки виконання вказаного рішення є більш вірогідним і є підстави вважати, що будуть здійснено заходи по його належному та своєчасному виконанню.

Ухвала про відстрочку або розстрочку виконання рішення, зміну способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови підлягає виконанню на підставі пункту 2 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», тому відповідний наказ у такому випадку не видається.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 86, 121 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2015 у справі № 910/15183/15 задовольнити.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2015 у справі № 910/15183/15 до 10.01.2017.

СуддяВ.В.Сівакова