ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року Справа № 904/4263/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Самусенко С.С.,

Татькова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну

скаргу Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет"

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22 грудня 2015 року

та на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2015 року

у справі №904/4263/15

господарського суду Дніпропетровської області

за позовом ОСОБА_4

до відповідачів 1. Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет"

2. Дніпропетровського міського управління юстиції в особі Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні

відповідача: ОСОБА_5

про визнання недійсними та скасування рішень позачергових загальних зборів, оформлених протоколом від 21.08.2014 року та про визнання недійсним та скасування реєстраційного запису

за участю представників

позивача - не з'явився

відповідача - 1. не з'явився

2. не з'явився

третьої особи 1. не з'явився

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет" про визнання недійсними та скасування рішень позачергових загальних зборів Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет", оформлених протоколом від 21 серпня 2014 року: про виключення зі складу власників (учасників) Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет" ОСОБА_4; про передачу частки ОСОБА_4 у статутному капіталі Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет"; про внесення змін до статуту Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет", затвердженого протоколом загальних зборів власників/учасників Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет" № 22 від 19 липня 2011 року, та внесеного реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 11 вересня 2014 року на підставі зазначених рішень позачергових загальних зборів Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет", оформлених протоколом від 21 серпня 2014 року, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису № 5008522 про зміну до установчих документів юридичної особи та про зміну складу або інформації про засновників.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2015 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача залучено реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08 липня 2015 року до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача залучено ОСОБА_5.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2015 року у справі № 904/4263/15 (судді Панна С.П., Ліпинський О.В., Мартинюк С.В.) позов задоволено в повному обсязі;

визнано недійсними та скасовано рішення загальних зборів власників/учасників Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет", оформлені протоколом загальних зборів учасників Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет" від 21 серпня 2014 року за № 41:

- про виключення зі складу власників (учасників) Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет" ОСОБА_4;

- про передачу частки ОСОБА_4 у статутному капіталі Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет";

- про внесення змін до статуту Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет", затвердженого протоколом загальних зборів власників/учасників Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет" № 22 від 19 липня 2011 року, та внесений реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 11 вересня 2014 року на підставі зазначених рішень позачергових загальних зборів Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет", оформлених протоколом від 21 серпня 2014 року, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запис № 5008522 про зміну до установчих документів юридичної особи та про зміну складу або інформації про засновників;

стягнуто з Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет" на користь ОСОБА_4 1 218, 00 грн. судового збору;

відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_4 від 02 червня 2015 року про вжиття заходів забезпечення позову.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22 грудня 2015 року (судді Коваль Л.А., Пархоменко Н.В., Чередко А.Є.) рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2015 року у справі № 904/4263/15 про повне задоволення позову ОСОБА_4 та про розподіл судових витрат скасовано.

Прийнято нове рішення.

Позов задоволено частково.

Визнано недійсними рішення загальних зборів власників/учасників Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет" (ідентифікаційний код 32495593), оформлені протоколом загальних зборів учасників Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет" від 21.08.2014 року за № 41:

- про виключення зі складу власників (учасників) Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет" ОСОБА_4;

- про передачу частки ОСОБА_4 у статутному капіталі Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет";

- про внесення змін до статуту Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет", затвердженого протоколом загальних зборів власників/учасників Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет" № 22 від 19 липня 2011 року.

Скасовано внесений реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 11 вересня 2014 року на підставі рішень загальних зборів власників/учасників Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет" (ідентифікаційний код 32495593), оформлених протоколом загальних зборів учасників Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет" від 21 серпня 2014 року за № 41, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запис № 5008522 про зміну до установчих документів юридичної особи та про зміну складу або інформації про засновників.

У решті позовних вимог відмовлено.

В частині відмови в задоволенні заяви ОСОБА_4 від 02.06.2015 року про вжиття заходів забезпечення позову рішення залишити без змін.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з вищезазначеними рішенням та постановою Вищий навчальний приватний заклад "Дніпропетровський гуманітарний університет" звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2015 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22 грудня 2015 року скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування зазначених вимог заявник касаційної скарги посилається на неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до статуту Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет" (відповідач-1), затвердженого протоколом загальних зборів власників/учасників Університету № 22 від 19 липня 2011 року, державну реєстрацію змін до установчих документів проведено 23 серпня 2011 року, номер запису 4008522 (а.с. 34-58, т. 1), для забезпечення діяльності Університету за рахунок вкладів власників (учасників) створений статутний капітал (статутний фонд) в розмірі 931 700, 00 грн. Власниками (учасниками) Університету є ОСОБА_5 з часткою у статутному капіталі Університету в розмірі 70% (652 190, 00 грн.), ОСОБА_4 з часткою у статутному капіталі Університету в розмірі 30% (279 510, 00 грн.).

Відповідно до протоколу № 41 загальних зборів власників/учасників Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет" від 21.08.2014 року (а.с. 99-100, 116-117, т. 1) у наведену дату відбулись загальні збори учасників Університету.

Як зазначено у протоколі, загальні збори проведені за участі ОСОБА_5 та за відсутності ОСОБА_4; явка власників/учасників складає 70%; загальні збори вважаються повноважними.

Також, збори проведені за участі запрошеного на збори ОСОБА_6 - ректора Університету.

Загальні збори учасників Університету розглянули наступні питання порядку денного:

1. Вирішення проблемних питань діяльності Університету у 2013-2014 роках.

2. Розгляд питання про виключення зі складу власників (учасників) Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет" ОСОБА_4.

3. Про затвердження розмірів часток у статутному капіталі (статутному фонді) Університету.

4. Про внесення змін до статуту Університету.

За результатами розгляду питань порядку денного зборами прийняті наступні рішення:

з першого питання: вирішити проблемні питання діяльності Університету у 2013-2014 роках, які полягають у недопустимій поведінці і діях учасника Університету - ОСОБА_4, яка систематично не виконує обов'язки учасника Університету та перешкоджає своїми діями досягненню цілей Університету шляхом виключення ОСОБА_4 зі складу власників (учасників) Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет";

з другого питання: виключити зі складу власників (учасників) Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет" ОСОБА_4 у зв'язку з наступним: 1) ОСОБА_4 систематично не виконує обов'язки учасника Університету та перешкоджає своїми діями досягненню цілей Університету, її недопустима поведінка і дії як учасника Університету спрямовані на завдання шкоди навчальному закладу і припинення функціонування університету, що полягають у наступному. Так, з вересня 2012 року ОСОБА_4 завдала значної матеріальної шкоди навчальному закладу шляхом висунення завищених вимог по орендній платі за договором оренди нежитлового приміщення загальною площею 3 226, 7 м кв., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, від 01 червня 2012 року, укладеного між ОСОБА_4 та Університетом; незаконно вимагала звільнити приміщення і відключає його від енергозабезпечення. В березні 2013 року звернулась з вимогою до Міністерства освіти і науки України про позбавлення навчального закладу ліцензій і передачі ліцензійних матеріалів на перевірку до правоохоронних органів. Постійно погрожує керівництву Університету, порушуючи при цьому вимоги статуту Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет" і діюче законодавство України. 2) Крім того, ОСОБА_4 безпідставно отримано грошові кошти Університету у розмірі 3 729 950, 00 грн., які за вимогами навчального закладу не повертаються, у зв'язку з чим порушено провадження у господарському суді Дніпропетровської області;

з третього питання: затвердити розміри часток у статутному капіталі (статутному фонді) Університету, а саме: ОСОБА_5 - розмір частки 70% (652 190, 00 грн.). Вищому навчальному приватному закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет" належить частка учасника, якого виключили зі складу власників/учасників Університету, в розмірі 279 510, 00 грн., що складає 30% статутного капіталу (статутного фонду) Університету. Цю частку протягом 1 року з моменту державної реєстрації статуту Університет зобов'язаний реалізувати іншим учасникам Університету або третім особам, або зменшити свій статутний капітал (статутний фонд) у відповідності з діючим законодавством України. Протягом цього періоду розподіл прибутку, а також голосування і визначення кворуму у вищому органі відбувається без урахування частки, що належить Університету;

з четвертого питання: 1) внести зміни до статуту Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет" шляхом викладення його в новій редакції; 2) затвердити нову редакцію статуту Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет"; 3) доручити ректору Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет" та/або іншим особам, які будуть уповноважені відповідною довіреністю, провести державну реєстрацію нової редакції статуту Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет".

Рішення з наведених питань порядку денного загальними зборами учасників Університету прийняті голосами "за" - 100% (100% голосів присутнього учасника); "проти" - немає.

Судами попередніх інстанцій з копії матеріалів реєстраційної справи встановлено, що 11 вересня 2014 року проведено державну реєстрацію вищевказаних змін до установчих документів (статуту) Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет", номер запису 5008522 (а.с. 96-98, 101-114, т. 1). Відповідно до нової редакції статуту Університету учасником Університету є лише ОСОБА_5.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про вищу освіту" вищий навчальний заклад - це окремий вид установи, яка є юридичною особою приватного або публічного права, діє згідно з виданою ліцензією на провадження освітньої діяльності на певних рівнях вищої освіти, проводить наукову, науково-технічну, інноваційну та/або методичну діяльність, забезпечує організацію освітнього процесу і здобуття особами вищої освіти, післядипломної освіти з урахуванням їхніх покликань, інтересів і здібностей.

Правовий статус вищого навчального закладу визначено, зокрема, у ст. 23 Закону України "Про вищу освіту" (в редакції на дату прийняття зборами спірних рішень). Так, вищий навчальний заклад є юридичною особою, має відокремлене майно, може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і мати обов'язки, бути позивачем і відповідачем у суді.

Вищий навчальний заклад діє на підставі власного статуту (ч. 4 ст. 27 Закону України "Про вищу освіту" в редакції на дату прийняття зборами спірних рішень).

Організаційно-правові форми суб'єктів господарювання визначені Класифікацією організаційно-правових форм господарювання Державного класифікатора України, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28 травня 2004 року № 97.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 20-25, т. 1) Вищий навчальний приватний заклад "Дніпропетровський гуманітарний університет" є приватною організацією (установою, закладом).

Згідно з п. 3.4.6. вказаного Класифікатору приватна організація (установа, заклад) утворюється на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства або на основі приватної власності суб'єкта господарювання - юридичної особи.

Пунктом 1.1. статуту Університету (редакція від 23.08.2011 року) передбачено, що Університет здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України "Про вищу освіту", Закону України "Про освіту", Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", Закону України "Про господарські товариства", інших нормативно-правових актів та цього статуту.

Цивільний кодекс України визначає організаційно-правові форми юридичних осіб. Статтею 83 ЦК України передбачено, що юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом.

Частиною другою ст. 83 ЦК України визначено, що товариством є організація, створена шляхом об'єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом.

За приписами частини третьої ст. 83 ЦК України установою є організація, створена однією або кількома особами (засновниками), які не беруть участі в управлінні нею, шляхом об'єднання (виділення) їхнього майна для досягнення мети, визначеної засновниками, за рахунок цього майна.

Отже, основною відмінністю між товариством та установою є право участі учасників (засновників) в управлінні нею.

Відповідно до п. 1.8. статуту Університету (редакція від 23.08.2011 року) основною метою діяльності Університету є: формування національної самосвідомості особистості, всебічний і гармонічний розвиток студентів, виховання в них високих моральних і естетичних якостей через задоволення їх освітніх потреб шляхом здійснення комерційної діяльності в галузі вищої освіти, спрямованої на отримання прибутку.

Статутний капітал (статутний фонд) Університету утворюється за рахунок коштів і майна, внесеного власниками (учасниками) Університету (п. 4.1.1. статуту).

Розділом 2 статуту Університету визначені права та обов'язки власників (учасників) Університету.

Так, власники (учасники) здійснюють свої повноваження безпосередньо або через уповноважений ними орган (особу). Власники (учасники) мають право брати участь в управлінні Університетом шляхом участі у загальних зборах власників (учасників) Університету, обіймаючи посади у виконавчому органі та ревізійній комісії Університету в інші способи, що не суперечать законодавству; брати участь у розподілі прибутку Університету і одержувати його частину (дивіденди), виходити у встановленому порядку зі складу власників (учасників) Університету, здійснювати відчуження часток у статутному капіталі (статутному фонді) Університету, одержувати інформацію про діяльність Університету у порядку, встановленому чинним законодавством України, на вимогу власника (учасника) ректор Університету зобов'язаний надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти Університету про його діяльність, протоколи зборів.

Пунктом 5.1.1. статуту Університету передбачено, що вищим органом управління Університету є збори власників (учасників). В пункті 5.1.4. статуту Університету визначена компетенція загальних зборів власників (учасників).

З наведеного вбачається, що статутом Університету передбачено право участі його учасників в управлінні Університетом.

У відповідності до статті 8 Цивільного кодексу України встановлено певні правила застосування аналогії закону. Якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Враховуючи подібність встановленого статутом Університету та Законом України "Про господарські товариства" правового статусу загальних зборів та учасника у товаристві, а також ті обставини, що згідно положень статуту Університету свою діяльність Університет здійснює, зокрема, відповідно до Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України та Закону України "Про господарські товариства", суди попередніх інстанцій правомірно застосували до правовідносин, що склалися між сторонами у справі, які не врегульовані спеціальними нормами законодавства, положення Закону України "Про господарські товариства" та Цивільного кодексу України у питаннях, що не врегульовані статутом Університету.

Власник (учасник) Університету має право приймати участь в управлінні Університетом у порядку, визначеному в установчому документі.

Реалізація права участі в управлінні Університетом відбувається, зокрема, через участь власника (учасника) у вищому органі Університету - загальних зборах власників (учасників).

Положеннями статуту Університету передбачено черговість та порядок скликання загальних зборів власників (учасників).

Згідно з п. 5.3.1. статуту Університету ректор Університету не менше як за 30 календарних днів до проведення чергових зборів повідомляє власників (учасників) про час, місце проведення та про порядок денний зборів. Повідомлення надсилаються поштовим рекомендованим листом кожному власнику (учаснику) Університету.

Позачергові збори скликаються ректором Університету у спосіб, що викладено у п. 5.3.1. цього Статуту (п. 5.3.2. статуту).

Пунктом 5.3.3. статуту Університету передбачено, що власники (учасники) Університету, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів власників (учасників) у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності Університету. Якщо протягом 25 днів ректор Університету не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори власників (учасників).

Допускається за вимогою власників (учасників) Університету, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, скликання позачергових загальних зборів власників (учасників) з питань діяльності Університету у будь-який час та без дотримання строку повідомлення власників (учасників), передбаченого п. 5.3.1. цього статуту. У такому випадку власник (учасник) - ініціатор скликання позачергових загальних зборів повідомляє у будь-який зручний спосіб інших власників (учасників) Університету про дату, час, місце проведення та порядок денний позачергових загальних зборів власників (учасників) Університету (п. 5.3.5. статуту).

За приписами пункту 5.1.2. статуту загальні збори власників (учасників) вважаються повноважними, якщо на них присутні власники (учасники) (їх представники), які володіють більш як 60 % голосів. Власники (учасники) мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі (статутному фонді) Університету (п. 5.1.3. статуту).

Позивач посилається на ті обставини, що про проведення зборів учасників Університету, призначених на 21 серпня 2014 року, її не було повідомлено належним чином, оскільки повідомлення про скликання зборів від 14.08.2014 року не містило повної інформації щодо місця проведення зборів, а саме не містило даних про те, у якому місті Автономної Республіки Крим будуть проводитись збори.

Як вірно зазначено судом апеляційної інстанції, обов'язок доказування обставин повідомлення позивача про проведення загальних зборів учасників Університету, призначених на 21 серпня 2014 року, покладається на відповідача-1 як особу, рішення органу управління якої оспорюється у даній справі. Саме відповідач-1, заперечуючи відповідні доводи позивача та стверджуючи, що позивач був повідомлений про проведення зборів, повинен довести ці обставини шляхом надання належних та допустимих доказів.

З повідомлень про скликання учасником Університету ОСОБА_5, частка якої у статутному капіталі Університету становить 70%, позачергових зборів засновників/учасників, які датовані 14 серпня 2014 роком вбачається, що позачергові збори засновників/учасників відбудуться 21 серпня 2014 року о 09 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2. Порядок денний зборів, зазначений у повідомленнях, відповідає порядку денному зборів, зазначеному у протоколі зборів від 21 серпня 2014 року № 41. (а.с. 26, 29, т. 1)

Докази направлення позивачу та отримання позивачем зазначених повідомлень також знаходяться в матеріалах справи (а.с. 30, 173-174, т. 1).

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 174, т. 1) вбачається, що повідомлення про скликання позачергових зборів засновників/учасників Університету позивачем отримано 19 серпня 2014 року, тобто з дотриманням положень п. 5.3.5. статуту Університету.

Позивач не заперечує обставини отримання нею повідомлень про скликання позачергових зборів засновників/учасників Університету, однак зазначає, що у вказаних повідомленнях не вказано, у якому місті АР Крим будуть проводитись збори.

У телеграмі та листі (а.с. 27-28, 31-33, т. 1 ), які направлені позивачем у відповідь на повідомлення, також зазначено, що у повідомленнях не зазначено місто проведення зборів, а також про те, що прибути на збори позивач не має можливості, оскільки вони проводитимуться на території, окупованій іншою державою.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи позивача про її необізнаність про повну адресу, за якою призначалося проведення загальних зборів необґрунтовані, оскільки, позивач зверталась до відповідача-1 з вимогою про надання інформації щодо об'єкту нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, який належав відповідачу-1 (а.с. 178, т. 1). Телеграма, направлена позивачем 20 серпня 2014 року (а.с. 27-28, т. 1, а.с. 5, 7, т. 2), яка повернулась відправнику у зв'язку з неврученням її ОСОБА_5, направлена позивачем саме за адресою: АДРЕСА_2.

Враховуючи вищезазначене суд апеляційної дійшов обґрунтованого висновку, що позивач належним чином була повідомлена про проведення загальних зборів учасників Університету, призначених на 21 серпня 2014 року за адресою: АДРЕСА_2.

Однак, з протоколу загальних зборів власників/учасників Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет" № 41 від 21 серпня 2014 року вбачається, що збори проведено у м. Дніпропетровську. Зазначеній протокол подано державному реєстратору для проведення державної реєстрації змін до установчих документів (статуту) Університету, якими визначався новий склад учасників Університету (а.с. 99-100, т. 1). Жодних виправлень до зазначеного протоколу матеріали реєстраційної справи, які були витребувані місцевим господарським судом, не містять.

Судом апеляційної інстанції надано оцінку протоколу № 45 загальних зборів власників/учасників Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет" від 11 березня 2015 року (а.с. 80, т. 2), відповідно до якого рішенням зборів від наведеної дати виправлено помилку (описку) у протокол № 41 від 21 серпня 2014 року щодо міста, у якому проводились збори, а саме: "м. Дніпропетровськ" змінено на "м. Ялта". Судом попередньої інстанції дійшов висновку, що протокол з урахуванням дати його складання - 11 березня 2015 року, не є беззаперечним доказом проведення зборів у м. Ялта.

Про проведення зборів власників/учасників Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет" 21 серпня 2014 року у м. Дніпропетровську позивач не була повідомлена, а тому, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що Університет (його учасник) при повідомленні позивача про проведення зборів Університету, призначених на 21 серпня 2014 року, недотримався щодо позивача відповідних вимог статуту Університету.

Неповідомлення позивача про проведення зборів власників/учасників Університету порушує право останньої на участь у зборах власників/учасників Університету та, відповідно, на участь в управлінні Університетом.

Неповідомлення учасника Університету про скликання й проведення загальних зборів, на яких його виключили з учасників товариства, є безумовним порушенням прав, передбачених ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" та Статуту Університету.

Частиною третьою статті 100 Цивільного кодексу України передбачено, що учасник товариства у випадках та в порядку, встановлених законом, може бути виключений з товариства.

Згідно зі статтею 64 Закону України "Про господарські товариства" учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере.

Відповідно до статуту Університету (редакція від 23 серпня 2011 року) до компетенції загальних зборів власників (учасників) Університету належить, зокрема, вирішення наступних питань: внесення змін до статуту Університету, зміна розміру його статутного капіталу (статутного фонду) (п.п. 2 п. 5.1.4); виключення власника (учасника) з Університету (п.п. 15 п. 5.1.4.). З питань, зазначених у підпунктах 1, 2 п. 5.1.4. статуту, а також при вирішенні питання про виключення власника (учасника) з Університету, рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують власники (учасники), що володіють у сукупності більш як 50% загальної кількості голосів власників (учасників) Університету (п. 5.1.4. статуту).

Згідно з п. 4.3.4 статуту Університету особа втрачає статус власника (учасника) Університету за умов, зокрема, прийняття рішення загальними зборами власників (учасників) Університету щодо власника (учасника), який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей Університету.

Обов'язки власника (учасника) Університету визначає пункт 2.3. статуту. Власники (учасники) зобов'язані: додержуватися вимог законодавства про освіту та цього статуту; виконувати рішення загальних зборів власників (учасників); виконувати свої зобов'язання перед Університетом, в тому числі пов'язані з майновою участю, вносити вклади у розмірі, порядку та у спосіб, що передбачені цим статутом та загальними зборами власників (учасників) Університету; не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність Університету; нести інші обов'язки, передбачені Цивільним та Господарським кодексами України та установчими документами Університету.

Зі змісту протоколу загальних зборів власників (учасників) Університету від 21 серпня 2014 року № 41 рішення про виключення позивача зі складу учасників Університету судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач систематично не виконує свої обов'язки учасника Університету, перешкоджає своїми діями досягненню цілей Університету, її недопустима поведінка і дії учасника Університету спрямовані на завдання шкоди навчальному закладу і припиненню функціонування Університету.

У протоколі зборів від 21 серпня 2014 року № 41 зазначено, що з вересня 2012 року позивач завдала значної матеріальної шкоди навчальному закладу шляхом висунення завищених вимог з орендної плати за договором оренди нежитлового приміщення загальною площею 3 226, 7 м кв., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, від 01 червня 2012 року, укладеного між позивачем та Університетом; незаконно вимагала звільнити приміщення і відключає його від енергозабезпечення; у березні 2013 року звернулась з вимогою до Міністерства освіти і науки України про позбавлення навчального закладу ліцензій і передачі ліцензійних матеріалів на перевірку до правоохоронних органів; постійно погрожує керівництву Університету, порушуючи при цьому вимоги статуту Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет" і діюче законодавство України; позивачем безпідставно отримано грошові кошти Університету у розмірі 3729950,00 грн., які за вимогами навчального закладу не повертаються, у зв'язку з чим порушено провадження у господарському суді Дніпропетровської області.

Судами попередніх інстанцій встановлено та з матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем-1 існує спір щодо нерухомого майна, розташованого за адресою АДРЕСА_1, проте, наявність конфлікту між сторонами щодо приналежності вказаного нерухомого майна та спору щодо вартості його оренди не може свідчити про невиконання своїх обов'язків позивачем, як учасником Університету, визначених його статутом, чи перешкоджання нею своїми діями досягненню цілей Університету. Наявність майнового спору між сторонами не є підставою для виключення учасника з Університету.

Звернення позивача до Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України (а.с. 166-167, т. 1) є наслідком наявності між сторонами конфлікту відносно вищезазначеного нерухомого майна.

У зверненні позивачем ставилось питання щодо перевірки достовірності даних та документів, наданих відповідачем-1 для отримання ліцензії на провадження діяльності щодо надання освітніх послуг загальноосвітніми, професійно-технічними та вищими навчальними закладами, оскільки позивач вважає, що відповідач-1 протиправно володіє приміщеннями, розташованими за адресою: АДРЕСА_1, та подав неправдиві відомості щодо наявної у закладу матеріально-технічної бази. У випадку виявлення у діях посадових осіб Університету ознак кримінального правопорушення, позивач просила повідомити про це правоохоронні органи.

Доказів анулювання зазначеної ліцензії чи настання несприятливих наслідків для відповідача-1, зумовлених відповідним зверненням позивача, матеріали справи не містять (а.с. 174, т. 2).

Щодо посилання відповідача-1 у протоколі зборів на обставини завищення позивачем вартості орендної плати за передане позивачем відповідачу-1 в оренду спірне приміщення та вимоги щодо виселення його з вказаного приміщення апеляційним судом встановлено наступне. Між позивачем та відповідачем-1 існували правовідносини щодо оренди нерухомого майна, розташованого за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 59-64, т. 2). Також, між сторонами існував спір щодо розміру орендної плати за орендоване майно, який вирішений у справі господарського суду Дніпропетровської області № 904/4071/13 (а.с. 167-171, т. 2). Докази фактичного неправомірного виселення відповідача-1 з зазначеного приміщення в матеріалах справи відсутні.

В підтвердження обставин відключення електроенергії, на які посилається відповідач-1, останній надав лише доповідні записки, складені працівниками відповідача-1 (а.с. 72-74, т. 2). Актів, які б фіксували таке відключення, чи інших належних доказів відповідач-1 не надав. Окрім того, позивач, пояснюючи підстави для відключення електроенергії у орендованому відповідачем-1 приміщенні, надала договори підряду, які були укладені нею з підрядником - ТОВ "Істок-2003", з боку якого проводилося технічне обслуговування та ремонт електрогосподарства зазначеного приміщення, виконання робіт за договорами потребувало відключення електроенергії (а.с. 14-28, т. 2).

Посилання відповідача-1 на безпідставне утримання позивачем коштів Університету у сумі 3 729 950, 00 грн. також не є безспірною заборгованістю позивача перед відповідачем; спір щодо зазначеної суми вирішується господарським судом Дніпропетровської області (а.с. 123-128, т. 2). Неправомірність утримання зазначених коштів позивачем на теперішній час не доведена.

Не знайшли підтвердження належними доказами і посилання відповідача-1 у протоколі зборів на обставини погроз позивача керівництву Університету.

Отже, відповідачем-1 не доведено, що всі вищеперелічені обставини та дії позивача мали на меті саме перешкоджання діяльності Університету.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що наявність спорів між позивачем та відповідачем-1 не є свідченням порушення позивачем, як учасником Університету, своїх обов'язків перед Університетом та перешкоджання його діяльності.

Як вірно зазначено судом позивач, вступаючи в договірні відносини з відповідачем-1, діяла не в статусі учасника відповідача-1, а в статусі фізичної особи-підприємця.

У рішенні про виключення учасника з господарського товариства повинно бути обґрунтовано причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов'язків стали підставою виключення учасника з товариства, в чому полягає систематичність невиконання учасником товариства його обов'язків, якими саме діями (бездіяльністю) учасник перешкоджає досягненню цілей товариства. Відсутність відповідних відомостей у рішенні про виключення учасника з товариства може бути підставою для визнання такого рішення недійсним за позовом даного учасника.

Така ж правова позиція викладена в абзаці третьому пункту 3.10. рекомендацій президії Вищого господарського суду України від 28 грудня 2007 року № 04-5/14 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин".

Однак, зміст оспорюваного рішення зборів учасників Університету про виключення позивача зі складу його учасників вказаному вище не відповідає.

Так, у рішенні зборів не зазначено, в чому саме полягає систематичне невиконання своїх обов'язків та яких саме позивачем та перешкоджання ним своїми діями, знову ж таки якими саме, досягненню цілей Університету та передбачених статутом Університету.

Крім того, для встановлення факту перешкоджання учасником господарського товариства своїми діями (бездіяльністю) досягненню цілей товариства необхідно довести ті обставини, що поведінка учасника суттєво ускладнює діяльність товариства чи робить її практично неможливою (п. 29 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів").

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про задоволення позову до відповідача-1 про визнання недійсними вказаних рішень загальних зборів, оскільки позивача неправомірно виключено зі складу учасників Університету, відповідно, є неправомірними і рішення про розподіл часток у статутному капіталі Університету між рештою його учасників, про затвердження статуту Університету у новій редакції, який не передбачає участь позивача в якості учасника Університету.

Вимога до відповідача-2 (Дніпропетровське міське управління юстиції в особі Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції), якого залучено до участі у справі в якості відповідача ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17 листопада 2015 року про скасування внесеного реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 11.09.2014 року на підставі зазначених рішень загальних зборів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису №5008522 про зміну до установчих документів юридичної особи та про зміну складу або інформації про засновників, є похідною вимогою від попередніх вимог у корпоративному спорі. Правомірно підлягає задоволенню судом апеляційної інстанції.

Позовні вимоги "про скасування рішення" та "про визнання рішення недійсним", як і "про скасування реєстраційного запису" та "про визнання недійсним реєстраційного запису" не є тотожними за своєю матеріально-правовою суттю та за правовими наслідками.

Скасування акта означає втрату ним чинності з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням, тоді як визнання акта недійсним, за загальними правилом, не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Рішення загальних зборів учасників є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Одним із способів захисту порушеного права відповідно до ч. 2 ст. 20 ГК України є визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, обмежують права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів.

Отже, належним способом захисту щодо прийнятих зборами рішень є визнання їх недійсними.

Виходячи з положень ст. 31 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", судове рішення про визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи є підставою для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про судове рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.

Отже, належним способом захисту щодо вимог до відповідача-2 є скасування реєстраційного запису.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог до відповідача-1 щодо вимог про скасування рішень загальних зборів та до відповідача-2 щодо вимог про визнання недійсним реєстраційного запису.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів Вищого господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції прийнята з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Таким чином, доводи заявника касаційної скарги про порушення і неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення колегія суддів Вищого господарського суду України не вбачає.

З огляду на зазначене. Вищий господарський суд України дійшов висновку, що постанову суду апеляційної інстанції слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

На підставі наведеного вище та керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-10, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Вищого навчального приватного закладу "Дніпропетровський гуманітарний університет" залишити без задоволення.

3. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22 грудня 2015 року зі справи №904/4263/15 залишити без змін.

Головуючий суддя І. А. Плюшко

Судді С. С. Самусенко

В. І. Татьков