РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2016Справа №910/30772/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Інжинірингова компанія СКС"
до Приватного підприємства "Українські Інтелектуальні Технології"
простягнення 282 467,00 грн.
Суддя Ярмак О.М.

За участю представників:

від позивачаГенгерський Г.А. (представник за довіреністю від 30.11.2015)
від відповідачане з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інжинірингова компанія СКС" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Приватного підприємства "Українські Інтелектуальні Технології" 282 467,00 грн заборгованості за договором суборенди № 137015.VI від 01.01.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/30772/15 та розгляд справи призначено на 19.01.2016.

Ухвалою від 19.01.2016 судом продовжено строк розгляду спору та відкладено розгляд справи на 16.02.2016.

В судове засідання 16.02.2016 з'явився представник позивача.

Відповідач в судове засідання уповноваженого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та інші документи на підтвердження своєї правової позиції не подав, позовні вимоги не спростував.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

З огляду на підстави повернення надісланої відповідачу кореспонденції (процесуальних документів), відповідач вважається таким, що повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки відзив на позов до цього часу не подано, а відповідач повідомлявся про час і дату судового засідання у справі, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерна компанія "Світ Кабельних Систем" (орендодавець-2) та Приватне підприємство "Українські Інтелектуальні Технології" (суборендар) уклали договір суборенди № 137015.VI (далі - договір), за умовами якого орендодавець-2 передає, а суборендар приймає в строкове платне користування окреме майно, що знаходиться на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТК "Каштан" на підставі договору оренди.

Згідно з п. 1.2 в суборенду передається наступне майно: Приміщення під розміщення офісу загальною площею 238,14 кв.м.

01.01.2014 за актом приймання-передачі приміщення орендодавець-2 передав, а суборендар прийняв приміщення загальною площею 238,14 кв.м. під розміщення офісу, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 123, частина 5-го поверху; систему електроживлення; систему електроосвітлення; структуровану кабельну систему.

В розділі 3 договору сторони погодили порядок суборендної плати, а саме, за користування приміщенням під розміщення офісу загальною площею 238,14 кв.м. суборендар сплачує орендодавцю-2 98,00 грн за 1 м.кв. з урахуванням ПДВ 20% в сумі 16,33 грн (п. 3.1 договору), а загальна сума орендної плати за користування приміщенням під розміщення офісу за місяць буде складати 23 337,72 грн, в тому числі ПДВ в сумі 3 889,62 грн (п. 3.2 договору).

Суборендна плата сплачується суборендарем незалежно від наслідків господарської діяльності щомісячно за поточний місяць, але не пізніше 15-го числа поточного місяця. Суборендна плата сплачується суборендарем як на підставі рахунків орендодавця-2, так і на підставі цього договору (п. 4.4.1, п. 4.4.2 договору).

Надалі додатковою угодою № 1 від 01.04.2014 до договору сторони домовились про тимчасове (з 01.04.2014 по 31.07.2014) зменшення розміру щомісячної суборендної плати до 15 169,52 грн у разі перерахування їх відповідно до графіку вказаному у Додатку № 1 до цієї угоди, а додатковою угодою № 2 від 01.09.2014 до договору сторони домовились про тимчасове (з 01.09.2014 по 31.10.2014) зменшення розміру щомісячної суборендної плати до 18 086,73 грн у разі перерахування їх відповідно до графіку вказаному у Додатку № 1 до цієї угоди.

Пунктами 2 вказаних додаткових угод передбачено, що у разі порушення орендодавцем-2 строків оплати, які передбачені графіком, п. 1 даної додаткової угоди втрачає чинність в частині зменшення розміру загальної суборендної плати за користуванням приміщенням під розміщення офісу.

Користування орендованим приміщенням відповідачем в період з січня 2014 року по листопад 2014 року підтверджується актами надання послуг № 137015-1 від 31.01.2014 на суму 23 337,72 грн, № 145117.РН01 від 28.02.2014 на суму 23 337,72 грн, № 137015-03 від 31.03.2014 на суму 23 337,72 грн, № 137015-04 від 30.04.2014 на суму 15 169,52 грн, № 137015-05 від 31.05.2015 на суму 15 169,52 грн, № 137015-6 від 30.06.2014 на суму 15 169,52 грн, № 137015-7 від 31.07.2015 на суму 15 169,52 грн, № 137015-08 від 31.08.2014 на суму 23 337,72 грн, № 137015-11 від 30.11.2014 на суму 23 337,72 грн., які були сформовані на підставі відповідних рахунків на оплату, виставлених позивачем.

Листом від 26.11.2014 № 2611-1/14 відповідач повідомив позивача про дострокове розірвання договору з 01.12.2014 та направив на підписання акт приймання-передачі приміщення.

У зв'язку з порушенням відповідачем порядку погашення заборгованості за визначеними додатковими угодами № 1 та № 2 графіками, позивач в порядку їх пунктів 2 повідомив відповідача про втрату чинності умов щодо зменшення розміру загальної суборендної плати за користуванням приміщенням під розміщення офісу, здійснивши коригування розміру орендної плати за актами надання послуг за квітень, травень, червень та липень 2014 року на суму 8 168,20 грн, за вересень та жовтень на суму 5 250,99 грн, які разом з актом надання послуг № 137015-10 за листопад 2014 року на суму 23 337,72 грн надав відповідачу на підписання.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.12.2014 позивачем було виставлено відповідачу додаткові рахунки з донарахуванням орендної плати на суму 8 168,20 грн щомісячно в період з квітня по липень 2014 року, та рахунки від 02.12.2014 з донарахуванням орендної плати на суму 5 250,99 грн з вересень та жовтень 2014 року.

Отже, зальна сума орендної плати за договором відповідно до усіх виставлених позивачем рахунків складає 256 714,92 грн. в той час, як відомостями з банківської виписки відповідача підтверджується внесення ним орендної плати за договором на суму 85 696,94 грн., у зв'язку з чим непогашеною є заборгованість на суму 171 017,98 грн.

11.11.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерна компанія "Світ Кабельних Систем" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інжинірингова компанія СКС" (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги (цесія), за умовами якого первісний кредитор передає новому кредиторові, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором суборенди № 137015.VI від 01.01.2014, укладеним між первісним кредитором та Приватним підприємством "Українські Інтелектуальні Технології" (боржник).

За цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання всіх зобов'язань за основним договором. (п. 1.2 договору).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України передбачено можливість кредитора у зобов'язанні передати свої права іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість вчинення правочину щодо заміни кредитора у зобов'язанні у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв'язку з укладенням договору про відступлення права вимоги від 11.11.2015 до позивача перейшло право вимагати у відповідача виконання зобов'язань за договором суборенди № 137015.VI від 01.01.2014 в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цього права.

З огляду на викладене, у відповідача виникло грошове зобов'язання по сплаті на користь позивача орендної плати у розмірі 171 017,98 грн, строк виконання якого настав.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи та встановленими судом обставинами підтверджується, що орендованим приміщенням відповідач користувався, проте, у визначеному договором порядку орендну плату за нього належним чином не вносив.

Отже, наявність у відповідача невиконаного грошового зобов'язання із здійснення орендної плати за договором у розмірі 171 017,98 грн. доведена належними доказами. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі 171 017,98 грн є правомірними та обґрунтованими, а також такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на те, що відповідач своїми діями порушив зобов'язання за договором (ст. 610 Цивільного кодексу України), то він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 Цивільного кодексу України), тому є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін спору має місце допущене з боку відповідача порушення у його зобов'язанні за договором, позивач заявив позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих за період прострочення відповідача за кожним виставленим рахунком по 30.11.2015.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, оскільки відповідач прострочив виконання свого грошового зобов'язання за договором, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат є правомірними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними, та в підсумку складають 7 759,29 грн 3% річних та 103 689,73 грн інфляційних втрат.

За приписами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, понесені позивачем судові витрати у справі покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Українські Інтелектуальні Технології" (01025, м. Київ, пров. Десятинний, б. 7, літ. А, ідентифікаційний код 32776471) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжинірингова компанія СКС" (02091, м. Київ, вул. Архітектора Вербицького, буд. 1П, каб. 15, ідентифікаційний код 38703000) 171 017 (сто сімдесят одну тисячу сімнадцять) грн. 98 коп. основного боргу, 103 689 (сто три тисячі шістсот вісімдесят дев'ять) грн. 73 коп. інфляційних втрат, 7 759 (сім тисяч сімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 29 коп. річних та 4 237 (чотири тисячі двісті тридцять сім) грн. 01 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.М. Ярмак

Повне рішення складено: 22.02.2016