ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2016 р. Справа № 909/1366/15
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., секретар судового засідання Савчин Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

АДРЕСА_1,61129;

до відповідача: ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Компанія Рона",

вул. Максимовича, 8, м. Івано-Франківськ,76018;

про: стягнення попередньої оплати в сумі 500 000,00грн.,

за участю:

від позивача: ОСОБА_3 - представник, (довіреність №1718 від 16.12.2015р.);

від відповідача: не з"явилися.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення з відповідача - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Компанія Рона", попередньої оплати в сумі 500 000,00грн.

Представник позивача, в судовому засіданні, підтримав позовні вимоги вказуючи при цьому на:

- платіжне доручення №2135 від 31.07.15р., яким позивач перерахував на рахунок відповідача 500 000,00грн. - передоплати за поліпропілен Teldene Н03ВРМ, згідно рахунку №1450 від 31.07.15р.;

- неналежне виконання відповідачем взятого на себе зобов"язання, в частині поставки товару на суму здійсненої позивачем передоплати;

- неодноразове звернення до відповідача з вимогою від 05.11.15р., про поставку товару - поліпропілену Teldene Н03ВРМ, в кількості 13,513 тон, з вимогою від 20.11.15р., про повернення попередньої оплати в сумі 500 000,00грн., які залишились без належного реагування з боку відповідача;

- приписи ст. ст. 202, 205, 509, 530, 610, 655, 693, 712 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Представник відповідача в судові засідання жодного разу не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень від 11.02.16р. Будь-яких заперечень в спростування заявлених позовних вимог, відповідач суду не подав.

За таких обставин, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, враховуючи той факт, що відповідач, відповідно до вимог законодавства, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності представника відповідача за матеріалами справи, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Дослідженням матеріалів справи, судом встановлено, що платіжним дорученням №2135 від 31.07.15р. (а.с.18), позивач - ФО-П ОСОБА_1 перерахував на рахунок відповідача - ТОВ "Компанія Рона", 500 000,00грн. - передоплати за поліпропілен Teldene Н03ВРМ, згідно рахунку №1450 від 31.07.15р. (а.с.17).

Однак, відповідач не виконав взяті на себе зобов"язання, в частині поставки товару на суму здійсненої позивачем передоплати.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою від 05.11.15р., про поставку товару - поліпропілену Teldene Н03ВРМ, в кількості 13,513 тон (а.с.19-22), з вимогою від 20.11.15р., про повернення попередньої оплати в сумі 500 000,00грн. (а.с.23-26). Однак, доказів належного реагування з боку відповідача суду не пред"явлено.

Враховуючи той факт, що станом на 16.02.16р., в матеріалах справи відсутні відомості, які б підтвердили повернення відповідачем передоплати в розмірі 500 000,00грн., то позивачем правомірно заявлено вимогу про їх стягнення в судовому порядку.

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов'язки виникають зокрема, з договору та інших правочинів.

Приписами ч.1 ст.202, ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, встановлено, що договором/правочином є домовленість двох або більше сторін/дія особи, спрямована на встановлення/набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В силу ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч.ч.1,2 ст.205 Цивільного кодексу України).

Оскільки позивачем не подано суду доказів, в підтвердження того, що передоплата за поліпропілен Teldene Н03ВРМ, в розмірі 500 000,00грн., згідно рахунку №1450 від 31.07.15р., здійснювалась позивачем на підставі Договору поставки №161214 від 16.12.14р., суд прийшов до висновку, що в даному випадку, між сторонами мають місце правовідносини, що склалися на підставі укладеного у спрощений спосіб договору поставки, підтвердженням чого є рахунок на оплату №1450 від 31.07.15р., платіжне доручення №2135 від 31.07.15р., про здійснення передоплати (а.с.17,18).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст. 712 Цивільного кодексу України).

В силу ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і оплатити за нього певну грошову суму.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч.2 ст. 693 Цивільного кодексу України).

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем. Тобто, наведена норма є спеціальною нормою, яка регулює такі правовідносини.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

На виконання вимог вище зазначеної норми права, враховуючи те, що строк виконання боржником обов'язку не встановлений, позивач звертався до відповідача з вимогою від 05.11.15р., про поставку товару - поліпропілену Teldene Н03ВРМ, в кількості 13,513 тон (а.с.19-22), з вимогою від 20.11.15р., про повернення попередньої оплати в сумі 500 000,00грн. (а.с.23-26). Проте, дані вимоги залишились без належного реагування з боку відповідача.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

З огляду на вимоги ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Позивачем доведено та документально підтверджено обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог.

В силу п. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов"язання. Відповідач в судові засідання жодного разу не з"явився, своїми правами, наданим йому ст.ст. 22, 59 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, будь - яких заперечень проти позову чи доказів належного виконання своїх зобов"язань не надав, доводи позивача не спростував.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача передоплати в сумі 500 000,00грн., правомірна, обґрунтована, документально підтверджена і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 11, 202, 205, 509, 525, 526, 530, 614, 626, 655, 693, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст.173, 181, 193 Господарського кодексу України, ст.ст.33, 34, 43, 49, 59, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Компанія Рона" про стягнення попередньої оплати в сумі 500 000,00грн. - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Компанія Рона" вул. Максимовича, 8, м. Івано-Франківськ,76018 (ідентифікаційний код 31789757) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 61129 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 500 000,00грн. (п"ятсот тисяч грн. 00коп.) - попередньої оплати, 7 500,00грн. (сім тисяч п"ятсот грн. 00коп.) - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.02.16р.

Суддя С.Кобецька