РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2016Справа №910/32532/15

За позовом Приватного акціонерного товариства «Аеробуд»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітель Буд»

Про стягнення 23 754,68 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача: Левтринський Д.С. представник за довіреністю № б/н від 01.02.15.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Аеробуд» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітель Буд» (далі - відповідач) про стягнення 23 754,68 грн., з яких: 14 813,30 грн. - основного боргу, 4 412,33 грн. - пені, 304,38 грн. - 3% річних, 4 224,67 грн. - збитків від інфляції.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем не виконано в повному обсязі свої зобов'язання за Договором підряду в капітальному будівництві № 114015 від 14.01.15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.15. порушено провадження у справі № 910/32532/15 та призначено її до розгляду на 28.01.16.

За результатами судового засідання 28.01.16. розгляд справи на підставі ст. 77 ГПК України було відкладено на 11.02.16., про що судом було прийнято відповідну ухвалу.

В судовому засіданні 11.02.16. позивачем підтримано свої позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання 11.02.16. повторно не з'явився, вимоги попередніх ухвал суду в даній справі не виконав, письмового відзиву на позов та контррозрахунку ціни позову не надав, без зазначення причин явку свого повноваженого представника в судові засідання не забезпечив, про поважні причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Крім того, поштове повідомлення про вручення відповідачу ухвали суду від 28.01.16. наявне в матеріалах справи.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

При цьому, оскільки суд відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 ГПК України, не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі № 910/32532/15.

В судовому засіданні 11.02.16. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.01.15. між позивачем (далі - Підрядник) та відповідачем (далі - Замовник) було укладено Договір підряду в капітальному будівництві (далі - Договір), відповідно до умов якого (п. 2.1) Замовник доручає, а Підрядник зобов'язується на свій ризик, власними та/або залученими силами, з використанням матеріалів власного постачання та матеріалів Замовника, виконати роботи з влаштування дренажної системи (далі - Роботи), на Об'єкті Замовника «Житловий будинок по вул. Магістральна, 33 в м. Києві (далі - Об'єкт) та передати їх результати Замовнику в установлений Договором строк відповідно до умов Договору. Замовник зобов'язується надати Підряднику будівельний майданчик (Фронт робіт), надати Підряднику матеріали, необхідні для виконання Робіт, забезпечити своєчасне фінансування виконання Робіт, прийняти виконані Роботи та оплатити їх на умовах, визначених у Договорі.

Строк дії Договору сторонами погоджено п. 21.2 до 31.12.15. включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов'язань за Договором.

Положеннями п. п. 15.1-15.4 Договору сторони погодили, що приймання-передача виконаних Робіт буде здійснюватись відповідно до вимог Договору. Підрядник не пізніше 30 числа місяця надає Замовнику акт приймання виконаних будівельних робіт для погодження обсягів робіт та перевірки застосованих розцінок. Підрядник не пізніше 30 числа звітного місяця надає замовнику два екземпляри Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за типовою формою № КБ-3 та Акта приймання виконаних будівельних робіт, з підписами уповноважених осіб служби замовника. Замовник зобов'язаний підписати надані Підрядником Довідки та Акти протягом п'яти робочих днів від дати отримання, або в такий самий строк направити Підряднику мотивовану відмову від їх підписання із зазначенням строків виправлення виявлених у роботах недоліків.

02.02.15. позивач та відповідач підписали Додаткову угоду №1 до Договору (далі - Додаткова угода № 1) на виконання додаткових робіт (п. 2): додаткові роботи по влаштуванню пластового дренажу відповідно до Договірної ціни №1; додаткові роботи по влаштуванню пластового дренажу між осями « 1-14» вздовж осі «Г» відповідно до Договірної ціни № 2; земляні роботи відповідно до Договірної ціни № 3, на Об'єкті Замовника «Житловий будинок по вул. Магістральна, 33 в м. Києві. Договірна ціна за Додатковою угодою № 1 є твердою і становить 158 309,01 грн. Приймання-передача Робіт здійснюється сторонами в порядку, в строки та на умовах, визначених Договором.

Матеріали справи містять підписані сторонами та скріплені їх печатками акти виконаних робіт і Довідки про вартість виконаних робіт та витрати:

- за січень 2015 на суму 119 913,04 грн.,

- за лютий 2015 на загальну суму 224 900,26 грн., що разом становить 344 813,30 грн.

Отже, виконані підрядні роботи за Договором та Додатковою угодою № 1 на суму 344 813,30 грн. були прийняті відповідачем без зауважень і застережень, а отже, у відповідача виник обов'язок їх оплатити у строки на умовах, визначених Договором.

Відповідно до п. 4.1 Договору, договірна ціна Робіт за Договором визначена сторонами на момент підписання Договору згідно з розрахунком Договірної ціни (додаток № 1 до Договору), є твердою і становить 187 288,00 грн. з ПДВ.

Фінансування передбачених Договором Робіт здійснюється за рахунок власних та/або залучених коштів Замовника відповідно до умов Договору з урахуванням строків виконання Підрядником Робіт. Розрахунки за цим Договором проводяться в національній валюті України - гривні, в безготівковій формі, шляхом прямого грошового переказу грошових коштів, що підлягають оплаті, на поточний рахунок, вказаний цим Договором відповідно до Графіку фінансування (Додаток №3 до Договору) наступним чином:

- протягом 1 (одного) банківського дня з моменту підписання даного Договору, Замовник сплачує Підряднику аванс в сумі 60 000,00 грн. з ПДВ;

- протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання даного Договору, Замовник сплачує Підряднику аванс в сумі 60 000,00 грн. з ПДВ.

Розрахунок за виконані роботи здійснюється Замовником на підставі Актів приймання виконаних будівельних робіт та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати складених за формою КБ-3, підписаних сторонами по фактично виконаним об'ємам робіт, протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту їх затвердження сторонами, з утриманням авансу, передбаченого Договором (Розділ 13 Договору).

В Додатку №3 до Договору сторони затвердили наступний Графік фінансування:

- протягом 1 (одного) банківського дня з моменту підписання Договору 60 000,00 грн. - Аванс на виконання робіт;

- протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання Договору 60 000,00 грн. - Аванс на виконання робіт;

- протягом 5 (п'яти) банківських днів з дня затвердження сторонами Актів приймання виконаних будівельних Робіт та Довідки про вартість виконаних будівельних Робіт та витрати форми КБ-3 100% (сто відсотків) від вартості виконаних Робіт за звітний місяць виконання Робіт, з утриманням авансу, передбаченого Договором - оплата за виконані Роботи, згідно Акту приймання виконаних будівельних Робіт та Довідки про вартість виконаних будівельних Робіт та витрати форми КБ-3,

що разом становить 187 288,00 грн. з ПДВ.

В Додатку № 5 до Додаткової угоди № 1 сторони затвердили наступний Графік фінансування:

- протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання Додаткової угоди № 1 аванс на виконання робіт в розмірі 50 000,00 грн.;

- протягом 5 (п'яти) банківських днів з дня затвердження сторонами Актів приймання виконаних будівельних Робіт та Довідки про вартість виконаних будівельних Робіт та витрати форми КБ-3 здійснюється оплата за виконані Роботи в розмірі 100% (сто відсотків) від вартості виконаних Робіт за звітний місяць виконання Робіт, з утриманням авансу, передбаченого даною Додатковою угодою до Договору.

У відповідності до наявних в матеріалах справи в матеріалах справи платіжних доручень:

- № 526 від 18.02.15. на суму 100 000,00 грн. з призначенням платежу «попередня оплата за роботи згідно договору № 114015 від 14.01.15. з ПДВ»;

- № 547 від 27.02.15. на суму 200 000,00 грн. з призначенням платежу «попередня оплата за роботи згідно договору № 114015 від 14.01.15. з ПДВ»;

- № 712 від 15.04.15. на суму 30 000,00 грн. з призначенням платежу «попередня оплата за роботи згідно договору № 114015 від 14.01.15. з ПДВ»,

від відповідача в оплату належних до сплати 344 813,30 грн. надійшло 330 000,00 грн.

Таким чином, спір у справі виник в зв'язку з несплатою відповідачем позивачу за Договором грошових коштів за виконані Роботи на суму 14 813,30 грн.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.12. «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідач своїм правом на подачу письмового відзиву не скористався, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Згідно з ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією із підстав виникнення зобов'язань та обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ст. 846 ЦК України).

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В зв'язку з неоплатою відповідачем позивачу за Договором 14 813,30 грн. основного боргу, позивач 16.10.15. звернувся до відповідача з претензією № 516 від 02.10.15. з вимогою сплатити наявну заборгованість.

Відповіді на вказану претензію матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що під час розгляду даної справи (тобто після звернення позивача 25.12.15. з даним позовом до суду) відповідачем було сплачено позивачу:

- 10 570,00 грн. платіжним дорученням № 1319 від 12.01.16. з призначенням платежу «попередня оплата за роботи згідно договору № 114015 від 14.01.15. з ПДВ»;

- 1 000,00 грн. платіжним дорученням № 1329 від 18.01.16. з призначенням платежу «попередня оплата за роботи згідно договору № 114015 від 14.01.15. з ПДВ»;

- 2 000,00 грн. платіжним дорученням № 1381 від 02.02.16. з призначенням платежу «попередня оплата за роботи згідно договору № 114015 від 14.01.15. з ПДВ», що разом становить 13 570,00 грн.

Відповідно до п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

З огляду на вищенаведене, в зв'язку з тим, що відповідач сплатив заборгованість в розмірі 13 570,00 грн., провадження у справі в частині стягнення 13 570,00 грн. основного боргу підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, в зв'язку з відсутністю предмету спору.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач лише частково погасив наявну заборгованість зі сплати основного боргу, проте, в повному обсязі свій обов'язок не виконав, доказів повної оплати заборгованості до матеріалів справи не надав.

Матеріалами справи підтверджується та відповідачем не спростовано, що відповідач в порушення покладеного на нього законом та Договором обов'язку по сплаті 1 243,30 грн. грошових коштів за Роботи не виконав, вказану суму станом на час прийняття судового рішення не погасив, внаслідок чого позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 304,38 грн. - 3% річних, 4 224,67 грн. - збитків від інфляції.

Згідно зі статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. (Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові № 48/23 від 18.10.2011 р. та Верховний Суд України у постанові № 3-12г10 від 08.11.2010 р.).

Судом враховано, що позивач нараховує 3% річних та збитки від інфляції на суму боргу 14 813,30 грн., яка з врахуванням проплат відповідача виникла з 16.04.15., після останнього платежу, здійсненого позивачем 15.04.15., а не з 07.03.15., як на те вказує позивач.

За перерахунком суду розмір збитків від інфляції становить 258,88 грн., розмір 3% річних становить 255,68 грн., внаслідок чого вказані суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. В іншій частині в розмірі 3 965,79 грн. збитки від інфляції та 3% річних в розмірі 48,70 грн. нараховано безпідставно, а тому в задоволенні позову в цій частині суд відмовляє.

Позивач просить суд на підставі п. 17.3 Договору стягнути з відповідача 4 412,33 грн. - пені.

Відповідно до п. 17.3 Договору, за порушення грошових зобов'язань (несвоєчасну оплату виконаних Робіт, перерахування авансів, інших платежів) Замовник сплачує Підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожний день прострочення.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань (п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.13. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань»).

В силу приписів п. 18 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2004 році" № 01-8/344 від 11.04.2005 р. з огляду на вимоги частини 1 статті 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та частини 1 статті 43 ГПК України стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд повинен перевірити обґрунтованість і правильність здійсненого нарахування сум штрафних санкцій, річних, збитків від інфляції, і в разі, якщо їх обчислення помилкове - зобов'язати позивача здійснити перерахунок відповідно до закону чи договору або зробити це самостійно.

Судом встановлено факт прострочення виконання грошового зобов'язання та на підставі викладеного вище, здійснено перерахунок пені та встановлено, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 438,31 грн. - пені. В іншій частині в розмірі 798,70 грн. пеню нараховано безпідставно, а тому в задоволенні позову в цій частині суд відмовляє.

При цьому, відповідачем не оспорено розрахунки збитків від інфляції, 3% річних та пені.

При цьому, судом враховано, що відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Частиною другою статті 49 ГПК передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною. У такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом (п. 4.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.13. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України).

Отже, відповідно до положень ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 218,00 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. В частині стягнення 13 570 (тринадцять тисяч п'ятсот сімдесят) грн. 00 коп. основного боргу провадження у справі припинити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітель Буд» (03190, м. Київ, вул. Магістральна, б. 33; ідентифікаційний код 38568918) на користь Приватного акціонерного товариства «Аеробуд» (03680, м. Київ, вул. Пшенична, б. 4; ідентифікаційний код 21598792) 1 243 (одну тисячу двісті сорок три) грн. 30 коп. - основного боргу, 255 (двісті п'ятдесят п'ять) грн. 68 коп. - 3% річних, 258 (двісті п'ятдесят вісім) грн. 88 коп. - збитків від інфляції, 3 438 (три тисячі чотириста тридцять вісім) грн. 31 коп. - пені, 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. - судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити.

4. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.02.16.

Суддя Т.М. Ващенко