Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "23" лютого 2016 р. Справа № 906/1730/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність від 16.09.2013

від першого відповідача:ОСОБА_2 довіреність від 25.01.2016

від другого відповідача: не з'явився

від третіх осіб:- ОСОБА_3: ОСОБА_2 довіреність від 20.01.2016

- Реєстраційної служби Коростенського районного управління юстиції: ОСОБА_4 довіреність від 20.01.2016

від інших третіх осіб: не з'явились

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом ОСОБА_5

до засновників КПМ №2 ОСОБА_6 (м. Коростень) та ОСОБА_7 (м. Коростень)

За участі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1) ОСОБА_8 - засновник підприємства Колективний приватний магазин №2 ( Житомирська область, м. Коростень);

2) ОСОБА_9 - засновник підприємства Колективний приватний магазин №2 ( Житомирська область, м. Коростень);

3) ОСОБА_3 - засновник підприємства Колективний приватний магазин №2 ( Житомирська область, м. Коростень);

4) ОСОБА_10 - засновник підприємства Колективний приватний магазин №2 ( Житомирська область, м. Коростень);

5) Підприємства Колективний приватний магазин №2 (Житомирська область, м. Коростень);

6) Реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області ( Житомирська область, м. Коростень).

про виключення зі складу товариства та зобов'язати сплати вартість частки в майні, в статутному фонді

Позивачем подано позов до відповідачів про виключення їх зі складу товариства ОСОБА_6 і ОСОБА_7, зобов'язати позивача ОСОБА_5 сплатити їм вартість їх часток в майні товариства відповідно в сумах 757,28 грн та 84,14 грн , а також зобов'язати позивача сплатити відповідачам їх частки в статутному фонді відповідно в сумах 96,00 грн та 10.00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані зловживанням, невиконанням відповідачами своїх корпоративних прав, у зв'язку з чим позивач не в змозі приймати будь-які рішення по корпоративним питанням підприємства, володіючи 96, 8 % статутного фонду.

Ухвалою господарського суду про порушення провадження у справі №906/1730/15 від 15.12.2015 до участі у справі залучено в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1) ОСОБА_8 - засновник підприємства Колективний приватний магазин №2 (11500, АДРЕСА_1);

2) ОСОБА_9 - засновник підприємства Колективний приватний магазин №2 (11500, АДРЕСА_2);

3) ОСОБА_3 - засновник підприємства Колективний приватний магазин №2 (11500, АДРЕСА_3);

4) ОСОБА_10 - засновник підприємства Колективний приватний магазин №2 (11500, АДРЕСА_4;

5) Підприємство Колективний приватний магазин №2 (11500, Житомирська область, м. Коростень, вул. Південна, 75 А);

6) Реєстраційну службу Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області (11500 Житомирська обл.,м. Коростень, вул. Шолом-Алейхема, 13).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник першого відповідача проти позовних вимог заперечив. Надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог за безпідставністю, посилаючись на те, що всі підписи в статуті КП магазину №2 підроблені позивачем ОСОБА_5

Другий відповідач в судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву не надав, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, відповідно до наявного в матеріалах справи поштового повідомлення про вручення.

Представники від третіх осіб ОСОБА_3 та Реєстраційної служби Коростенського районного управління юстиції в судовому засіданні підтримали раніше зазначені пояснення щодо підстав позову.

Представники інших третіх осіб, які повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Відповідно до ст.28 Господарського процесуального кодексу України, громадяни можуть вести свої справи в господарському суді особисто або через представників, повноваження яких підтверджуються нотаріально посвідченою довіреністю.

Наведена норма закону підтверджує можливість забезпечення другим відповідачем (за його бажання) участі його представника при здійсненні розгляду справи, в т.ч. у разі, коли стан здоров'я не дозволяє учаснику процесу - фізичній особі приймати участь в засіданні суду особисто.

Суд звертає увагу, що про розгляд справи другий відповідач був повідомлений завчасно, тому, мав час та можливість як для вибору представника своїх інтересів під час розгляду справи, так і для реалізації своїх прав як відповідача по справі, зокрема, для ознайомлення з матеріалами справи, подачі письмового відзиву на позов (ст.59 ГПК України) та письмових доказів (ст.33 ГПК України). Метою судового представництва є необхідність забезпечення реалізації процесуальних прав осіб, які беруть участь у справі. Суд зауважує, що другий відповідач та треті особи мали можливість здійснити повний та професійний судовий захист своїх інтересів не лише направивши в засідання суду свого представника за довіреністю (з урахуванням положень ст.28 ГПК України) для надання усних пояснень, а й підготувавши письмові пояснення по суті господарського спору та надавши відповідні письмові докази у спростування позовних вимог ОСОБА_5 у даній справі.

При цьому, розгляд справи вже неодноразово відкладався господарським судом, в т.ч. зважаючи на нез'явлення в засідання суду представників відповідачів, в той час як відсутність представників сторін відповідно до ст.77 ГПК України не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Від інших учасників спору будь-яких доказів, письмових заяв, повідомлень суду щодо поважності причин відсутності представників в судових засіданнях до суду не надходило.

Відповідно до абз.1 п.3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", визначено, що у випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 23.02.2016. без участі представників другого відповідача та третіх осіб.

Заслухавши пояснення представників сторін, третіх осіб, дослідивши матеріали справи господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 16.12.2015 (а.с.36) 12 червня 1996 року проведено державну реєстрацію юридичної особи - Колективного підприємства Колективний приватний магазин №2.

Засновниками даної юридичної особи є:

- ОСОБА_5, розмір внеску до статутного фонду 10254,00 грн.;

- ОСОБА_3, розмір внеску до статутного фонду 26,00 грн.;

- ОСОБА_7, розмір внеску до статутного фонду 10,00 грн.;

- ОСОБА_6, розмір внеску до статутного фонду 96,00 грн.;

- ОСОБА_9, розмір внеску до статутного фонду 26,00 грн.;

- ОСОБА_10, розмір внеску до статутного фонду 96,00 грн.;

- ОСОБА_8, розмір внеску до статутного фонду 96,00 грн.

Як вбачається з позовної заяви 13.04.2005 р. протоколами зборів №1,2 зборів засновників КП магазин №2 прийнято нову редакцію статуту, збільшено статутний фонд та перерозподілені частки пропорційно внескам, дозволено ОСОБА_5 внести 10 000,00 грн. для поповнення статутного фонду; уповноважено засновника ОСОБА_5 зареєструвати його у відповідних органах.

В подальшому ОСОБА_5 з повідомленням всіх засновників, зокрема, відповідачів скликались загальні збори засновників товариства 14.11.2011 р. для вирішення питання щодо проведення установчих документів у відповідність до діючого законодавства. Відповідно до Акту від 14.11.2011р., який був складений ОСОБА_5, засновки підприємства відмовились від обговорення та прийняття рішення по питанням порядку денного ( а.с.21).

ОСОБА_5 знову призначила проведення зборів засновків товариства на 13.01.2012 р. Разом з тим, загальні збори підприємства не відбулись, про що був складений Акт від 13.01.2012 р. ( а.с.24).

За наведених обставин, ОСОБА_5 знову повідомила засновників про проведення загальних зборів засновників підприємства 23.02.2012р. ,про що свідчать долучені до матеріалів справи докази направлення повідомлення про збори 23.02.2012р. відповідачам (рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень ОСОБА_7 і ОСОБА_6.( а.с25, 26).

23.02.2012 року загальні збори засновників підприємства не відбулись, про що був складений Акт від 23.02.2012 р. (а.с.27)

В подальшому позивачем було призначено проведення загальних зборів засновників підприємства на 10.04.2012р., про що свідчать додані до матеріалів справи докази направлення листів - запрошень на збори 10.04.2012р. відповідачам (а.с.28,29).

Згідно Акту від 10.04.2012 р., складеного позивачем та працівниками магазину, на збори 10.04.2012р. з'явились всі засновники підприємства, окрім ОСОБА_10 ( а.с.30).

Як вбачається з протоколу №1 загальних зборів засновників колективного приватного магазину № 2 від 10.04.2012р. (а.с.30-31), на збори запрошені учасники товариства: ОСОБА_8, розмір частки 0,9% (96 грн.) відповідно до статуту 05.09.2005р., ОСОБА_6, розмір частки 0,9% (96,00 грн.) відповідно до статуту 05.09.2005р., ОСОБА_9, розмір частки 0,2% (26,00 грн.) відповідно до статуту 05.09.2005р., ОСОБА_3, розмір частки 0,2% (26,00 грн.); відповідно до статуту 05.09.2005р., ОСОБА_7, розмір частки 0,1% (10,00 грн.) відповідно до статуту 05.09.2005р. Присутні на зборах засновники: ОСОБА_5, розмір частки 96,8% (10604,00грн.). Як зазначено у протоколі, присутні 96,8% голосів, ці збори засновників повноважні приймати рішення про виключення з учасників товариства згідно ст.64 Закону України "Про господарські товариства" та чинного законодавства України. Відповідно до протоколу був визначений наступний порядок денний зборів:

1. Зміна складу учасників товариства.

1.1. Вихід учасників зі складу товариства в добровільному порядку.

1.2. Виключення учасників зі складу товариства.

2. Визначення розміру та розподіл дольових часток в статутному фонді товариства в зв'язку зі зміною складу його засновників.

3. Зміна назви та організаційно-правової форми товариства з метою приведення установчих документів товариства до вимог чинного законодавства України, розробка статуту.

З першого питання п.1.1. порядку денного вирішено вивести ОСОБА_10 зі складу учасників товариства (за її нотаріально посвідченою заявою) та передати її частку в статутному фонді товариства ОСОБА_5 З першого питання п.1.2. порядку денного вирішено виключити зі складу учасників товариства ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_7 (за систематичне неналежне виконання своїх обов'язків як учасників товариства, що виражається в перешкоджанні державної реєстрації установчих документів товариства у відповідності до вимог чинного законодавства, а також, враховуючи їх незначні частки в статутному фонді товариства).

З другого питання порядку денного вирішено: частку ОСОБА_5 в статутному фонді товариства збільшити до 97,7%; запропонувати іншим учасникам продати свої частки в статутному фонді товариства; направити листи всім учасникам товариства з пропозицією продати їх частки за цінами, вказаними в статуті.

По третьому питанню порядку денного вирішено змінити назву товариства на товариство з обмеженою відповідальністю "Галина плюс" та доручено ОСОБА_5 розробити статут ТОВ "Галина плюс".

Вищевказаний протокол №1 загальних зборів засновників колективного приватного магазину № 2 від 10.04.2012 р. підписано учасником товариства ОСОБА_5

Як свідчать матеріали справи, в подальшому ОСОБА_5 надіслала відповідачам листи від 13.09.2013 р. про викуп їх часток в статутному фонді товариства ( а.с.33,34). Відповіді на зазначені листи не надійшли, а тому позивач ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом про виключення зі складу товариства відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з виплатою на її користь вартості часток відповідачів в майні товариства та в статутному фонді, посилаючись на звіт про оцінку нежитлової будівлі павільйону, загальною площею 206,25м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 від 01.06.2014, згідно якого вартість відокремлених часток КПМ№2 станом на 02.06.2014 складала, зокрема, ОСОБА_6 в сумі 757,28 грн без податку на додану вартість та ОСОБА_7 в сумі 84,14 грн без податку на додану вартість (а.с.35).

Як зазначено в Рішенні Конституційного суду України, справа №1-2/2010р. від 12.01.2010р., реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об'єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а корпоративних правовідносин , що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним.

За приписами ч.1 ст.79 Господарського кодексу України, господарськими товариствами визнаються підприємства або інші суб'єкти господарювання, створені юридичними особами та/або громадянами шляхом об'єднання їх майна і участі в підприємницькій діяльності товариства з метою одержання прибутку. У випадках, передбачених цим Кодексом, господарське товариство може діяти у складі одного учасника. Засновниками і учасниками товариства можуть бути суб'єкти господарювання, інші учасники підприємства або інші суб'єкти господарювання, створені юридичними особами та/або громадянами шляхом об'єднання їх майна і участі в підприємницькій діяльності товариства з метою одержання прибутку.

Як юридичну особу колективне підприємство Колективний приватний магазин №2 створено засновниками шляхом об'єднання частини фінансових, матеріальних і трудових ресурсів для спільного господарювання з метою ефективного виконання завдання колективного підприємства.

Відповідно до правової позиції, викладеній в Довідці Вищого господарського суду України від 1 лютого 2014 року "Довідка за результатами узагальнення судової практики вирішення спорів про корпоративне управління та реалізацію корпоративних прав" згідно статті 93 Господарського кодексу України підприємством колективної власності визначається унітарне підприємство, що діє на основі колективної власності засновника (засновників). Підприємствами колективної власності є виробничі кооперативи, підприємства споживчої кооперації.

Таким чином, підприємства колективної власності є господарськими товариствами у розумінні статей 79 та 93 Господарського суду України.

Слід зазначити, що, посилаючись на зміст п.5.4. статуту підприємства та наведене у ст.50 Закону України "Про господарські товариства" визначення товариства з обмеженою відповідальністю, позивач вважає, що правові відносини, які стосуються перетворення діяльності (функціонування) та припинення діяльності колективного приватного магазину, регулюються нормами Закону України "Про господарські товариства". Посилаючись на наведене та ту обставину, що ОСОБА_7 і ОСОБА_6 як засновники (учасники) підприємства (товариства) систематично не приймають участь в роботі товариства по досягненню його цілей та неналежним чином виконують свої обов'язки як учасники товариства, що виражається в перешкоджанні приведення державної реєстрації установчих документів товариства у відповідність до чинного законодавства, та враховуючи їх незначні частки в статутному фонді товариства, а також, на підставі ст.64 Закону України "Про господарські товариства", протоколом №1 загальних зборів засновників товариства від 10.04.2012р. відповідачів виключено зі складу товариства.

Предметом розгляду у даній справі є вимога про виключення відповідачів зі складу учасників (засновників ) підприємства. Проте позивач послався на те, що відповідачі виключені зі складу учасників товариства за систематичне невиконання або неналежне виконання обов'язків, перешкоджання своїми діями досягненню цілей товариства, що передбачено ст. 64 Закону України « Про господарські товариства».

Згідно статті 59 Закону України "Про господарські товариства" передбачено, що до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю крім питань, зазначених у пунктах "а", "б", "г - ж", "и - й" статті 41 цього Закону, належить:

а) встановлення розміру, форми і порядку внесення учасниками додаткових вкладів;

б) вирішення питання про придбання товариством частки учасника;

в) виключення учасника з товариства;

г) визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів.

З питань, зазначених у пунктах "а", "б" статті 41 цього Закону, а також при вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. З решти питань рішення приймається простою більшістю голосів.

Згідно п.6.1 статуту КП магазину №2, в редакції від 13.04.2005, вищим органом управління Підприємством є збори засновників, іменовані "Правлінням", яке складається з засновників,( співвласників) Підприємства або їх представників, діючих за довіреністю і іменованих "Членами правління".

Пунктом 6.5 ж цього статуту встановлено, що до виключної компетенції правління відноситься включення до числа співвласників Підприємства нових громадян чи юридичних осіб та виключення з числа співвласників Підприємства. Для прийняття такого рішення необхідна наявність усіх членів правління або їх представників. Рішення при цьому вважається прийнятим, якщо за нього проголосували усі присутні.

Як вже зазначалось, відповідно до наявної у справі засвідченої позивачем копії протоколу №1 на загальних зборів засновників колективного приватного магазину №2 від 10.04.2012 присутні 96,8% голосів, ці збори засновників повноважні приймати рішення про виключення з учасників товариства згідно ст.64 Закону України "Про господарські товариства" та чинного законодавства України.

В силу норм ч.2 ст.64 Закону України "Про господарські товариства" виключення учасника з товариства призводить до наслідків, передбачених статтями 54 і 55 цього Закону.

Відповідно до статті 54 Закону України "Про господарські товариства" передбачено, що при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу.

Згідно з частиною другою статті 148 ЦК України учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства. За домовленістю між учасником та товариством виплата вартості частини майна товариства може бути замінена переданням майна в натурі. Якщо вклад до статутного фонду був здійснений шляхом передання права користування майном, відповідне майно повертається учасникові без виплати винагороди. Порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному фонді, а також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом.

Щодо визначення вартості частини майна товариства, пропорційній частці учасника у статутному капіталі необхідно зазначити, що п. 3.7 Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 28.12.2007 р. N 04-5/14 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин", Із змінами, внесеними згідно з Рекомендаціями Вищого господарського суду України N 04-06/83 ( v6_83600-09 ) від 18.06.2009 та N 04-06/190 ( v_190600-09 ) від 28.12.2009 \

Відповідно до статей 54 і 64 Закону України "Про господарські товариства" передбачено, що учасник товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, що виходить або був виключений з товариства, має право на одержання вартості частини майна товариства пропорційно розміру його частки у статутному капіталі товариства.

Вартість майна, що підлягає поверненню, за своїм визначенням не є тотожною поняттю внеску до статутного фонду, і залежно від стану господарської діяльності Товариства та загальних економічних процесів у суспільстві може не співпадати з ним за розміром (зокрема, бути більшою чи меншою).

Враховуючи визначення поняття майна, наведене в статті 190 ЦК України, в оцінюванні вартості частини майна, що є еквівалентною його частці у статутному фонді, слід брати до уваги виробничі й невиробничі фонди, інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі Товариства, а також майнові права та обов'язки. Вартість частки майна, що має бути компенсована учасникові, обраховується на момент ухвалення Товариством рішення про вихід цього учасника.

Згідно статті 167 Господарського суду, корпоративними є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до п. 3.10. Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 28.12.2007 р. N 04-5/14 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин", (Із змінами, внесеними згідно з Рекомендаціями Вищого господарського суду України N 04-06/83 ( v6_83600-09 ) від 18.06.2009 та N 04-06/190 ( v_190600-09 ) від 28.12.2009 статтею 128 ЦК України ( 435-15 ), статтями 64, 72 Закону України "Про господарські товариства" передбачено можливість виключення учасника повного товариства, учасників товариств з обмеженою відповідальністю, які систематично не виконують чи неналежним чином виконують свої обов'язки або перешкоджають досягненню цілей товариства. В силу статей 135, 151 ЦК України, статей 65 і 77 Закону України "Про господарські товариства" дія наведених норм поширюються на повних учасників командитних товариств та учасників товариств з додатковою відповідальністю. У вирішенні спорів, пов'язаних з виключенням таких учасників з відповідних товариств, господарським судам слід враховувати, що прийняття рішення про виключення учасника з господарського товариства законом віднесено до компетенції учасників цих товариств, а не господарського суду. Суд лише перевіряє обґрунтованість та законність прийняття рішення про виключення учасника у разі подання останнім позову про визнання такого рішення недійсним.

Аналогічна позиція наведена в постанові Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 №13 "Про практику розгляду судами корпоративних прав", в якій надано роз'яснення, згідно яких, зокрема, виключення учасника з ТОВ чи ТДВ відповідно до статті 59 Закону про господарські товариства належить до компетенції зборів ТОВ (ТДВ), а не суду.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб'єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що спосіб захисту порушеного права повинен відповідати існуючим правовідносинам та має бути спрямований на поновлення прав та інтересів позивача у справі №906/1730/15 ОСОБА_5,а не відповідачів, про що вбачається з прохальних частин позовних вимог про зобов'язання позивача до виконання дій на користь відповідачів.

Виключення учасника з товариства судом є втручання у господарську діяльність товариства, а тому суд не має право брати на себе функції органів управління товариством.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 34 цього Кодексу).

За таких обставин суд вважає, що наведене є підставою для відмови у задоволенні заявлених у даній справі позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 25.02.16

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - відповідачу ОСОБА_7 (рек. з пов.)

3, 4, 5, 6 - третім особам (ОСОБА_8; ОСОБА_9; ОСОБА_10; Підприємство Колективний приватний магазин №2) (рек. з пов.)