ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року Справа № 910/12442/15

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. - головуючий (доповідач), судді Львов Б.Ю. і Палій В.В.

розглянув касаційні скарги державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав", м. Київ (далі - Організація), та товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія 1+1", м. Київ (далі - Товариство),

на рішення господарського суду міста Києва від 23.07.2015 та

постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2015

зі справи № 910/12442/15

за позовом Організації в інтересах Broadcast Music Ink. (Бродкаст М'юзік Інк.), м. Нью-Йорк, США,

до Товариства

про стягнення 73 080 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав та 7 308 грн. штрафу,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - іноземне підприємство "1+1 Продакшн", м. Київ (далі - Підприємство).

Судове засідання проведено за участю представників:

Організації - Дитинюка Я.Л.,

Товариства - Варічевої Л.С.,

Підприємства - не з'яв.

За результатами розгляду касаційних скарг Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Позов було подано про стягнення 73 080 грн. компенсації за порушення авторських прав і 7 308 грн. штрафу.

Рішенням господарського суду міста Києва від 23.07.2015 (суддя Марченко О.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2015 (колегія суддів у складі: Верховець А.А. - головуючий, Остапенко О.М. і Шипко В.В.): позов задоволено частково; з Товариства стягнуто на користь Організації в інтересах Broadcast Music Ink. 24 360 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав та 609 грн. судового збору; з Товариства стягнуто в доход державного бюджету України 2 436 грн. штрафу; в решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України Організація просить скасувати оскаржувані судові рішення з даної справи та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю. Скаргу мотивовано порушенням господарськими судами норм матеріального і процесуального права, зокрема, статей 1, 7, 8, пункту "г" частини другої статті 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права", статей 43, 47, 32, 33 і 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Товариство у касаційній скарзі до Вищого господарського суду України просить рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів скасувати і прийняти нове рішення, яким у позові відмовити. Скаргу мотивовано неповним з'ясуванням обставин справи та порушенням господарськими судами норм матеріального і процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу Організація заперечує проти доводів викладених у касаційній скарзі Товариства, зазначаючи про їх безпідставність та необґрунтованість, і просить скаргу залишити без задоволення.

Від інших учасників судового процесу відзиви на касаційні скарги не надходили.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційних скарг.

Перевіривши повноту встановлення попередніми судовими інстанціями обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність часткового задоволення касаційних скарг з огляду на таке.

Суди попередніх інстанцій у розгляді справи виходили з таких обставин та висновків.

Організація є організацією колективного управління на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до свідоцтва Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України про облік організацій колективного управління від 22.08.2003 № 3/2003.

31.12.2004 Broadcast Music Ink. і Організацією укладено договір про взаємне представництво інтересів, за умовами якого: Організація є єдиним представником інтересів Broadcast Music Ink. на території України; Організація та її ліцензіати користуються всіма правами на твори Broadcast Music Ink., властивими для звичайної передачі прав на виконання, і якими користуються ліцензіати Організації на музичні композиції на території України.

Broadcast Music Ink. є акціонерним товариством, заснованим у 1939 році, за законодавством США, зокрема авторським законом (copyright law), є організацією, яка згідно з відомостями публічного звіту (U.S. Copyright office) володіє і розпоряджається правами переважної більшості (понад 8,5 млн.) створених у США музичних творів шляхом надання ліцензій "Суспільне право на виконання" (public performing right), змістом якого є право виконання музики (твору) на публіці, що включає в себе трансляцію музичного твору на радіо чи телебаченні. Роялті сплачується безпосередньо автору або організації - Broadcast Music Ink.

Згідно з виписками системи IPI майнові авторські права на твори: "Earth Song" (композитор/автор тексту Sony ATV Songs LLC); "Crazy in love" (оригінальний правовласник: EMI Blackwood Music Inc.; Milmarsh music; Minnesingers publishing LTD) знаходяться в управлінні іноземної організації колективного управління - Broadcast Music Ink.

Broadcast Music Ink. та Unichappel Music Inc., EMI Blackwood Music Inc., Sony ATV Songs LLC укладені договори про взаємне представництво інтересів від 25.02.2004, 23.01.2006, 25.09.2007, що підтверджують передачу виключних майнових авторських на музичні твори з текстом особами, яким ці права належали. Організація набула повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на музичні твори з текстом "Earth Song" та "Crazy in love" на території України.

18.05.2014 представником Організації Шульгою А.А. у присутності громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у м. Києві складено акт, відповідно до якого з 21 год. 02 хв. до 23 год. 00 хв. здійснювалася фіксація використання (публічного сповіщення) творів, які використовувалися Товариством, зокрема: "Crazy in love" (виконавець Дмитро Єременко; композитор/автор тексту: Harrison Richard Christopher; Record Eugene Booker; Carter Shawn C; Knowles Beyonce Gissele; EMI Blackwood Music Inc.; Unichappell Music Inc.; Beyonce Publishing; Carter Boys Music; Hitco South; W В Music Corp) та "Earth Song" (виконавець Ольга Жмурина; композитор/автор тексту: Jackson Michael Joe; Sony ATV Songs LLC).

Фіксація здійснювалася з використанням фотоапарату Panasonic Lumix DMC-FZ40 на карту пам'яті Team micro SDHC 4 GB 4class №MMB TR 04G3CCA-MP.

З відеозапису фіксації порушення вбачається, що публічне сповіщення кожного з музичних творів відбулося тричі (уривками різної тривалості) на телеканалі "1+1" 18.05.2014 у складі передачі "Голос країни-4" з 21 год. 02 хв. до 23 год. 00 хв. З журналу обліку телепередач за 18.05.2014 вбачається, що з 20 год. 59 хв. до 23 год. 56 хв. в ефірі телеканалу "1+1" транслювалася передача "Голос країни-4".

01.08.2013 Підприємством (виробник) та Товариством (замовник) укладено договір, за умовами якого:

- замовник доручає, а виробник бере на себе зобов'язання з виробництва передачі на основі формату та подальшої передачі (відступлення) виключних майнових авторських прав на передачу (пункт 2.1);

- виробник зобов'язується у порядку, передбаченому законодавством України, придбати майнові права авторів, твори яких (як ті, що існували раніше, так і створені в процесі роботи над передачею і рекламними матеріалами) увійдуть як складова частина в передачу та/або рекламні матеріали (підпункт 4.4.2 пункт 4.4);

- договір набирає чинності з дати його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх обов'язків, а у частині реалізації замовником виключних майнових прав на передачу та рекламні матеріали - протягом всього строку охорони таких майнових прав (пункт 10.1).

Підприємством та Товариством підписано додаток до даного договору від 01.08.2013 (акт), з якого вбачається, що протягом травня 2014 року виробник передав, а замовник прийняв твір та виключні майнові права на нього, а саме виробництво передачі "Голос країни-4", включаючи вартість виключних майнових прав на передачу (12 випуск).

01.04.2014 Підприємством (компанія) та товариством з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Українська музикальна видавнича група" (правовласник) укладено ліцензійний договір, за умовами якого: правовласник надає компанії в користування невиключні авторські та/або суміжні права на використання творів та/або фонограм (права), перелік яких зазначено у додатку до цього договору для створення передач; компанія не має права передавати (субліцензувати) ліцензійне право на використання творів та/або фонограм, отриманих за ліцензійним договором, третім особам, які здійснюють виробництво аудіовізуальних творів, а саме передач "Голос країни-4" для наступного включення в ефір телевізійних каналів "ТЕТ", "2+2", "1+1", "Плюс Плюс", "Бигуди", "УНИАН".

Відповідно до додатку № 2 до цього ліцензійного договору на підставі зазначеного договору Підприємством та ТОВ "Українська музикальна видавнича група" погоджено перелік творів для використання в телепередачі під назвою "Голос країни-4", а саме твір "Crazy in love", авторами якого є: Harrison Richard Christopher; Record Eugene Booker; Carter Shawn C; Knowles Beyonce Gissele; доля авторських прав на музику твору якого складає 7,5%.

01.04.2014 Підприємством (компанія) та ТОВ "УМИГ Мьюзік" (правовласник) укладено ліцензійний договір, за умовами якого: правовласник надає компанії в користування невиключні авторські та/або суміжні права на використання творів та/або фонограм (права), перелік яких зазначено у додатку до договору для створення передач; компанія не має права передавати (субліцензувати) ліцензійне право на використання творів та/або фонограм, отриманих за договором, третім особам, які здійснюють виробництво аудіовізуальних творів, а саме передач "Голос країни-4" для наступного включення в ефір телевізійних каналів "ТЕТ", "2+2", "1+1", "Плюс Плюс", "Бигуди", "УНИАН".

Відповідно до додатку №2 до даного ліцензійного договору на підставі цього договору Підприємством та ТОВ "УМИГ Мьюзік" погоджено перелік творів для використання в телепередачі під назвою "Голос країни-4", а саме: твір "Crazy in love", авторами якого є: Harrison Richard Christopher; Record Eugene Booker; Carter Shawn C; Knowles Beyonce Gissele, доля авторських прав на музику твору якого складає 37,5%, та твір "Earth Song" (виконавець Ольга Жмурина; композитор/автор тексту: Jackson Michael Joe; Sony ATV Songs LLC), доля авторських прав на музику твору якого складає 100%.

01.07.2014 Підприємством (ліцензіат) та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" (ліцензіар) укладено ліцензійний договір, за умовами якого: ліцензіар передає ліцензіату невиключні права (авторські та/або суміжні) на використання музичних творів (твори) та/або фонограм, що зазначені в додатку до ліцензійного договору, який є невід'ємною його частиною, способами, вказаними в пункті 1.2 даного договору, та в об'ємі, вказаному в пункті 1.3 цього договору (ліцензійні права), а ліцензіат зобов'язується використовувати твори/фонограми відповідно до умов ліцензійного договору та виплачувати ліцензіару винагороду за використання ліцензійних прав у розмірі, вказаному в договорі та в додатку до нього. Ліцензійні права, зазначені в цьому договорі, надаються ліцензіаром ліцензіату без передачі права власності, володіння, відчуження або будь-якого іншого розпорядження такими творами/фонограмами; ліцензіат має право передавати (субліцензувати) ліцензійне право на використання творів/фонограм, отриманих за цим договором, третім особам, які здійснюють виробництво телепередач для наступного включення в ефір телевізійних каналів "ТЕТ", "2+2", "1+1", "Плюс Плюс", "Бигуди", "УНИАН"; договір набирає чинності з моменту підписання представниками та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2014, але не може бути припинений раніше виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором. Умови та/або положення цього договору поширюються на відносини сторін, які виникли раніше, а саме з 01.01.2014. Продовження строку дії даного ліцензійного договору оформлюється додатковою угодою до нього або окремим договором та підписується сторонами.

Відповідно до додатку №1 до цього договору ліцензіар передав ліцензіату невиключні авторські та суміжні права на твори/фонограми для використання в телепередачі під назвою "Голос країни-4" твір "Crazy in love", авторами якого є: Harrison Richard Christopher; Record Eugene Booker; Carter Shawn C; Knowles Beyonce Gissele; доля авторських прав на музику твору - 55%; строк дії ліцензійного права з 01.01.2014 по 31.12.2014.

Таким чином, Підприємством укладено ліцензійні договори, які стосуються отримання Підприємством невиключних майнових прав на використання товарів з каталогів правовласників, але цими ліцензійними договорами передано невиключну ліцензію на музику спірних музичних творів (права передані не в повному обсязі), при цьому відсутні дані про надання ліцензії на тексти таких творів. Договорів про передачу авторами музичних творів з текстом своїх прав ТОВ "УМИГ Мьюзік" ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" матеріали справи не містять.

Публічне сповіщення твору "Crazy in Love" в ефірі відповідача відбулося 18.05.2014, але станом на 18.05.2014 аудіовізуального твору "Голос країни-4" ще не існувало; дозвіл на включення твору "Crazy in Love" до складу аудіовізуального твору "Голос країни-4" був отриманий Підприємством лише 01.07.2014, тобто після публічного сповіщення твору в ефірі телеканалу "1+1", тому відсутні підстави стверджувати, що Підприємство передало відповідачу права саме на аудіовізуальний твір за наявними у матеріалах справи ліцензійними договорами. Посилання відповідача на те, що у ліцензійному договорі від 01.07.2014 зазначено, що його умови поширюються на правовідносини сторін з 01.01.2014, не може братися судом до уваги, оскільки наведене суперечить приписові статті 31 Закону.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що: виключні майнові авторські права на музичні твори "Crazy In Love" і "Earth Song" належать позивачу; відповідач не подав доказів укладення угод із правовласниками, які дозволяли б публічне сповіщення названих творів; використання відповідачем спірних музичних творів у власній господарській діяльності відбулося без дозволу відповідного правовласника та без сплати авторської винагороди.

Оскільки Товариство припустилося порушення щодо музичних творів вперше, то, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, його притягнуто до відповідальності у вигляді сплати компенсації у мінімальному розмірі (10 мінімальних заробітних плат за кожен неправомірно використаний твір), а саме в сумі 24 360 грн.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 52 Закону суди дійшли висновку про накладення на відповідача штрафу в сумі 2 436 грн. (10% від 24 360 грн.)

Причиною спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з Товариства на користь Організації в інтересах Broadcast Music Ink. суми 73 080 грн. як компенсації за порушення майнових авторських прав, а також 7 308 грн. штрафу в доход державного бюджету України.

Відповідно до статті 45 Закону суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, на підставі договору про взаємне представництво інтересів, який укладений Організацією та Broadcast Music Ink., на території України майновими авторськими правами щодо спірних музичних творів управляє Організація.

Відповідно до статті 1 Закону публічне сповіщення (доведення до загального відома) - це передача за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гама-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті.

За змістом статей 435, 440, 441, 443 Цивільного кодексу України, статей 7, 15, 31-33 Закону: право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку (за договором, який відповідає визначеним законом вимогам); використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом).

Згідно з частинами другою і третьою статті 17 Закону:

- якщо інше не передбачено у договорі про створення аудіовізуального твору, автори, які зробили внесок або зобов'язалися зробити внесок у створення аудіовізуального твору і передали майнові права організації, що здійснює виробництво аудіовізуального твору, чи продюсеру аудіовізуального твору, не мають права заперечувати проти виконання цього твору, його відтворення, розповсюдження, публічного показу, публічної демонстрації, публічного сповіщення, а також субтитрування і дублювання його тексту, крім права на окреме публічне виконання музичних творів, включених до аудіовізуального твору. За оприлюднення і кожне публічне виконання, показ, демонстрацію чи сповіщення аудіовізуального твору, його здавання у майновий найм і (або) комерційний прокат його примірників за всіма авторами аудіовізуального твору зберігається право на справедливу винагороду, що розподіляється і виплачується організаціями колективного управління або іншим способом;

- автори, твори яких увійшли як складова частина до аудіовізуального твору (як тих, що існували раніше, так і створених у процесі роботи над аудіовізуальним твором), зберігають авторське право кожний на свій твір і можуть самостійно використовувати його незалежно від аудіовізуального твору в цілому, якщо договором з організацією, що здійснює виробництво аудіовізуального твору, чи з продюсером аудіовізуального твору не передбачено інше.

У свою чергу, використання твору без дозволу суб'єкта авторського права є порушенням авторського права, передбаченим пунктом "а" статті 50 Закону, за яке пунктом "г" частини другої статті 52 цього ж Закону передбачено можливість притягнення винної особи до відповідальності у вигляді сплати компенсації в розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат.

Отже, визначальним у вирішенні даного спору є дослідження фактичних обставин, які пов'язані з передачею авторами спірних музичних творів (правовласниками) відповідних майнових прав організації, що здійснила виробництво аудіовізуального твору "Голос країни-4", чи продюсеру цього аудіовізуального твору.

Суди попередніх інстанцій у вирішенні даного спору виходили з того, що на підставі договору від 01.08.2013 про виробництво аудіовізуального твору та передачу майнових прав до відповідача перейшло право лише на використання передачі "Голос країни-4", а не музичних творів "Crazy In Love" і "Earth Song".

Проте поза увагою та оцінкою судів попередніх інстанцій залишилася та обставина, коли саме відповідачу був переданий відповідний аудіовізуальний твір (випуск відповідної передачі). Так, згідно з актом від 18.05.2014 (том 1, а.с. 167) відповідний твір був переданий відповідачу протягом травня 2014 року, тобто пізніше, аніж Підприємством було укладено ліцензійні договори з ТОВ "Українська музикальна видавнича група" та ТОВ "УМИГ Мьюзік" (01.04.2014).

Крім того, зазначаючи про те, що положення ліцензійного договору від 01.07.2014 щодо його умов поширюються на правовідносини сторін з 01.01.2014 не беруться до уваги, оскільки наведене суперечить припису статті 31 Закону, суди попередніх інстанцій не врахували, що ця стаття Закону не містить обмежень щодо застосування у договорах про відчуження майнових прав положень частини другої статті 631 Цивільного кодексу України.

Отже, судами попередніх інстанцій у повній мірі не з'ясовано, чи набула третя особа майнові авторські права на відповідні музичні твори та, відповідно, чи відбулося публічне сповіщення відповідачем спірних музичних творів у складі аудіовізуального твору правомірно.

Відтак слід дійти висновку про те, що попередніми судовими інстанціями неправильно застосовано вимоги частини першої статті 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та частини першої статті 43 названого Кодексу стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду господарським судом в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Касаційна ж інстанція згідно з частиною другою статті 1117 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Отже, оскаржувані судові рішення відповідно до пункту 3 статті 1119 та частини першої статті 11110 ГПК України підлягають скасуванню з передачею даної справи на новий розгляд до суду першої інстанції. У такому розгляді суду слід врахувати викладене, належним чином з'ясувати обставини справи, зазначені в цій постанові, дати їм та доводам сторін і поданим ними доказам належну правову оцінку та вирішити спір відповідно до закону.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" та товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія 1+1" задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 23.07.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2015 зі справи № 910/12442/15 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Суддя В. Селіваненко

Суддя Б. Львов

Суддя В. Палій