ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2016 р.Справа № 916/1745/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді В.Б. Туренко

суддів Л.В. Поліщук, С.В. Таран (на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 21.01.2016р.)

при секретарі судового засідання: А.В. Земляк

за участю представників сторін:

від прокуратури - О.А. Лянна

від відповідача - Ю.С. Асауленко

від третьої особи - ОСОБА_3 (ОСОБА_4.)

Представники позивача та інших третіх осіб в судове засідання не з'явились, про день, час та місце апеляційного перегляду повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастер - Проект»

на рішення господарського суду Одеської області від 19.11.2015 року

у справі № 916/1745/15

за позовом першого заступника прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастер - Проект»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, на стороні відповідача: ОСОБА_8

про розірвання договору оренди, припинення права володіння та користування земельною ділянкою, повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2015 року перший заступник прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до місцевого господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастер - Проект» про:

-розірвання договору оренди землі, укладеного між позивачем та відповідачем 25.02.2002р.;

-припинення права володіння та користування ТОВ «Мастер - Проект» земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1;

-зобов'язання ТОВ «Мастер - Проект» повернути земельну ділянку площею 1004 кв.м., що передана терміном на 1 рік (до 28.12.2002р.) для благоустрою прилеглої території , а також земельну ділянку площею 596 кв.м., що передана терміном на 50 років (до 28.12.2051р.) для будівництва, експлуатації та обслуговування будівлі офісного центру (у тому числі на рік для будівництва), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов цільового використання земельної ділянки, визначених договором оренди землі.

Ухвалами суду першої інстанції від 25.05.2015р., 04.11.2015р. залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департамент комунальної власності Одеської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, на стороні відповідача: ОСОБА_8.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.06.2015р. у задоволенні клопотання прокурора про вжиття заходів до забезпечення позову відмовлено, призначено по справі судову земельну-технічну експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 30.06.2015р. апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_4, заступника прокурора Одеської області на ухвалу суду першої інстанції від 05.06.2015р. про відмову у задоволенні заяви прокурора про вжиття заходів до забезпечення позову припинено.

22.09.2015р. до місцевого господарського суду надійшло повідомлення ОНДІСЕ від 21.09.2015р. №3985/24 про неможливість виконання земельно-технічної експертизи, у зв'язку з чим ухвалою суду першої інстанції від 28.09.2015р. провадження у справі поновлено та призначено до розгляду.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.10.2015р., залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 17.11.2015р. за заявою ОСОБА_4 застосовані заходи забезпечення позову, а саме заборонено ТОВ «Мастер - Проект» та будь-яким іншим особам здійснювати будівельні роботи з будівництва торгово-офісної будівлі на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням господарського суду Одеської області від 19.11.2015р. з урахуванням ухвали суду від 26.11.2015р. про виправлення описки (суддя Желєзна С.П.), оформленим відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 23.11.2015р., позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача в доход Державного бюджету України 3654,00 грн. судового збору.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ «Мастер - Проект» 30.11.2015р. звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило його скасувати, у позові відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 10.12.2015р. у складі колегії суддів: головуючий суддя Туренко В.Б., судді Поліщук Л.В., Пироговський В.Т. апеляційну скаргу прийнято до провадження із призначенням до розгляду.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.12.2015р. постанова Одеського апеляційного господарського суду від 17.11.2015р. та ухвала господарського суду Одеської області від 19.10.2015р. скасовані, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 21.01.2016р. задоволено заяву судді-учасника колегії Пироговського В.Т. про самовідвід у справі №916/1745/15 на підставі ст. 20 ГПК України.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 21.01.2016р. суддю Пироговського В.Т. замінено на суддю Таран С.В.

У відзиві на апеляційну скаргу третя особа - ОСОБА_4 зазначила про її безпідставність, просила рішення суду залишити без змін.

Відзиви на апеляційну скаргу від прокурора, позивача та інших третіх осіб не надходили.

Заслухавши прокурора, представників ТОВ «Мастер - Проект» та ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, судова колегія зазначає наступне.

Рішенням Одеської міської ради від 28.12.2001р. №3078-XXІІІ затверджено проект відведення земельної ділянки; надано ТОВ «Мастер - Проект» земельну ділянку загальною площею 0,1600 га (код Українського класифікатору цільового використання землі - 1.11.6. - землі іншої комерційної діяльності), в т.ч.:

-земельну ділянку площею 0,0596 га у тимчасове довгострокове користування, на умовах оренди, терміном на 50 років, для будівництва, експлуатації та обслуговування будівлі офісного центру (у тому числі на 1 рік - для будівництва);

-земельну ділянку площею 0,1004 га у тимчасове короткострокове користування, на умовах оренди, терміном на 1 рік для благоустрою та озеленення прилеглої території (а.с. 167 т.1).

В матеріалах справи наявний акт встановлення в натурі меж земельної ділянки від 11.01.2002р., в якому зазначено, що відведена земельна ділянка може бути використана тільки за цільовим призначенням (а.с. 180 т.1).

25.02.2002р. між Одеської міської радою (Орендодавець) та ТОВ «Мастер - Проект» (Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, згідно умов якого в оренду передано земельну ділянку площею 1600 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1. Вказана земельна ділянка надається у володіння та користування Орендаря, у т.ч.:

-земельна ділянка площею 596 кв.м., терміном на 50 років (до 28.12.2051р.) для будівництва, експлуатації та обслуговування будівлі офісного центру (у тому числі на 1 рік - для будівництва);

-земельна ділянка площею 1004 кв.м., терміном на 1 рік (до 28.12.2002р.) для благоустрою прилеглої території.

Відповідно до п. 1.3. договору зміна цільового призначення та використання зазначеної земельної ділянки можлива тільки на підставі відповідного рішення Одеської міської ради.

Пунктами 2.1., 2.2. договору встановлено, що за користування земельною ділянкою Орендар сплачує Орендодавцеві оренду плату, яка на період будівництва становить 2160,00 грн. на рік, на період експлуатації - 4023,00 грн. на рік.

За змістом п. 3.1.1., 3.1.3. договору Орендодавець має право вимагати від Орендаря: використання земельної ділянки за її цільовим призначенням згідно з п. 1.2. договору, додержання Орендарем екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, державних стандартів, норм і правил, проектних рішень, місцевих правил забудови населених пунктів; дострокового розірвання договору у разі невиконання Орендарем його обов'язків, передбачених Законом України «Про оренду землі», цим договором, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

За приписами п. 3.2.2. договору Орендодавець зобов'язаний здійснювати контроль за використанням земельної ділянки відповідно до її цільового призначення та умов її надання.

У відповідності до п. 3.3.2. договору Орендар має право самостійно визначати напрями своєї господарської діяльності відповідно до призначення земельної ділянки та умов договору.

Згідно з п. 3.4.2. договору Орендар зобов'язався використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення, зазначеного в п. 1.2. договору, забезпечити належний санітарний, протипожежний, екологічний стан земельної ділянки, будинків і споруд, розташованих на ній.

У пункті 3.4.6. Орендар зобов'язався повідомити в тижневий термін Орендаря про відчуження будинків і споруд (або їх частин), розташованих на переданій в оренду земельній ділянці, переоформити документи на право подальшого користування земельною ділянкою, а також повідомити нового власника придбаних будівель чи споруд (їх частин) про необхідність оформлення відповідних документів на право оренди. До переоформлення міською радою прав третіх осіб на користування земельною ділянкою, зазначеною в п. 1 договору, або її частиною (при переході права власності на будинок, споруду або їх частини) орендна плата за земельну ділянку сплачується Орендарем за всю ділянку у повному обсязі.

За змістом п. 4.1., 4.2. договору відповідно до Українського класифікатору обмежень прав власності на земельну ділянку та використання земельних ділянок встановлені такі обмеження: 1.1. зміна цільового призначення, 1.4. заборона будівництва інших об'єктів. Відповідно до Українського класифікатору прав обмеженого користування чужою земельною ділянкою встановлен сервітут: 2. використання земельної ділянки для прокладки і ремонту лінійних інженерних споруд.

За приписами п. 6.2. договору, останній може бути дострокового розірвано за взаємною згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами їх обов'язків, передбачених Законом України «Про оренду землі», цим договором, у разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке суттєво перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до п. 6.7., 6.8. договору спори, що виникають між сторонами в ході виконання договору, вирішуються сторонами шляхом переговорів, а у разі недосягнення згоди - у встановленому законодавством порядку. Відносини сторін, не врегульовані цим договором, регулюються Законом України «Про оренду землі», Земельним кодексом України, іншими актами законодавства України, рішеннями Одеської міської ради.

Договір посвідчений нотаріально 05.02.2012р. та зареєстрований у книзі записів договорів на право тимчасового користування землею (у тому числі на умовах оренди) 11.03.2002р. за №551/53 (а.с. 15-19 т.1).

Розпорядженням Київської райадміністрації від 24.12.2002р. №2173 затверджено акт державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту (офісний центр загальною площею 457,3 кв.м., в т.ч. офіс №1 - 262,6 кв.м.; №2- 97,2 кв.м.; №3-97,3 кв.м. на земельній ділянці по АДРЕСА_1, відведеній відповідно до рішення Одеської міської ради від 28.12.2001р. №3078-XXІІІ ТОВ «Мастер - Проект» - об'єкт прийнято в експлуатацію; визнано право власності на офісні приміщення офісного центру. вказаного в п. 1 цього розпорядження, на підставі договору про дольову участь у будівництві від 21.04.2002р. за: ПП ОСОБА_8 на офіс №3 площею - 97, 3 кв.м; ПП ОСОБА_10 на офіс № 1 площею - 262,8 кв.м.; ПП «ОЛВО» на офіс №2 площею - 97,2 кв.м. (а.с. 116 т.2).

Отже, прийняттям в експлуатацію закінченої будівництвом двоповерхової будівлі офісного центру, рішення Одеської міської ради від 28.12.2001р. №3078-XXІІІ та договір оренди землі від 25.02.2002р. в частині надання ТОВ «Мастер-Проект» в оренду терміном на 50 років земельної ділянки, площею 0,0596 га для будівництва офісного центру (у тому числі на 1 рік для будівництва) вичерпало свою дію.

Так, одразу ж після прийняття офісного центру в експлуатацію, на нього визнано право власності за 3 особами, проте ТОВ «Мастер-Проект» в порушенням умов п. 3.4.6. договору оренди не повідомило Орендаря земельної ділянки про відчуження офісного центру цим особам, не переоформило документів на право подальшого користування земельною ділянкою, а також не повідомило власників придбаних офісів про необхідність оформлення відповідних документів на право оренди.

В матеріалах справи містяться наступні документи:

-свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення (офіс №3) загальною площею 97,3 кв.м. по АДРЕСА_1, видане 28.12.2002р. ОСОБА_8 (а.с. 123 т.3);

-договір реального поділу нежитлового приміщення (офісу №1) від 17.01.2003р., згідно якого ОСОБА_10 належить 4/5 нежитлового приміщення (офіс №1), а ОСОБА_7 1/5 частини нежитлового приміщення (офіс №1) - а.с. 51 т.1;

-договір купівлі-продажу від 29.12.2009р., укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_12, відповідного до якого остання придбала у власність нежитлове приміщення (офіс №2), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 99,0 кв.м., яке складається з приміщення 1 поверху загальною площею 50,1 кв.м. та приміщення 2-го поверху загальною площею 48,9 кв.м. (а.с. 47 т.1);

-договір купівлі-продажу від 13.03.2013р., укладений між ТОВ «Еквенто» та ОСОБА_4, згідно якого остання купила нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1-А/1, загальною площею 173,6 кв.м., основною площею 134,3 кв.м. (а.с. 49 т.3);

-договір купівлі-продажу від 31.03.2015р., укладений між ОСОБА_13 та ОСОБА_5, згідно якого останній купив нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1-А/2, загальною площею 117,2 кв.м., основною площею 109,4 кв.м. (а.с. 45 т.3).

Як встановлено судом першої інстанції, приміщення будівлі офісного центру в подальшому перепродавалися та станом на день звернення прокурора з даним позовом, власниками нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 є наступні 5 осіб: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які сплачують земельний податок за земельну ділянку.

08.12.2014р. за № ОД 41 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області зареєстроване повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, подане ТОВ «Мастер - Проект, згідно з яким останній в порядку ст. 35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» повідомив про початок виконання підготовчих робіт, необхідних для здійснення нового будівництва одноповерхової торгово-офісної будівлі за адресою: АДРЕСА_1, яка розташована на земельній ділянці, що перебуває в користуванні ТОВ «Мастер-Проект» відповідно до умов договору оренди від 11.03.2002р. (а.с. 32 т.1).

В подальшому, відповідачем як замовником подано до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області декларацію про початок виконання будівельних робіт із нового будівництва одноповерхової торгово-офісної будівлі за адресою: АДРЕСА_1, на земельній ділянці, що перебуває в користуванні за умовами договору оренди від 11.03.2002р. Декларація зареєстрована 21.01.2015р. за № ОД75 (а.с. 34-36 т.1).

ТОВ «Мастер-Проект» після реєстрації декларації приступило до виконання вищезазначених будівельних робіт, в результаті чого, на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, розпочались будівельні роботи. Факт їх проведення, зокрема, підтверджується фотофіксацією земельної ділянки (а.с. 173-179 т.1).

05.05.2015р. Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області складено припис, відповідно до якого останнє вимагало від ТОВ «Мастер-Проект» зупинити виконання підготовчих і будівельних робіт на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 53-57 т.1).

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 29.05.2015р. у справі № 815/2765/15 позов ТОВ «Мастер-Проект» до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправними дії та скасування припису від 05.05.2015р. задоволено (а.с. 38-44 т.1).

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2015р. у справі № 815/2765/15 скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29.05.2015р., у задоволенні позову відмовлено. Судовим актом встановлено, що замовником будівництва ТОВ «Мастер-Проект» наведено недостовірні дані в повідомленні про початок виконання підготовчих робіт за № ОД 41 від 08.12.2014р., чим порушено абзац 5 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №466 та недостовірні дані в декларації про початок виконання будівельних робіт за № ОД 75 від 21.01.2015р. в частині права користування земельною ділянкою, чим порушено ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (а.с. 45-49 т.4).

За твердженням прокурора, відповідач в порушення умов цільового використання спірної земельної ділянки, визначеної договором оренди землі від 25.02.2002р. (зареєстрований 11.03.2002р.), здійснює будівництво одноповерхової торгово-офісної будівлі на земельній ділянці площею 596 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, на якій в 2002р. вже здійснив будівництво офісного центру, власниками якого на теперішній час є фізичні особі, а не відповідач. Тобто, підготовчі та будівельні роботи здійснюються відповідачем на земельній ділянці, яка після закінчення будівництва передбачена для експлуатації та обслуговування вже збудованої торгово-офісної будівлі, цільове призначення якої не змінювалось.

Задовольняючі позовні вимоги повністю, місцевий господарський суд виходив зі слідуючого.

Відповідно до ст. ст. 3 - 5 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998р. № 161-XIV (далі - Закон України «Про оренду землі», в редакції Закону України від 07.03.2002р., чинній на час укладення договору оренди землі від 25.02.2002р. (зареєстрований 11.03.2002р.) оренда землі це засноване на договорі строкове, платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Об'єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб України, територіальних громад сіл, селищ, міст (комунальній власності), держави. Об'єктами оренди можуть бути земельні ділянки з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, що розташовані на них, якщо це передбачено договором оренди. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради.

Згідно з ст. ст. 12, 13 Закону України «Про оренду землі» (в редакції Закону України від 07.03.2002р.) договір оренди землі - це угода сторін про взаємні зобов'язання, відповідно до яких орендодавець за плату передає орендареві у володіння і користування земельну ділянку для господарського використання на обумовлений договором строк. Договір оренди земельної ділянки укладається у письмовій формі. Невід'ємною частиною договору оренди є план (схема) земельної ділянки. Договір оренди земельної ділянки посвідчується нотаріально за її місцезнаходженням: на строк до 5 років - за бажанням однієї із сторін договору; на строк більше 5 років - в обов'язковому порядку.

За приписами ст. ст. 14, 16, 18 Закону України «Про оренду землі» (в редакції Закону України від 07.03.2002р.) до істотних умов договору оренди земельної ділянки належить зокрема об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки). Умови договору оренди земельної ділянки діють у випадках, коли після набрання договором чинності законами України встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені договором, крім випадків, визначених статтею 21 цього Закону, а також випадків, визначених законами України, якщо вони підвищують рівень захисту прав орендарів, орендодавців, третіх осіб. Договір оренди земельної ділянки набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов, підписання його сторонами і державної реєстрації. Укладений договір оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації. Факт державної реєстрації засвідчується печаткою реєструючого органу з підписом уповноваженої на це особи та зазначенням дати реєстрації на всіх примірниках договору. Один зареєстрований примірник договору зберігається в органі, який здійснив його реєстрацію.

Статтею 125 Земельного кодексу України (в редакції Закону України від 20.12.2001р.) передбачено, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Так, при укладенні 25.02.2002р. між ТОВ «Мастер - Проект» та Одеською міською радою договору оренди землі, останні дійшли згоди щодо істотних умов договору, провели його державну реєстрацію, відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про оренду землі». Отже, ТОВ «Мастер - Проект» в установленому законом порядку набуло право оренди земельної ділянки площею 1600 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, яка складається із: земельної ділянки площею 596 кв.м., терміном на 50 років (до 28.12.2051р.), для будівництва, експлуатації та обслуговування будівлі офісного центру (у тому числі на 1 рік - для будівництва); земельної ділянки площею 1004 кв.м. терміном на 1 рік (до 28.12.2002р.) для благоустрою прилеглої території.

В силу ст. 25 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент розгляду справи, орендар земельної ділянки зобов'язаний: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; у п'ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу доходів і зборів.

За умовами ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки.

При цьому, в силу положень ст. 18 Земельного кодексу України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об'єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.

Частинами 1, 5 ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Виходячи з умов п.п. 3.4.1., 3.4.2. спірного договору Орендар зобов'язався, зокрема, виконувати встановлені щодо об'єкта оренди зобов'язання, додержуватись вимог, встановлених Законом України «Про оренду землі», виконувати обов'язки відповідно до умов договору і Земельного кодексу України; використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення, зазначеного в п. 1.2 договору.

В силу положень п.п. 4.1., 4.2. спірного договору відповідно до Українського класифікатору обмежень прав власності на земельну ділянку та використання земельних ділянок встановлені такі обмеження: зміна цільового використання; заборона будівництва інших об'єктів. Відповідно до Українського класифікатору прав обмеженого користування чужою земельною ділянкою встановлений сервітут: використання земельної ділянки для прокладки і ремонту ліній інженерних споруд.

Посилання скаржника на втрату чинності означених пунктів Українського класифікатору не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки станом на момент укладення договору оренди та його державної реєстрації останні були чинними. Більш того, втрата чинності цих пунктів не є підставою для будівництва нових об'єктів нерухомості на земельній ділянці, на якій вже збудовано такий об'єкт та дія договору в цій частині вичерпало свою дію.

При цьому, згідно з п. 1.2. спірного договору орендована земельна ділянка, загальною площею 1600 кв.м., надана у володіння та користування Орендаря, в тому числі: земельна ділянка площею 596 кв.м., терміном на 50 років (до 28.12.2051р.), для будівництва, експлуатації та обслуговування будівлі офісного центру (у тому числі на 1 рік - для будівництва); земельна ділянка площею 1004 кв.м. терміном на 1 рік (до 28.12.2002р.) для благоустрою прилеглої території. Зміна цільового призначення та використання зазначеної земельної ділянки можлива тільки на підставі відповідного рішення Одеської міської ради.

Рішення Одеської міської ради щодо зміни цільового призначення орендованої відповідачем земельної ділянки відсутнє.

Виходячи із вищенаведених умов спірного договору оренди та вимог чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач зобов'язався додержуватись обмежень, встановлених стосовного використання земельної ділянки та не допускати використання землі у спосіб, що суперечить її цільовому призначенню. В протилежному випадку це є порушенням обов'язків землекористувача та орендаря, визначених законом.

Як свідчить зміст цільового використання спірних земельних ділянок, визначених умовами спірного договору оренди, відповідачу надано можливість забудови лише частини земельної ділянки площею 596 кв.м. протягом року з моменту укладення договору, в той час як після закінчення будівництва дана земельна ділянка передбачена використовуватись для експлуатації та обслуговування будівлі офісного центру, а не для будівництва іншого об'єкту.

Таким чином, судова колегія вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції стосовного того, що відповідачем порушено умови цільового використання земельної ділянки, визначеної договором оренди землі від 25.02.2002р. та вимоги земельного законодавства.

За приписами ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди.

За змістом ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки зобов'язаний, зокрема, виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Пунктом «г» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України визначено, що використання земельної ділянки не за цільовим призначенням є підставою для припинення права користування земельною ділянкою.

Пунктом «а» ч. 1 ст. 143 Земельного кодексу України встановлено, що примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

За приписами п.п. 2.20., 2.21. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» із змінами і доповненнями у вирішенні спорів про розірвання договору оренди земельної ділянки судам слід враховувати, що відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених умовами договору, та з підстав, визначених статтями 24 і 25 Закону України «Про оренду землі», у разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також з підстав, визначених ЗК України та іншими законами України. У разі встановлення порушень, передбачених статтею 143 ЗК України, зокрема, коли земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, визначеним умовами договору, та у спосіб, що суперечить екологічним вимогам, суди мають правові підстави для задоволення вимог про розірвання договору оренди на підставі статті 32 Закону України «Про оренду землі». Про невиконання відповідачем умов договору щодо використання землі за цільовим призначенням може свідчити, зокрема, відсутність проведення будь-яких будівельних робіт на об'єкті, що може підтверджуватися, наприклад, актом, складеним Державною архітектурно-будівельною інспекцією. Разом з тим слід звернути увагу на те, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме факт використання землі не за цільовим призначенням, а не, наприклад, невикористання земельної ділянки для забудови протягом трьох років підряд.

Враховуючи наведене, судова колегія дійшла висновку про правомірність задоволення позовних вимог прокурора щодо розірвання договору оренди землі, укладеного між позивачем та відповідачем 25.02.2002р. та припинення права користування ТОВ «Мастер-Проект» земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1.

За змістом ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов'язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

Аналогічний зміст містить п. 6.2. договору оренди землі від 25.02.2002р.

З урахуванням наведеного, висновок місцевого господарського суду про те, що орендована відповідачем земельна ділянка підлягає поверненню орендодавцю є цілком правомірним та обґрунтованим.

Доводи, зазначені в апеляційній скарзі спростовуються викладеним, а відтак підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Одеської області від 19.11.2015р. у справі №916/1745/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови складено 23.02.2016р.

Головуючий суддя В.Б. Туренко

Суддя Л.В. Поліщук

Суддя С.В. Таран