ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.02.16 Справа № 904/49/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АККУ - ЕНЕРГО", м. Київ

до публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення 6 846 787,97грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Гаркуша К.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, адвокат, посвідчення №2325/10 від 26.06.2003, ордер серія КС №33830, угода про надання правової допомоги від 11.09.2015; ОСОБА_2, довіреність б/н від 30.09.2015

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність №ББУ/ПУ216/СЛ/15 від 10.12.2015

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АККУ-ЕНЕРГО» (надалі Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до публічного акціонерного товариства «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» (надалі Відповідач) про стягнення 6 591 718,40 грн. за договором поставки №1863-ПУ від 20.04.2015.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.01.2016 порушено провадження у справі, позовна заява прийнята до розгляду.

28.01.2016 Позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позовні вимоги були збільшені до 6 650 122,96 грн. в звязку зі збільшенням періоду нарахування інфляційних втрат та пені. Суд прийняв до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог.

11.02.2016 Позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позовні вимоги були збільшені до 6 846 787,97 грн. в звязку зі збільшенням періоду нарахування інфляційних втрат та 3% річних. Суд прийняв до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог.

В судовому засіданні 28.01.2016 розгляд справи був відкладений на 11.02.2016, в судовому засіданні 11.02.2016 оголошувалась перерва до 17.02.2016, відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

В судових засіданнях 11.02.2016 та 17.02.2016, на підставі клопотання Відповідача та відповідно до ч.7 ст.81-1 Господарського процесуального кодексу України, здійснювався запис розгляду судової справи за допомогою технічних засобів, а саме: компютерної програми «Документообіг спеціалізованих судів.

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на невиконання Відповідачем вимог діючого законодавства та умов згаданого договору, а саме порушення строків оплати за поставлений товар. У підтвердження своїх позовних вимог Позивач надав суду договір поставки №1863-ПУ від 20.04.2015, додаток №1 до нього, специфікацію від 20.04.2015, додаткову угоду до ОСОБА_4 від 20.06.2015, видаткові накладні, довіреність №222442/д віл 07.09.2015 на отримання товарно-матеріальних цінностей, рахунки на оплату замовлення №СФ-ГЛ/06238, №СФ-ГЛ/06239, №СФ-ГЛ/06243, №СФ-ГЛ/06298, №СФ-ГЛ/06242 від 30.06.2015, №СФ-ГЛ/08137, №СФ-ГЛ/08139, №СФ-ГЛ/08140, №СФ-ГЛ/08143 від 13.08.2015, №СФ-ГЛ/09073, №СФ-ГЛ/09075, №СФ-ГЛ/09076, СФ-ГЛ/09077 від 08.09.2015, товарно-транспортні накладні від 01.07.2015, 17.08.2015, 09.09.2015.

Позивач керуючись п.п.5.4., 6.2.2. названого ОСОБА_4, нормами Господарського та Цивільного кодексів України просить суд стягнути з Відповідача заборгованість за поставлений Товар в сумі 6 116 977,17 грн., 3% річних в сумі 45 248,87 грн., інфляційні втрати в сумі 378 713,07 грн., пеню в сумі 305 848,86 грн.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив в повному обсязі; 11.02.2016 надав відзив на позовну заяву, 17.02.2016 Відповідач надав додаткові пояснення до відзиву на позов, письмові пояснення. В обґрунтування своїх заперечень Відповідач посилається на часткове порушення Позивачем строків поставки товару, порушення Позивачем п.5.4. ОСОБА_4 в частині надання всіх документів, які мали бути наданими разом з Товаром, неможливість встановлення дати поставки Товару через те, що на видаткових накладних, всупереч п. 4.7. ОСОБА_4, Відповідач не зазначав дату поставки товару, неузгодженість місця поставки товару, в звязку з невірним визначенням в ОСОБА_4 редакції правил Інкотермс, яка мала бути застосована Сторонами.

Крім того Відповідачем 11.02.2016 були заявлені клопотання про відкладення розгляду справи, клопотання про витребування у Позивача доказів, а саме, документів, які підтверджують його право власності на товар, клопотання про тлумачення п.4.7. ОСОБА_4. 17.02.2016 Відповідачем були заявлені клопотання про призначення у справі економічної експертиз, клопотання про відкладення розгляду справи для надання додаткового часу для надання можливості надати письмові заперечення на збільшення позовних вимог.

В судовому засіданні 17.02.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників Позивача та Відповідача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

20.04.2015 товариство з обмеженою відповідальністю «АККУ-ЕНЕРГО» (Позивач, Постачальник) та публічне акціонерне товариство «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» (Відповідач, Покупець) уклали договір поставки №1863-ПУ (надалі Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобовязався поставити у власність Покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (в подальшому ОСОБА_5), в асортименті, кількості, в строки, за ціною та за якісними характеристиками, погодженими сторонами в даному ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які є невідємними частинами даного ОСОБА_4, а Покупець зобовязався прийняти та оплатити ОСОБА_5, що поставляється в його власність, відповідно до умов даного ОСОБА_4 (п.п.1.1., 1.2. ОСОБА_4).

Відповідно до п.4.1. ОСОБА_4, поставка ОСОБА_5 здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками та в строки, погоджені Сторонами в ОСОБА_6 до даного ОСОБА_4. Під партією ОСОБА_5 Сторони розуміють будь-яку кількість ОСОБА_5, однорідної за своїми якісними показниками, яка супроводжується одним документом про якість та/або одним товаросупровідним документом.

Згідно з п.8.1. ОСОБА_4, він набирає чинності з дати його підписання повноважними представниками Сторін і скріплення печатками Сторін. Сторони прийшли до згоди, що у випадку неналежного виконання обома Сторонами своїх обовязків, строк дії ОСОБА_4 встановлюється до 31.12.2016 включно. У випадку невиконання (неналежного виконання) Сторонами (Стороною) своїх зобовязань за даним ОСОБА_4, строк дії ОСОБА_4 продовжується до повного виконання Сторонами своїх зобовязань.

Виходячи з наданих Позивачем ОСОБА_4, ОСОБА_6 від 20.04.2015, Сторони домовились про поставку акумуляторних батарей загальною вартістю 15 769 830,06 грн., на умовах поставки DDP (Інкотермс-2000).

При цьому додатковою угодою від 20.06.2016 Сторонами була узгоджена зміна цін на певні позиції в ОСОБА_6 від 20.04.2015.

На виконання умов укладеного ОСОБА_4 та ОСОБА_6 до нього, Позивач

- 01.07.2015 поставив Відповідачу ОСОБА_5 загальною вартістю 2 030 029,75 грн., що підтверджується видатковими накладними №РН-0701001, №РН-0701002, №РН-0701003, №РН-0701009, №РН-0701010 від 01.07.2015, довіреністю №21986/д від 23.06.2016 на отримання товарно-матеріальних цінностей, товарно-транспортною накладною від 01.07.2015,

- 17.08.2015 поставив Відповідачу ОСОБА_5 загальною вартістю 2 778 847,12 грн., що підтверджується видатковими накладними №РН-0817007, №РН-0817008, №РН-0817009, №РН-0817010, №РН-0817011 від 17.08.2015, довіреністю №222180/д від 04.08.2015 на отримання товарно-матеріальних цінностей, товарно-транспортною накладною від 17.08.2015,

- 09.09.2015 поставив Відповідачу ОСОБА_5 загальною вартістю 1 908 100,30 грн., що підтверджується видатковими накладними №РН-0909001, №РН-0901002, №РН-0901003, №РН-0901004 від 09.09.2015, довіреністю №222442/д віл 07.09.2015 на отримання товарно-матеріальних цінностей, товарно-транспортною накладною від 09.09.2015.

Відповідно до п.5.4. ОСОБА_4, розрахунки за ОСОБА_5, що постачається Постачальником за даним ОСОБА_4, здійснюються Покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальником протягом 5 (пяти) робочих днів з 60 (шестидесятого) календарного дня з дати поставки відповідної ОСОБА_5 на підставі отриманого Покупцем рахунку та при умові надання Постачальником належним чином оформленої накладної, а також документів, передбачених розділом 4 дійсного ОСОБА_4. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку Покупця.

Для оплати ОСОБА_5, що була поставлена, Позивачем були оформлені рахунки на оплату замовлення №СФ-ГЛ/06238, №СФ-ГЛ/06239, №СФ-ГЛ/06243, №СФ-ГЛ/06298, №СФ-ГЛ/06242 від 30.06.2015, №СФ-ГЛ/08137, №СФ-ГЛ/08139, №СФ-ГЛ/08140, №СФ-ГЛ/08143 від 13.08.2015, №СФ-ГЛ/09073, №СФ-ГЛ/09075, №СФ-ГЛ/09076, СФ-ГЛ/09077 від 08.09.2015.

Факт надання Позивачем Відповідачу рахунків на оплату, податкових накладних, а також документів, передбачених розділом 4 ОСОБА_4, підтверджується видатковими накладними №РН-0701001, №РН-0701002, №РН-0701003, №РН-0701009, №РН-0701010 від 01.07.2015, №РН-0817007, №РН-0817008, №РН-0817009, №РН-0817010, №РН-0817011 від 17.08.2015, №РН-0909001, №РН-0901002, №РН-0901003, №РН-0901004 від 09.09.2015, в кожній з яких, перед підписом сторін, міститься примітка: «Постачальник передав, а Покупець прийняв товар за супровідними документами (ТТН, рахунок, податкова накладна, сертифікат відповідності, техпаспорт, інструкція по експлуатації, тощо) згідно умов ОСОБА_4. Покупець підтверджує, що умови поставки виконані Постачальником в повному обсязі. Претензій до Постачальника по кількості, комплектності товару та супровідним документам Покупець не має.».

Таким чином, виходячи з п.5.4. ОСОБА_4, Відповідач зобовязаний був здійснити оплату поставленої Позивачем ОСОБА_5 в наступні строки:

- ОСОБА_5, поставлена 01.07.2015 (загальною вартістю 2 030 029,75 грн.) в строк до 04.09.2015 включно;

- ОСОБА_5, поставлена 17.08.2015 (загальною вартістю 2 778 847,12 грн.) - в строк до 21.10.2015 включно;

- ОСОБА_5, поставлена 09.09.2015 (загальною вартістю 1 908 100,30 грн.) в строк до 13.11.2015 включно.

Проте Відповідач оплату поставленої ОСОБА_5 здійснив частково та порушенням строку, встановленого п.5.4. ОСОБА_4, сплативши 02.10.2015 суму 600 000,00 грн., за ОСОБА_5, що була поставлена 01.07.2015, що підтверджується платіжним дорученням № від 02.10.2015.

Отже, заборгованість Відповідача перед Позивачем складає: 6 716 977,17 грн. 600 000,00 грн. = 6 116 977,17 грн.

В силу ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору. Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобовязання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, є порушенням зобовязання.

Виходячи з викладеного, оскільки господарським судом встановлено, що Відповідачем допущено порушення строків оплати за поставлену Позивачем ОСОБА_5, позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 6 116 977,17 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач в позовній заяві просить суд стягнути з Відповідача 3% річних в сумі 45 248,87 грн. (загальний період нарахування з 05.09.215 по 11.02.2016), інфляційні втрати в сумі 378 713,07 грн. (загальний період нарахування вересень 2015 січень 2016 року.

Враховуючи, що Позивачем доведено шляхом надання належних доказів, що Відповідачем допущено порушення строків оплати за поставлену ОСОБА_5, перевіривши здійснений Позивачем розрахунок річних та інфляційних втрати, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За розрахунком, здійсненим судом, розмір 3% річних за загальний період прострочення з 05.09.2015 по 11.02.2016, враховуючи здійснену Відповідачем 02.10.2015 часткову оплату поставленої ОСОБА_5, становить 52 964,06 грн. Проте враховуючи, що Позивачем заявлена за аналогічний період прострочення сума 3% річних є меншою (45 248,87 грн.), позовні вимоги в частині стягнення 3% річних підлягають задоволенню в заявленому Позивачем розмірі 45 248,87 грн.

Що стосується інфляційних втрати, то за розрахунком, здійсненим судом, їх розмір становить 249 985,59 грн.:

Сума боргу, грн.Дата виникнення боргуДата оплатиПеріод, за який нараховуються інфляційні втратиСукупний індекс інфляції за періодСума інфляційних втрат, грн.
2030029,75 1430 029,75 05.09.201502.10.2015 (600000,00 грн.)Вересень 2015 Жовтень 2015 січень 2016102,3 102,2946690,68 32763,79
2778847,1222.10.2015- Листопад 2015 січень 2016103,64101106,30
1908100,30 14.11.2015-Листопад 2015 січень 2016103,6469424,82

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню частково в сумі 249 985,59 грн.

Пунктом 6.8. ОСОБА_4 Сторони погодили, що у випадку несвоєчасної оплати ОСОБА_5, Покупець за письмовою вимогою Постачальника, сплачує Постачальнику неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення оплати від вартості своєчасно не сплаченої ОСОБА_5, однак не більше 5% від вартості своєчасно не сплаченої ОСОБА_5.

За розрахунком Позивача розмір пені за порушення строків оплати поставленої ОСОБА_5 за період прострочення з 05.09.2015 по 28.12.2015 складає 553 494,99 грн., проте враховуючи обмеження, встановлені пунктом 6.8. ОСОБА_4, Позивач просить стягнути з Відповідача пеню у розмірі 305 848,86 грн. (5% від вартості своєчасно не сплаченої ОСОБА_5 (6 116 977,17 грн.)).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п.6 ст.231 Господарського кодексу України).

Положеннями ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши здійснений розрахунок пені, зважаючи, що Позивач врахував обмеження, встановлені п.6.8. ОСОБА_4, суд дійшов висновку, що вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю, в сумі 305 848,86 грн.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу судовий збір підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Позивач просить стягнути з Відповідача в тому числі витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 420 000,00 грн.

Відповідно до ст. 48 Господарського процесуального кодексу України, витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України Про адвокатуру.

Згідно зі ст. 12 Закону України Про адвокатуру, оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об'єднанням чи адвокатом. Відповідно до ст. 4 Закону України Про адвокатуру, адвокат має право займатись адвокатською діяльністю індивідуально, відкрити своє адвокатське бюро, об'єднуватися з іншими адвокатами в колегії, адвокатські фірми, контори та інші адвокатські об'єднання, які діють відповідно до цього Закону та статутів адвокатських об'єднань.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.09.2015 адвокатське обєднання «КОНСУЛАТ» (далі - Виконавець) та товариство з обмеженою відповідальністю «АККУ-ЕНЕРГО» (далі - Клієнт) уклали угоду про надання правової допомоги, відповідно до п.1.1. якої Виконавець взяв на себе зобовязання надати правову допомогу Клієнту та виконати його доручення зі здійснення представництва та захисту прав і інтересів Клієнта перед усіма субєктами приватного та публічного права, в тому числі в судових органах України, при вирішенні спору з публічним акціонерним товариством «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» (ідентифікаційний код 00178353) щодо стягнення заборгованості за договором поставки №1863-ПУ від 20.04.2015. Для виконання даної Угоди Виконавець призначив: адвоката ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_1 (п.2. Угоди).

Відповідно до п.6 Угоди, за надання правової допомоги Клієнт сплачує Виконавцю гонорар у розмірі 420 000,00 грн. без ПДВ. Зазначену суму гонорару Клієнт зобовязаний сплатити Виконавцю після підписання даної Угоди на підставі відповідних рахунків у строк до 31.12.2015.

Пунктом 7 Угоди Сторони погодили, що Угода вважається виконаною після повного стягнення на рахунок Клієнта всієї присуджених судом з ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» на користь Клієнта коштів, включаючи (у разі необхідності) проходження Виконавцем всіх судових інстанцій (суд першої інстанції, суд апеляційної інстанції, суд касаційної інстанції, Верховний суд України, Європейський суд з прав людини), а також, виконавчого провадження. Після виконання даної Угоди Сторонами складається а підписується на протязі 3-х робочих днів ОСОБА_8 наданих послуг (виконаних робіт).

Відповідно до платіжних доручень №45 від 23.12.2015, №47 від 24.12.2015 Позивач перерахував адвокатському обєднанню «КОНСУЛАТ» гонорар в сумі 420 000,00 грн.

Також факт виконання Угоди підтверджується участю в судових засіданнях 28.01.2016, 11.02.2016, 17.02.2016 адвоката ОСОБА_1 (посвідчення адвоката №2325/10 від 26.06.2003), який був призначений п.2 Угоди.

Таким чином, вимоги Позивача про стягнення з Відповідача витрат за послуги адвоката підлягають задоволенню частково, пропорційно розміру задоволених вимог, а саме підлягають стягненню 411 936,00 грн. витрат на послуги адвоката.

Заперечення Відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях до відзиву на позов, суд вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Що стосується твердження Відповідача про порушення Позивачем п.5.4. ОСОБА_4 в частині надання всіх документів, які мали бути наданими разом з Товаром, то, як вже було зазначено вище, факт надання Позивачем Відповідачу рахунків на оплату, податкових накладних, а також документів, передбачених розділом 4 ОСОБА_4, підтверджується видатковими накладними №РН-0701001, №РН-0701002, №РН-0701003, №РН-0701009, №РН-0701010 від 01.07.2015, №РН-0817007, №РН-0817008, №РН-0817009, №РН-0817010, №РН-0817011 від 17.08.2015, №РН-0909001, №РН-0901002, №РН-0901003, №РН-0901004 від 09.09.2015, в кожній з яких, перед підписом сторін, міститься примітка: «Постачальник передав, а Покупець прийняв товар за супровідними документами (ТТН, рахунок, податкова накладна, сертифікат відповідності, техпаспорт, інструкція по експлуатації, тощо) згідно умов ОСОБА_4. Покупець підтверджує, що умови поставки виконані Постачальником в повному обсязі. Претензій до Постачальника по кількості, комплектності товару та супровідним документам Покупець не має.».

Крім того, згідно зі ст.666 Цивільного кодексу України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Таким чином, зважаючи на відсутність звернень Відповідача до Позивача з вимогою про надання документів, зазначених у п.4.3. ОСОБА_4 та встановлення строку для їх передання, суд приходить до висновку про виконання Позивачем зазначеного пункту ОСОБА_4 в повному обсязі.

Посилання Відповідача про часткове порушення Позивачем строків поставки товару суд до уваги не приймає, оскільки, по-перше, дотримання Позивачем строків поставки товару не є предметом дослідження у даній справі, а по-друге, жодним чином не впливає на обовязок Відповідача оплатити поставлений товар в строк, встановлений в ОСОБА_4, і відлік якого повязаний виключно з фактичною датою поставки товару.

Також суд вважає безпідставним твердження Відповідача про неможливість встановлення дати поставки Товару через те, що на видаткових накладних, всупереч п. 4.7. ОСОБА_4, Відповідач не зазначав дату поставки товару виходячи з наступного.

Дійсно, пунктом 4.7. ОСОБА_4 встановлено, що датою поставки вважається дата, зазначена представником Покупця на відповідних товаросупровідних документах, наданих Постачальником.

З наданих Позивачем видаткових накладних №РН-0701001, №РН-0701002, №РН-0701003, №РН-0701009, №РН-0701010 від 01.07.2015, №РН-0817007, №РН-0817008, №РН-0817009, №РН-0817010, №РН-0817011 від 17.08.2015, №РН-0909001, №РН-0901002, №РН-0901003, №РН-0901004 від 09.09.2015 вбачається, що представник Відповідача, який отримував ОСОБА_5, власну дату її поставки (отримання) не зазначав, що свідчить про те, що ОСОБА_5 була отримана Відповідачем саме в ту дату (дата зазначена одразу після номеру накладної), яка зазначена у відповідних видаткових накладних (01.07.2015, 17.08.2015, 09.09.2015).

Що стосується позиції Відповідача про неузгодженість місця поставки товару, в звязку з невірним визначенням в ОСОБА_4 редакції правил Інкотермс, яка мала бути застосована Сторонами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Листом №4201-26/1134 від 18.07.2011 Міністерство економіки України надало розяснення відносно введення в дію нової редакції Інкотермс-2000 та повідомило, що в звязку з цим субєкти господарської діяльності мають можливість складати контракти (договори), використовуючи при цьому правил Інкотермс будь-якої редакції, погодженою сторонами контракту, в тому числі і правила ІСС по використовуванні термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі в редакції 2010 року, які почали використовуватись в світі з 01.01.2011.

Відтак, зазначення в ОСОБА_6 до ОСОБА_4 рік редакції правил Інкотермс-2000 є правомірним.

Заявлене 11.02.2016 Відповідачем клопотання про тлумачення п.4.7. Договору суд залишив без задоволення, оскільки виходячи з положень частини 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, тлумачення змісту правочину господарським судом можливе за наявності спору, тобто коли сторони мають різне уявлення щодо свого волевиявлення або волевиявлення іншої сторони (сторін) правочину (лист Вищого господарського суду України №01-8/344 від 11.04.2005 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських суддів у 2004 році» в редакції від 27.03.2009).

В той же час, ані з клопотання Відповідача, ані з наданих представниками Позивача та Відповідача пояснень, не вбачається спору щодо різного розуміння сторонами п.4.7. ОСОБА_4.

Крім того, 11.02.2016 Відповідачем також було заявлено клопотання про витребування у Позивача доказів, а саме, документів, які підтверджують його право власності на товар, яке також судом залишено без задоволення, зважаючи на те, що всупереч положенням ст.38 Господарського процесуального кодексу України, в клопотанні не зазначено обставин, які можуть підтвердити ці докази. До того ж, Відповідачем на надано доказів того, що мають місце звернення до нього будь-яких третіх осіб з правами на поставлену Позивачем ОСОБА_5.

17.02.2016 Відповідачем заявлено клопотання про призначення у справі економічної експертизу.

Виходячи з положень ст.41 Господарського процесуального кодексу України, судова експертиза призначається судом для розяснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, обовязок доказування законодавчо покладено на сторони.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

З урахуванням наведеного, оскільки всупереч вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України Відповідачем не було надано до суду доказів на підтвердження обґрунтованості заявленого клопотання про призначення судової експертизи, необхідності в спеціальних знаннях, труднощів або складнощів у дослідженні та оцінці доказів, поданих сторонами, суд відмовив в задоволенні клопотання Відповідача.

Суд також відмовив в задоволенні клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи з метою надання йому можливості надати письмові заперечення на збільшення позовних вимог, оскільки заява про збільшення розміру позовних вимоги була подана та оголошена Позивачем в судовому засіданні 11.02.2016, до заяви додані докази направлення її Відповідачу (опис вкладення у цінний лист та фіскальний чек №5751 від 09.02.2016), а відтак, навіть якщо Відповідач не отримав заяву про збільшення розміру позовних вимог поштою, у нього було достатньо часу (з 11.02.2016 до 17.02.2016) для ознайомлення з матеріалами справи та надання письмових заперечень. Проте Відповідач таким право не скористався.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Леніна, будинок 76, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АККУ-ЕНЕРГО» (04209, м. Київ, вул. Полярна, 12-А, ) 6 116 977,17 грн. заборгованості, 45 248,87 грн. 3% річних, 249 985,59 грн. інфляційних втрат, 305 848,86 грн. пені, 100 770,91 грн. судового збору, 411 936,00 грн. витрат на послуги адвоката.

Видати наказ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 22.02.2016.

Суддя ОСОБА_8