РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2016Справа №910/1431/16

За позовомПублічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»
доПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес»
простягнення 43369 грн. 57 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Субоцька Я.Ю. - представник за довіреністю № 08-03-25/123-15 від 20.05.2015;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

01.02.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» з вимогами до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» про стягнення 43369 грн. 57 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм законодавства України та договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не виконав зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування у зв'язку із завданням шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу Ніссан, державний номер НОМЕР_1, водієм транспортного засобу Рено, державний номер НОМЕР_2, цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/4499215, та право вимоги за якою перейшло до позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2016 порушено провадження у справі № 910/1431/16 та справу призначено до розгляду на 19.02.2016.

18.02.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли додаткові документи, які суд долучив до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні 19.02.2016 надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 19.02.2016 не з'явився, вимог ухвали суду не виконав, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 095.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін -це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 19.02.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 65390238, виданої ВДАІ м. Одеси МВС України (вих. № 31/12-6730 від 26.06.2015), та постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 03.08.2015 у справі 3/521/3256/15 (провадження № 521/9268/15-п), яка набрала законної сили 14.06.2015, встановлено, що 06.06.2015 ОСОБА_2, керуючи автомобілем Рено, державний номер НОМЕР_2, порушила п. 10.4 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем Ніссан, державний номер НОМЕР_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

29.10.2014 між Відкритим акціонерним товариством Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», яке змінило свої найменування на Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (страховик), та ОСОБА_3 (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу УБ № 1048684, яким передбачено страхування майнових інтересів страхувальника (вигодонабувача), пов'язаних з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Ніссан, державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до п. 1.3.1 Договору безумовна франшиза у випадку пошкодження транспортного засобу становить 1% від страхової суми.

Згідно з п. 1.7 Договору страхова сума становить 280000 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 1.11 Договору строк його дії встановлений з 29.10.2014 по 28.12.2015.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до Дослідження № ВН7976ЕМ-23.06/2 від 23.06.2015, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Гарант-Асістанс» на підставі ремонтної калькуляції №ВН7976ЕМ від 22.06.2015 за допомогою ліцензійного програмного забезпечення Audatex, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Ніссан, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (Ез = 0,00) становить 63457 грн. 55 коп.

Судом встановлено, що роботи, наведені у ремонтній калькуляції №ВН7976ЕМ від 22.06.2015, яка складена за допомогою ліцензійного програмного забезпечення системи Audatex, та на підставі якої складено Дослідження № ВН7976ЕМ-23.06/2 від 23.06.2015, знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку з тими пошкодженнями автомобіля Ніссан, державний номер НОМЕР_1, які зазначені у первинній довідці за обставинами ДТП, яка видана УДАІ ГУМВС України, та протоколі огляду транспортного засобу від 18.06.2015.

Згідно зі страховим актом № СТО-15-3513/1 від 27.08.2015, складеним Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», розмір страхового відшкодування за Договором добровільного страхування транспортного засобу УБ № 1048684 від 29.10.2014 становить 35369 грн. 59 коп., на підставі якого та заяви страхувальника про страхову виплату від 08.06.2015 позивачем 02.10.2015 було виплачено страхове відшкодування за Договором добровільного страхування транспортного засобу УБ № 1048684 від 29.10.2014 у розмірі 35369 грн. 59 коп. на рахунок ОСОБА_3, відкритий в ПАТ «Державний ощадний банк України», що підтверджується платіжним дорученням № 54889 від 02.10.2015 на суму 35369 грн. 59 коп., копія якого долучена позивачем до позовної заяви.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 (страхувальник за договором добровільного страхування) звернулась до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» із заявою від 13.07.2015 про додатковий огляд транспортного засобу Ніссан, державний номер НОМЕР_1 (копія заяви долучена позивачем до позовної заяви).

Відповідно до Дослідження № ВН7976ЕМ-19.08.2015 від 19.08.2015, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Гарант-Асістанс» на підставі ремонтної калькуляції №ВН7976ЕМ від 19.08.2015 за допомогою ліцензійного програмного забезпечення Audatex, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Ніссан, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (Ез = 0,00) становить 78672 грн. 63 коп.

Судом встановлено, що роботи, наведені у ремонтній калькуляції №ВН7976ЕМ від 19.08.2015, яка складена за допомогою ліцензійного програмного забезпечення системи Audatex, та на підставі якої складено Дослідження № ВН7976ЕМ-19.08.2015 від 19.08.2015, знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку з тими пошкодженнями автомобіля Ніссан, державний номер НОМЕР_1, які зазначені у первинній довідці за обставинами ДТП, яка видана УДАІ ГУМВС України, та протоколі огляду транспортного засобу від 28.07.2015.

Згідно зі страховим актом № СТО-15-3513/2 від 27.08.2015, складеним Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», розмір страхового відшкодування за Договором добровільного страхування транспортного засобу УБ № 1048684 від 29.10.2014 становить 8999 грн. 98 коп., на підставі якого та заяви страхувальника про страхову виплату від 14.08.2015 позивачем 02.10.2015 було виплачено страхове відшкодування за Договором добровільного страхування транспортного засобу УБ № 1048684 від 29.10.2014 у розмірі 8999 грн. 98 коп. на рахунок ОСОБА_3, відкритий в ПАТ «Державний ощадний банк України», що підтверджується платіжним дорученням № 54890 від 02.10.2015 на суму 8999 грн. 98 коп., копія якого долучена позивачем до позовної заяви.

Таким чином, загальний розмір страхового відшкодування, виплачений Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» за Договором добровільного страхування транспортного засобу УБ № 1048684 від 29.10.2014, становить 44369 грн. 57 коп. (35369 грн. 59 коп. + 8999 грн. 98 коп.).

Судом встановлено, що на момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Рено, державний номер НОМЕР_2, була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Брокбізнес» відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/4499215 із встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 50000 грн 00 коп., франшизи - 1000 грн. 00 коп. (відповідно до інформації з єдиної централізованої бази даних МТСБУ).

Судом встановлено, що 12.11.2015 позивач звернувся до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування у порядку регресу у розмірі 44369 грн. 57 коп. (вих. № 09-06-08/16482 від 10.11.2015), яка була отримана відповідачем 16.11.2015, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 076 (копія долучена позивачем до позовної заяви).

Однак, відповідач страхове відшкодування у розмірі 44369 грн. 57 коп. за Полісом АІ/4499215 позивачу не сплатив.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику за Договором добровільного страхування транспортного засобу УБ № 1048684 від 29.10.2014, позивач набув право вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13.

Так як цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Рено, державний номер НОМЕР_2, на дату ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Брокбізнес» за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/4499215, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП водієм транспортного засобу Рено, державний номер НОМЕР_2, власнику автотранспортного засобу Ніссан, державний номер НОМЕР_1, покладається на відповідача (в межах страхової суми та за вирахуванням франшизи за Полісом АІ/4499215).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до п. п. д) п. 1.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 р. N 142/5/2092 (далі - Методика) Методика застосовується з метою, зокрема, визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.

Згідно з п. п. 4.3. та 4.4. Методики за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб'єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ. У разі проведення судової автотоварознавчої експертизи за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта. У разі виконання судовим експертом відповідно до частини шостої статті 13 Закону України "Про судову експертизу"оцінки на договірних засадах з питань, що становлять інтерес для юридичних і фізичних осіб, він складає висновок експертного дослідження з урахуванням особливостей його оформлення згідно із законодавством.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Дослідження № ВН7976ЕМ-19.08.2015 від 19.08.2015, складене Товариством з обмеженою відповідальністю «Гарант-Асістанс» та відповідно до якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Ніссан, державний номер НОМЕР_1, становить 78672 грн. 63 коп. (остаточна вартість відновлювального ремонту) є належним доказом визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля Ніссан, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням встановлення судом причинного зв'язку між тими роботами, що зазначені в ремонтній калькуляції №ВН7976ЕМ від 19.08.2015, яка складена за допомогою ліцензійного програмного забезпечення системи Audatex, та на підставі якої складено Дослідження № ВН7976ЕМ-19.08.2015 від 19.08.2015, первинній довідці за обставинами ДТП, яка видана УДАІ ГУМВС України, та протоколі огляду транспортного засобу від 28.07.2015.

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/4499215 розмір франшизи складає 1000 грн. 00 коп., розмір страхової суми (ліміту відповідальності) за шкоду, заподіяну майну - 50000 грн. 00 коп.

З урахуванням того, що до позивача переходить право вимоги щодо виплати страхового відшкодування за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/4499215 у межах фактично здійснених ним витрат (загальна сума страхового відшкодування за договором добровільного страхування - 44369 грн. 57 коп.) та в межах вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Ніссан, державний номер НОМЕР_1 (78672 грн. 63 коп. відповідно до Дослідження № ВН7976ЕМ-19.08.2015 від 19.08.2015 (коефіцієнт фізичного зносу Ез = 0,00) з врахуванням франшизи за Полісом АІ/4499215, що становить 1000 грн. 00 коп., суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» про стягнення 43369 грн. 57 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 75, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» (04050, м. Київ, вул. Білоруська, буд. 3; ідентифікаційний код: 20344871) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д; ідентифікаційний код: 00034186) грошові кошти у розмірі 43369 (сорок три тисячі триста шістдесят дев'ять) грн. 57 коп. та судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання повного рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 24.02.2016

Суддя І.М. Отрош