РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2016Справа №910/31133/15
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про стягнення 16 111,20 грн., за участю представників позивача - не з'явився, відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з вимогою до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 16 111,20 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.09.2014 року у м. Києві по пр. Оболонському, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів "Нісан" д.н. НОМЕР_1 (застрахований транспортний засіб), «Субару» д.н. НОМЕР_2 та автомобіля "Опель" д.н. НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_1.

Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 16 111,20 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Опель" д.н. НОМЕР_3, була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Українська транспортна страхова компанія".

Ухвалою господарського суду м. Києва від 10.12.2015 року, порушено провадження та призначено до розгляду на 18.01.2016 року.

15.02.2016 року представником позивача через канцелярію суду надано клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача.

Представники позивача та відповідача 15.02.2016 року не з'явилися, відповідач відзив на позов не надав, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином відповідно до вимог ст. 64 ГПК України.

Враховуючи те, що нез'явлення представників позивача та відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представників позивача та відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з довідки відділу ВДАІ Оболонського РУГУ МВС України в м. Києві та постанови Оболонського районного суду м. Києва від 14.05.2014 року у справі №756/11070/14-п, 27.07.2014 року, у м. Києві по пр. Оболонському, ОСОБА_1 не врахував дорожньої обстановки, стан транспортного засобу, внаслідок чого здійснив наїзд на припарковані автомобілі НОМЕР_4 та «Субару» д.н. НОМЕР_2.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 14.05.2014 року у справі №756/11070/14-п, ОСОБА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль НОМЕР_4.

Пошкоджений автомобіль був застрахований позивачем на підставі договору страхування транспортного засобу №47788Га/14к/п від 15.03.2014 року.

Згідно рахунку-фактури №СЧ-0026671 від 06.08.2014 року та акту виконаних робіт від 22.09.2014 року вартість ремонту пошкодженого автомобіля НОМЕР_4 склала 16 661,20 грн.

Як вбачається з страхового акту № 1.002.14.04382/VESKO23215 від 08.08.2014 р., позивачем встановлено факт настання страхового випадку та вирішено виплатити страхове відшкодування на загальну суму 16 111, 20 грн.

Зазначені кошти в розмірі 16 111, 20 грн., позивачем були виплачені, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 124 530 від 11.08.2014 року.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортним засобом - автомобілем "Опель" д.н. НОМЕР_3, який спричинив ДТП та заподіяв збитки автомобілю НОМЕР_4, керував ОСОБА_1.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем "Опель" д.н. НОМЕР_3, ОСОБА_1, встановлена у судовому порядку.

Тому, ОСОБА_1 є особою, відповідальною за збиток, заподіяний автомобілю НОМЕР_4, у результаті пошкодження цього автомобіля при ДТП.

Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність за шкоду заподіяну внаслідок експлуатації автомобіля "Опель" д.н. НОМЕР_3, була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Українська транспортна страхова компанія", про що було укладено договір (поліс) № АС/9740179, обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов'язання відшкодувати шкоду заподіяну, зокрема, майну третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля "Опель" д.н. НОМЕР_3, і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Розглядаючи спір по суті суд також зазначає, що частиною п'ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду автомобілю НОМЕР_4, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та беручи до уваги те, що розмір збитків розраховується, виходячи із вартості матеріального збитку (реальних збитків) та ліміту відповідальності, за вирахуванням суми франшизи 00,00 грн. передбаченої договором (полісом) № АС/9740179, позов підлягає задоволенню у розмірі 16 111,20 грн. (16 111,20 грн., мінус франшиза - 00, 00 грн).

Тобто вимоги позивача є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 16 111,20 грн.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 77; код 22945712) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; код 20474912) 16 111 (шістнадцять тисяч сто одинадцять) грн. 20 коп. страхового відшкодування та 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 22.02.2015р.

Суддя С.О. Чебикіна