ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 лютого 2016 року Справа № 915/1295/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:
головуючого судді: Картере В.І. (доповідач),
суддів: Барицької Т.Л.,
Губенко Н.М.
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1
на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10.12.2015
та на рішення господарського суду Миколаївської області від 29.09.2015
у справі № 915/1295/15
за позовом Державного підприємства "Одеський авіаційний завод"
до Військової частини НОМЕР_1
про стягнення 130 198,52 грн.
ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10.12.2015 та на рішення господарського суду Миколаївської області від 29.09.2015 у справі № 915/1295/15.
Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність повернення касаційної скарги з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 111 ГПК України касаційна скарга підписується особою, яка подала скаргу, або її уповноваженим представником.
Згідно з ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника; керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище; представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації.
Як вбачається з поданої касаційної скарги, остання підписана командиром військової частини підполковником Кисельовим І.Л. Разом з тим, до касаційної скарги не додано доказів, що Кисельов І.Л. має право підпису будь-яких документів від імені Військової частини НОМЕР_1 .
Крім того, відповідно до запиту з он-лайн сервісу отримання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, останній взагалі не містить відомостей про Військову частину НОМЕР_1 за запитом з ЄДРПОУ відповідача № 26614739, який зазначено скаржником в касаційній скарзі.
Відтак, наведені обставини не дають підстав дійти висновку про те, що касаційна скарга підписана тією особою, яка має на це право.
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору.
Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, до неї не додано доказів сплати судового збору, проте наявне клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору.
В обґрунтування наведеного скаржник посилається на те, що у Військової частині НОМЕР_1 відсутні кошти на сплату судового збору, оскільки вона фінансується з державного бюджету України.
Відповідно ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.
Згідно з абзацом 2 п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.
За змістом положень ст. 8 вказаного Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом (п. 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 №01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 №484-VIII)").
Отже, за приписами зазначеної норми, відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, то самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та з відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для відстрочки від такої сплати. До того ж вказаною статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.
За приписами ст. 1118 ГПК України, касаційна скарга у випадках, передбачених пунктом першим частини першої статті 107 цього Кодексу, розглядається протягом одного місяця з дня постановлення ухвали про прийняття касаційної скарги до провадження Вищим господарським судом України.
Військовою частиною НОМЕР_1 у клопотанні про відстрочення сплати судового збору не наведено та не подано доказів на підтвердження того, що скаржник зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду касаційної скарги, відтак клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.
Відповідно до п. 4 частини першої ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 111 ГПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, що подала скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.
Між тим, дана касаційна скарга не містить посилань на норми матеріального і процесуального права, які, на думку скаржника, порушили суди попередніх судових інстанцій у прийнятті оскаржуваних рішення та постанови, у чому саме полягало таке порушення або неправильне застосування і яким чином це вплинуло на прийняття постанови господарського суду апеляційної інстанції.
Доводи скаржника стосуються встановлення фактичних обставин справи та оцінки доказів у ній, між тим як відповідно до ч. 2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у скарзі не зазначено суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.
Як вказано в п. 62 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України" (в редакції постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 3), якщо в касаційній скарзі не зазначено, порушення або неправильного застосування яких конкретно норм матеріального і/або процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій у прийнятті оскаржуваних судових рішень, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування і яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень, то касаційна скарга до розгляду не приймається і підлягає поверненню судом.
При цьому, Вищий господарський суд України вважає за необхідне зазначити, що після усунення вказаних обставин, Військова частина НОМЕР_1 має право повторно подати касаційну скаргу, при цьому подавши мотивоване клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку.
Враховуючи викладене та керуючись п. 1, п. 4, п. 6 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити Військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10.12.2015 та рішення господарського суду Миколаївської області від 29.09.2015.
Касаційну скаргу постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10.12.2015 та рішення господарського суду Миколаївської області від 29.09.2015 у справі № 915/1295/15 повернути Військової частини НОМЕР_1 .

Головуючий суддя: В. Картере
Судді: Т. Барицька Н. Губенко