ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" лютого 2016 р.Справа № 916/4905/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Логістик МТС;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Інвест"

про стягнення 26 724,36 грн.

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю „Логістик МТС звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Інвест", в якій просить суд стягнути з останнього 26 724,36 грн., з яких 24 127,85 грн. основної заборгованості, 2 434,64 грн. пені, 161,87 грн. 3 % річних, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1 218,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору транспортного експедирування № Е-30/07/15-2 від 30.07.2015р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.12.2015р. було порушено провадження у справі №916/4905/15 із призначенням розгляду в засіданні суду 13.01.2016р.

Ухвалою суду від 13.01.2016р. з огляду на незявлення в судове засідання представника відповідача, від якого надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а також неподання ним витребуваних ухвалою суду доказів, розгляд справи було відкладено на 10.02.2016р.

Вказаною ухвалою явка представника відповідача була визнана обовязковою.

05.02.2016р. до канцелярії суду від позивача надійшла заява щодо розгляду справи за відсутності його представника, за наявними в матеріалах справи доказами (а.с.49).

Вказаною заявою позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

У судове засідання представники сторін не зявилися, про місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом направлення на їх адреси відповідної ухвали суду, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.47-48).

З врахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (Виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (Замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.07.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Інвест" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Логістик МТС (Виконавець) було укладено договір транспортного експедирування № Е-30/07/15-2 (а.с.11-13), відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, Виконавець зобовязується організувати та виконати доставку автомобільним транспортом ввірений йому Замовником вантаж до пункту призначення у встановлений договором строк та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (Вантажоодержувачу), а замовник зобовязується сплатити за організацію та перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до п. 2.3 договору, плата за перевезення вантажу здійснюється після його фактичного виконання протягом 5 банківських днів з дати підписання кожного акту передачі-прийняття наданих послуг. Датою підписання акту є дата, що зазначена в акті передачі-приймання наданих послуг.

Виконавець готує акт приймання наданих послуг в електронному вигляді та направляє його на погодження та підписання Замовником на електронну адресу останнього. У разі виникнення зауважень до акту, Замовник погоджує дані по ньому із Виконавцем шляхом обміну електронними листами.

За відсутності зауважень, Замовник протягом 1 робочого дня погоджує направлений акт, роздруковує його в двох екземплярах, підписує, проставляє печатку (у разі її наявності) та направляє на поштову адресу Виконавця, що зазначена у розділі 7 договору. Після отримання оригіналів актів Виконавець протягом 2 робочих днів направляє на адресу, що зазначена у розділі 7 договору наступний пакет оригіналів документів: товарно-транспортні накладні з відміткою про отримання вантажу вантажоодержувачем, реєстр таких ТТН.

У разі наявності претензій з перевезення вантажу, Замовник протягом 2 робочих днів з дати отримання акту передачі-прийняття наданих послуг, зобовязаний направити мотивовану відмову від підписання акту.

У разі відсутності такої письмової відмови та/або направлення на адресу Виконавця підписаних актів та реєстрів ТТН- у виконавця є всі законні підстави вважати, що послуги надані у повному обсязі та без жодних зауважень та підлягають оплаті Замовником протягом строку, що вказаний у даному пункті.

Пунктом 4.7 договору сторони встановили, що за порушення термінів оплати замовник виплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, від вартості несвоєчасно виконаного зобовязання, а у випадку непогашення заборгованості протягом більш як 15 календарних днів з моменту виникнення такої заборгованості штраф у розмірі 7% від суми заборгованості..

Згідно п. 6.1, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 30.06.2016р., але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобовязання за договором виконав належним чином, надавши послуги з організації перевезень на суму 152 810,40 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними актами здачі-приймання робіт (надання послуг) (а.с.14,16,18).

Про сплату сум за актами надання послуг позивачем були виставлені відповідні рахунки: № 1841 від 07.08.2015р. (а.с.15), № 2019 від 20.08.2015р. (а.с.17) та № 2516 від 24.09.2015р. (а.с.19).

Водночас, як слідує з відомостей, наданих позивачем, і інше не спростовано в процесі розгляду справи, рахунок № 2516 від 24.09.2015р. (а.с.19) відповідачем було сплачено частково лише на суму 55 279,75 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою (а.с.20), в результаті чого у останнього виникла заборгованість у розмірі 24 127,85 грн.

За таких обставин, оскільки відповідачем не було надано доказів повної сплати вказаного рахунку, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 24 127,85 грн. є цілком обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення пені у сумі 2 434,64 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п.4 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді відшкодування збитків та матеріальної шкоди.

Пунктом 4.7 договору сторони встановили, що за порушення термінів оплати замовник виплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, від вартості несвоєчасно виконаного зобовязання.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч.6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, судом, при перевірці розрахунку пені, що наведений у позовній заяві (а.с.5), було встановлено часткову помилковість її нарахування, що повязано з неправильним визначенням періоду нарахування пені щодо несвоєчасного виконання зобовязань відповідачем згідно актів наданих послуг № 5530 від 20.08.2015р. та № 5997 від 24.09.2015р. (помилкове врахування дня оплати (п. 1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань"), з урахуванням чого судом за допомогою системи „Ліга-Закон, зроблено власний розрахунок пені по вказаним актам.

Розрахунок суми пені

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
46706.00 29.08.2015-02.09.2015 5 27.0000 % 0.148 %345.50
79407.60 02.10.2015-14.10.2015 13 22.0000% 0.121 %1244.41

При цьому, позивачем було вірно розраховано пеню по сумі боргу 24 127,85 грн. у розмірі 610,8 грн.

З урахуванням викладеного, загальна сума пені за договором, яка підлягає стягненню в межах даного позову, складає 2 200,71 грн.(345.50+1244.41+610.8).

Щодо вимог про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 161,87грн.суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом при перевірці розрахунку 3% річних, що наведений у позові (а.с.5-6), було встановлено його помилковість, що також повязано із невірним визначенням періоду нарахування, згідно актів наданих послуг № 5530 від 20.08.2015р. та № 5997 від 24.09.2015р., з огляду на що судом за допомогою системи „Ліга-Закон, зроблено власний розрахунок по цим актам.

Розрахунок відсотків

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір відсотків річнихЗагальна сума відсотків
49706 29.08.2015- 02.09.2015 5 3 %20.43
79407.6 02.10.2015-14.10.2015 13 3 %84.85

При цьому, позивачем було вірно нараховано 3 % річних по сумі боргу 24 127,85 грн. у розмірі 43,63 грн.

За таких обставин, загальна сума відсотків за договором складає 148,91 грн. (20,43+84,85+43.63).

Враховуючи часткове задоволення судом позову Товариства з обмеженою відповідальністю „Логістик МТС, витрати по сплаті судового збору, згідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Інвест" (65045, Одеська область, м. Одеса, Приморський район, вул. Буніна, буд. 30, офіс 201, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Логістик МТС (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д, корпус „З, ) основну заборгованість у сумі 24 127 /двадцять чотири тисячі сто двадцять сім/грн. 85 коп.; пеню у розмірі 2 200/дві тисячі двісті/грн. 71 коп.; 3 % річних у сумі 148 /сто сорок вісім/ грн. 91 коп. та 1 206/одна тисяча двісті шість/ грн.74 коп. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15 лютого 2016 р.

Суддя Ю.М. Щавинська