номер провадження справи 13/211/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2016 Справа № 908/6251/15

За позовом: Концерну Міські теплові мережі в особі Філії Концерну МТМ Ленінського району, м. Запоріжжя

до відповідача: Житлово-будівельного кооперативу Перетворювач-7, м. Запоріжжя

про стягнення 125 246,91 грн.

Суддя Серкіз В.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 30/2019 від 05.01.2015р.

від відповідача: не зявився

Концерн Міські теплові мережі в особі філії Концерну МТМ Ленінського району звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з Житлово-будівельного кооперативу Перетворювач-7 125 246,91 грн. заборгованості за поставлену теплову енергію за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 738 від 01.08.2002р.

Ухвалою суду від 24.12.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/6251/15, присвоєно справі номер провадження 13/211/15 та призначено судове засідання на 21.01.2016р.

Ухвалою від 21.01.2016р. розгляд справи відкладено на 10.02.2016р., у звязку з неявкою представника відповідача в судове засіданні.

До початку розгляду справи представник позивача заявив клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації судового процесу.

10.02.2016р. справу розглянуто, спір вирішено, прийнято рішення у справі, згідно із приписами ст. 85 ГПК України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві № 5849-ю від 22.12.2015р. та просить суд стягнути з відповідача 125 246,91 грн. заборгованості за поставлену теплову енергію за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 738 від 01.08.2002р. Позовні вимоги засновані на приписах Закону України «Про теплопостачання», «Правилами користування тепловою енергією» затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. за № 1198, ст.ст. 11, 15, 16, 96, 258, 509, 526, 530, 629 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 193, 232, 276 ГК України, ст.ст. 1, 2, 54-57, 66, 67, 82 ГПК України.

Відповідач в судові засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про розгляд справи без участі його представника або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Про дату, час та місце призначеного судового засідання відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом направлення на його адресу відповідних ухвал.

Згідно з ч. 1 ст. 64 ГПК України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам, прокурору, якщо він є заявником, за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідно до підпункту 3.1. пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців).

На вимогу господарського суду, позивачем надано безкоштовний запит Міністерства юстиції України щодо місцезнаходження юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідно до якого місцем знаходження відповідача у справі Житлово-будівельного кооперативу Перетворювач-7 є: 69121. м. Запоріжжя, вул. Товариська, буд. 56/25.

Ухвали суду про порушення провадження у справі № 908/6251/15 від 24.12.2015р. та ухвала про відкладення розгляду справи від 21.01.2016р. направлені Житлово-будівельному кооперативу Перетворювач-7 за адресою: 69121. м. Запоріжжя, вул. Товариська, буд. 56/25 не повернулись до суду.

Таким чином, у суду є достатні підстави вважати, що відповідач про дату, час та місце розгляду даної справи був повідомлений належним чином у відповідності із приписами закону. Підстави неявки відповідача суду не відомі.

Суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі представника відповідача, за наявними у справі матеріалами та поясненнями представника позивача в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, суд

В С Т А Н О В И В:

01.08.2002р. між Концерном Міські теплові мережі в особі директора Філії Концерну Міські теплові мережі Ленінського району (Енергопостачальна організація, позивач у справі) та Житлово - будівельним кооперативом Перетворювач-7 (Споживач, відповідач у справі) укладений договір № 738 про постачання теплової енергії в гарячій воді, відповідно до умов якого позивач зобовязався постачати теплову енергію в гарячій воді споживачу в потрібних йому обсягах, а відповідач оплатити одержану теплову енергію разом з втратами теплової енергії на теплотрасі, що перебуває на балансі споживача за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 10.1 Договору, договір набирає чинності після підписання його обома сторонами та діє до 31.07.2003р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, окрім досягнення взаємної згоди сторін про розірвання.

Додатковою угодою № 2 від 01.08.2008р. сторонами, зокрема, доповнено п. 1.9 договору наступною редакцією: У разі зміни тарифів на теплову енергію в період дії договору споживач сплачує за спожиту теплову енергію за новими тарифами, затвердженими згідно з діючим законодавством, із дати їх введення. Про зміну тарифів енергопостачальна організація повідомляє споживача у письмові формі або через засоби масової інформації.

Згідно з п. 3.2.2 Договору відповідач зобовязався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах згідно з рахунків і в терміни, які передбачені договором.

Розділом 6 договору встановлено порядок розрахунків за теплову енергію. Відповідно до п. 6.1 Договору розрахунки проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів. Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.2 Договору). Підставою для розрахунків споживача з енергопостачальною організацією є акт надання послуг, підписаний обома сторонами (п. 6.4 Договору). Споживач зобовязаний до 20 числа поточного місяця перерахувати на розрахунковий рахунок енергопостачальної організації суму заборгованості за фактично спожиту теплову енергію. Споживач зобовязаний оформити акт надання послуг і до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, повернути на адресу енергопостачальної організації (п. 6.3 Договору).

Із матеріалів справи слідує, що позивач у період із листопада 2014 року по липень 2015 року відпустив теплову енергію, направляв відповідачу поштою акти приймання-передачі теплової енергії та рахунки для оплати спожитої теплової енергії на загальну суму 162 846,91грн. Факт направлення підтверджується фіскальним чеком та реєстром відправленої замовної кореспонденції.

Відповідач оплату за спожиту теплову енергію у вказаний період здійснив частково на суму 37 600,00 грн. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 125 246,91 грн.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідач не надав суду доказів належного виконання зобовязання за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 738 від 01.08.2002р. та сплати суми боргу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Господарський суд зазначає, що відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідачем не надано жодного доказу в підтвердження відсутності вини та доказів вжиття всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Борг відповідача в сумі 125 246,91 грн. підтверджується детальним і обґрунтованим розрахунком позивача, який перевірений господарським судом в судовому засіданні.

Враховуючи те, що Житлово - будівельний кооператив Перетворювач-7 не виконало грошові зобовязання перед позивачем за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 738 від 01.08.2002р., вимоги про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 125 246,91 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Житлово - будівельного кооперативу Перетворювач-7 (69121, м. Запоріжжя, вул. Товариська, буд. 56/25, ) на користь Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, п/р зі спеціальним режимом використання № 2813 у Філії Запорізьке обласне управління ПАТ Державний ощадний банк України, МФО 313957, ) суму основного боргу в розмірі 125 246 (сто двадцять пять тисяч двісті сорок шість) грн. 91 коп. Видати наказ після набранням рішення законної сили.

3. Стягнути з Житлово - будівельного кооперативу Перетворювач-7 (69121, м. Запоріжжя, вул. Товариська, буд. 56/25, ) на користь Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, п/р зі спеціальним режимом використання №1951 у Філії Запорізьке обласне управління ПАТ Державний ощадний банк України, МФО 313957, ) суму 1 878 (одна тисяча вісімсот сімдесят вісім) грн. 70 коп. судового збору. Видати наказ після набранням рішення законної сили.

4. Повне рішення складено 15.02.2016р.

Суддя В.Г. Серкіз