УХВАЛА

15.02.2016Справа № 910/30833/15

За позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "ВУСО"

до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна"

про відшкодування шкоди 2 756,70 грн.

Суддя Гумега О.В.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство Страхова компанія "ВУСО" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" (відповідач) про відшкодування шкоди 2 756,70 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватним акціонерним товариством Страхова компанія "ВУСО" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 1-04 від 05.02.2014 внаслідок настання страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування у зв'язку з пошкодженням автомобіля "MG 6 Hatchback", реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок його пошкодження в ДТП, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля "ЗАЗ 110207", реєстраційний номер НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах, застрахована відповідачем на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АС/8794399), а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування матеріальної шкоди покладається на відповідача. Оскільки відповідач перерахував позивачу лише частину страхового відшкодування, виплаченого позивачем страхувальнику за договором № 1-04 страхування наземного транспорту від 05.02.2014, то позивач вважає, що стягненню з відповідача підлягає сума недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 2 756,70 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2015 порушено провадження у справі № 910/30833/15 та призначено розгляд справи на 25.01.2016 о 10:50 год.

21.12.2015 через відділ діловодства суду у відповідь на запит суду надійшов лист Моторного (транспортного) страхового бюро № 7/2-28/35353 від 17.12.2015 з інформацією про страхове покриття за полісом № АС/8794399.

04.01.2016 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду 09.12.2015, якою надав письмове підтвердження про відсутність аналогічного спору.

В судове засідання, призначене на 25.01.2016, представник відповідача з'явився.

В судове засідання, призначене на 25.01.2016, представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні, призначеному на 25.01.2016, представник відповідача подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити повністю позивачу в задоволенні позову. Відзив залучено до матеріалів справи та передано до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник відповідача в судовому засіданні 25.01.2016 надав усні заперечення щодо заявлених позовних вимог та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, поданому 25.01.2016 в судовому засіданні.

Представник відповідача в судовому засіданні, призначеному на 25.01.2016, подав клопотання про продовження строку вирішення спору.

Клопотання судом задоволене, залучене до матеріалів справи та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Враховуючи клопотання відповідача про продовження строку вирішення спору, нез'явлення представника позивача в судове засідання та положення п. 1, 2 ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 25.01.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2016 продовжено строк вирішення спору та відкладенно розгляд справи на 15.02.2016 о 10:20 год.

В судове засідання, призначене на 15.02.2016, представники позивача повторно не з'явилися, письмових заяв та повідомлень щодо поважності причин відсутності в судовому засіданні 15.02.2016 суду не подали та не надіслали, вимоги ухвал суду від 09.12.2015 та від 25.01.2016 не виконали, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 01 4, № 01 4, які наявні в матеріалах справи. При цьому поштові відправлення з ухвалами Господарського суду міста Києва № 910/30833/15 від 09.12.2015 та від 25.01.2016 були направлені Кобцю Роману Юрійовичу - представнику позивачу за довіреністю № ГН-14-Ю від 02.01.2015 за адресою АДРЕСА_1, вказаною у позовній заяві, яка відповідає адресі місцезнаходження позивача відповідно до копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, яка наявна в матеріалах справи.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 15.02.2016, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, а саме розпискою від 25.01.2016 про відкладення розгляду справи на 15.02.2016 о 10:20 год.

ВРАХОВУЮЧИ, ЩО:

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Як зазначено в п.п. 4.9 п. 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Позивач - Приватне акціонерне товариство Страхова компанія "ВУСО", звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача - Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна про відшкодування шкоди 2 756,70 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках певні дії по підготовці справи до розгляду, в тому числі витребовує від сторін документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору.

Враховуючи вищезазначені приписи ст. 65 ГПК України, ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2015 на сторони (в т.ч. на позивача) було покладено наступні обов'язки: надати власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору; визначитися про необхідність участі у розгляді справи посадових осіб та інших працівників підприємств, установ та організацій, державних органів для дачі ними пояснень з питань, пов'язаних з вирішенням цього спору, про що повідомити суд письмово із зазначенням конкретних осіб та організацій; направити у судове засідання своїх повноважних представників (ст. 28 ГПК України), докази, що підтверджують повноваження представників сторін, залучити до матеріалів справи.

Також, на позивача ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2015 та ухвалою від 25.01.2016 було покладено наступні обов'язки: надати оригінали документів, копії яких додані до позовної заяви для огляду в судовому засіданні; надати письмові заперечення на відзив відповідача з наданням відповідних доказів; надати всі докази, пов'язані з необхідністю проведення додаткових ремонтних робіт автомобіля "MG 6 Hatchback", реєстраційний номер НОМЕР_1, відповідно до акту виконаних робіт № 8-2014 від 17.10.2014.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вище було зазначено, представник позивача в судові засідання, призначені на 25.01.2016 та на 15.02.2016, не з'явився, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі від 09.12.2015 та ухвали суду від 25.01.2016 не виконав, про поважність причин невиконання вимог наведених ухвал суд не повідомив.

Фактично позивачем не подані і не надіслані витребувані ухвалами суду від 09.12.2015 та від 25.01.2016.: письмове повідомлення щодо необхідності участі у розгляді справи посадових осіб та інших працівників підприємств, установ та організацій, державних органів для дачі ними пояснень з питань, пов'язаних з вирішенням цього спору; оригінали документів, копії яких додані до позову для огляду в судовому засіданні; письмові заперечення на відзив відповідача з наданням відповідних доказів; докази, пов'язані з необхідністю проведення додаткових ремонтних робіт автомобіля "MG 6 Hatchback", реєстраційний номер НОМЕР_1, відповідно до акту виконаних робіт № 8-2014 від 17.10.2014.

При цьому суд приймає до уваги, що відповідно до статей 1, 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами у судовому процесі можуть бути підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (в тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Таким чином, по матеріалам справи судом встановлено, що позивач протягом тривалого часу з моменту порушення провадження у справі № 910/30833/15 не вчинив жодних можливих дій, направлених на виконання вимог ухвал суду від 09.12.2015 та від 25.01.2016.

Отже, позивач свідомо не виконав вимоги ухвал суду 09.12.2015 та від 25.01.2016, зокрема щодо подачі витребуваних судом при підготовці справи до розгляду документів, не пояснив суду причин їх невиконання, не довів підставність таких своїх дій, а тому суд дійшов до висновку про відсутність у позивача поважних причин для невиконання вимог суду.

Крім того, ухвалами Господарського суду міста Києва від 09.12.2015 та від 25.01.2016 явка представників сторін в судові засідання 25.01.2016 та 15.02.2016 була визнана обов'язковою, а отже представник позивача був зобов'язаний з'явитись до суду на його виклик. Явка представника позивача в судове засідання необхідна для безпосереднього сповіщення останнім про те, чи підтримує позивач заявлені ним позовні вимоги, також для сповіщення про знані ним відомості та докази по справі, з'ясування наявності чи відсутності обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги в їх сукупності, вирішення інших питань, без оцінки яких неможливий всебічний, повний і об'єктивний розгляд справи по суті.

Як вже вище зазначалось, представник позивача в судові засідання 25.01.2016 та 15.02.2016 не з'явився, письмових пояснень стосовно поважності причин своєї відсутності суду не подав та не надіслав.

Факт нез'явлення позивача на виклик у засідання господарського суду позбавляє суд можливості отримання жодних пояснень з боку позивача щодо підставності позову з боку позивача, необхідних для правильного вирішення господарського спору, а отже перешкоджає вирішенню його по суті, на розгляді якого саме позивач і наполягав з огляду на подання позовної заяви до Господарського суду міста Києва.

Як вбачається зі змісту Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2010 № 01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві", у разі нез'явлення в засідання господарського суду представника позивача, якщо його присутність було визнано обов'язковою, суддя вправі притягти позивача до відповідальності, встановленої пунктом 5 статті 83 ГПК, або залишити позов без розгляду (пункт 5 статті 81 ГПК), або вжити цих заходів одночасно, а також винести окрему ухвалу, як це передбачено частиною першою статті 90 ГПК.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) та не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

В свою чергу, невиконання позивачем свого процесуального обов'язку щодо добросовісного користування належними йому процесуальними правами без поважних причин, свідчить про невжиття останнім заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Додатково суд звертає увагу, що відповідно до ст. 69 ГПК України строк вирішення спору господарським судом обмежений двомісячним терміном від дня одержання позовної заяви, та лише у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Отже, нез'явлення позивача в судові засідання 25.01.2016, 15.02.2016 та неподання останнім вищезазначених витребуваних судом при підготовці справи до розгляду документів та пояснень без поважних причин безпосередньо перешкоджає вирішенню спору по суті, а тому суд дійшов висновку, що справа не може бути розглянута по суті і позов належить залишити без розгляду.

Відповідно ч. 2 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду виноситься ухвала, в якій можуть бути вирішені питання, зокрема, про розподіл між сторонами господарських витрат.

Підстави повернення судового збору, яке здійснюється за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду, визначені частиною 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір". Зокрема, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача та неподанням заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподанням позивачем витребуваних судом матеріалів) (п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір").

Відповідні роз'яснення з приводу повернення сплачених сум судового збору надані в п. 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 25.08.2011 р. № 01-06/1175/2011 "Щодо судового збору", в якому зазначено, що сума судового збору підлягає поверненню у випадку частини першої статті 81 ГПК України (залишення позову без розгляду), крім випадку, коли позов залишений без розгляду у зв'язку із повторним неприбуттям позивача.

За змістом наведених приписів та з урахуванням встановлених обставин повторного неприбуття позивача в засідання суду (25.01.2016 та 15.02.2016), суд дійшов висновку про відсутність підстав для повернення судового збору позивачеві.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 44, 49, 64, 65, 69, п. 5 ч. І ст. 81, 86, 87 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позов залишити без розгляду.

2. Ухвала направляється сторонам у справі з урахуванням ст. 87 ГПК України, положень п.п. 3.18 п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Суддя Гумега О.В.