номер провадження справи 10/178/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2016 Справа № 908/6286/15

за позовом: Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м. Запоріжжя

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича фірма Експрес, м. Запоріжжя

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Міське комунальне підприємство Основаніє, м. Запоріжжя

про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 22 874, 29 грн., розірвання договору та виселення

суддя: Алейникова Т.Г.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_1, на підставі довіреності № 141/01/01-10 від 29.12.2015 р.;

від відповідача не зявився.

від третьої особи ОСОБА_1, на підставі довіреності № 377 від 04.01.2016 р.

Розглядається позовна заява Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича фірма Експрес, м. Запоріжжя за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Міське комунальне підприємство Основаніє, м. Запоріжжя про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 22 874, 29 грн., розірвання договору та виселення.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010р., протоколом автоматичного розподілу справи між суддями від 25.12.2015 р., справу 908/6286/15 передано на розгляд судді Алейниковій Т.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.12.2015 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/6286/15, якій присвоєно номер провадження 10/178/15, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 01.02.2016 р.

Представник позивача та третьої особи у судовому засіданні 01.02.2016 р. підтримав вимоги викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання 01.02.2016 р. не зявився, відзив не направив.

Про час та місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином.

У відповідності до ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Статтею 77 ГПК України встановлено, що незявлення в судове засідання представників сторін, інших учасників судового процесу, є підставою для відкладення розгляду справи в межах строків, встановлених ст. 69 ГПК України.

У звязку із неявкою в судове засідання представника відповідача, ненаданням відзиву на позовну заяву та для отримання всіх необхідних документів по справі, судом було відкладено розгляд справи на 15.02.2016 р. на 10 год. 20 хв.

Представник позивача та третьої особи у судовому засіданні 15.02.2016 р. підтримав свої вимоги викладені в позові та просив суд задовольнити їх повністю. Відповідач у судове засідання 15.02.2016 р. вдруге не зявився, відзив не направив, ніяких клопотань не надав. Про час та місце проведення судового засідання представник відповідача був повідомлений належним чином.

Ухвали суду були направлені на адреси сторін, в установленому законом порядку та в строк.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування ГПК України, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК ( 1798-12 ).

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК) (1798-12), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

Виходячи з вищевикладеного, сторони належним чином і завчасно були сповіщенні судом про дату, час і місце проведення судового засідання.

Відповідно до п. п. 3.9.2, 3.9.3 Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування ГПК України,

- у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У разі нез'явлення без поважних причин або без повідомлення причин в засідання господарського суду представника позивача, якщо його присутність було визнано обов'язковою, суддя вправі притягти позивача до відповідальності, встановленої пунктом 5 статті 83 ГПК (1798-12), або залишити позов без розгляду (пункт 5 частини першої статті 81 ГПК) (1798-12 ), або вжити обох цих заходів одночасно, а також винести окрему ухвалу, як це передбачено частиною першою статті 90 ГПК (1798-12 ).

Що ж до представника відповідача, то у разі нез'явлення його представника за викликом господарського суду останній має право відкласти розгляд справи (стаття 77 ГПК) (1798-12), вжити заходів, передбачених пунктом 5 статті 83 ГПК (1798-12) або статтею 90 ГПК (1798-12).

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За клопотанням представника позивача та третьої особи судовий процес ведеться без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

У судовому засіданні 15.02.2016 р., розгляд справи був закінчений, в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи суд

ВСТАНОВИВ:

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що Запорізькою міською радою народних депутатів в особі начальника представництва Фонду державного майна України в м. Запоріжжя та начальника ВРЕЖО № 2 управління житлово-комунального господарства міськвиконкому (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма "Експрес" (орендар, відповідач) укладено договір оренди нежитлових приміщень № 1537.

Строк оренди в п. 1.2 договору встановлено з 24 травня 1996 року по 24 травня 2006 року.

Об'єктом оренди в п. 1.1 договору визначено нежитлове приміщення за адресою: вул. Героїв Сталінграду, 50 площею 161,3 кв.м., у тому числі 22,3 кв.м. - магазин, 139,0 кв.м. - майстерня, яке використовується орендарем під магазин з продажу товарів народного споживання та майстерню з ремонту побутової техніки.

Додатковою угодою до договору від 01.11.2000 р. сторони встановили в п. 3.2 договору місячний розмір орендної плати станом на 01.09.2000 р. в сумі 238,60 грн.

Додатковою угодою до договору від 15.12.2003 р. сторони передбачили, що згідно з п. 3.2 договору орендна плата перераховується орендарем самостійно до місцевого бюджету м. Запоріжжя за місцем знаходження об'єкта, що здається в оренду, щомісячно, не пізніше 20 числа поточного місяця на рахунок № 0003 у відділенні Державного казначейства Жовтневого району в УДК у Запорізькій області, МФО 813015, ОКПО 26014123, код платежу 22080400.

Додатковою угодою до договору від 01.10.2002 р. замінено з 01.10.2002 р. в преамбулі договору орендодавця з КП «ВРЕЖО №2» (у подальшому - балансоутримувач) на управління житлового господарства Запорізької міської ради (у подальшому -орендодавець). Доповнено преамбулу договору балансоутримувачем КП «ВРЕЖО № 2». Також у п. 3.2 договору передбачено, що місячний розмір орендної плати за жовтень 2002 року, без урахування ПДВ, складає 259,49 грн. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць розраховується орендарем самостійно, шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

20.02.2004 р. сторони уклали додаткову угоду до договору, якою встановили в п. 3.2 договору місячний розмір орендної плати без урахування ПДВ станом на 01.02.2004 р. в сумі 599,54 грн. Далі - з урахуванням щомісячного індексу інфляції.

Додатковою угодою до договору від 20.07.2006 р. сторони продовжили дію договору оренди строком на 5 років під майстерню з ремонту холодильників і кондиціонерів площею 139,0 кв.м. та магазин площею 22,3 кв.м.

Додатковою угодою до договору від 22.09.2009 р. на підставі нового технічного паспорту змінено орендну площу з 161,3 кв.м. на 157,2 кв.м.

Додатковою угодою до договору від 01.06.2011 р. замінено орендодавця за договором з управління житлового господарства Запорізької міської ради на департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради. Зазначено, що з дати підписання цієї додаткової угоди департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (в подальшому іменований орендодавець) приймає на себе всі права (в тому числі права вимоги), обов'язки та відповідальність орендодавця за договором оренди, що належали управлінню житлового господарства Запорізької міської ради.

Додатковою угодою до договору від 01.10.2011 р. продовжено строк дії договору оренди нежитлового приміщення площею 157,2 кв.м. на 5 років до 24.05.2016 р. під майстерню з ремонту холодильників і кондиціонерів. Вартість орендованого приміщення визначено станом на 30.09.2011 р. в розмірі 390680, 00 грн. за приміщення площею 157,2 кв.м. Місячний розмір орендної плати з 01.10.2011 р. без урахування ПДВ визначено в сумі 1627, 83 грн.

Додатковою угодою до договору від 01.08.2012 р. замінено балансоутримувача за договором з КП «ВРЕЖО № 2» на його правонаступника - Міське комунальне підприємство «Основаніє».

За період дії договору оренди сторона орендодавця неодноразово зверталася до господарського суду із позовами про стягнення заборгованості з орендної плати.

Відповідно до актів обстеження нежитлового приміщення від 26 листопада 2015 року з'ясовано, що орендар фактично не використовує нежитлове приміщення. Двері зачинено, скло на вікнах розбите, відсутні будь які ознаки будь якої діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору.

Статтею 193 Господарського кодексу України, встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст.762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч. 1 ст.286 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків господарської діяльності.

У відповідності до п. 2.2 договору оренди та ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (далі - Закону) Орендар зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі вносити орендну плату до місцевого бюджету м. Запоріжжя.

Згідно ст. 19 Закону Орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності, в строк визначений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За таких обставин, оскільки однією із ознак договору найму є його оплатний характер, за користування найманим майном з наймача обов'язково стягується орендна плата.

П. 3.3 Договору передбачено, що розмір орендної плати за кожний місяць визначається Орендарем самостійно, шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції.

П. 3.4 Договору оренди передбачено, що орендна плата перераховується Орендарем самостійно до місцевого бюджету м. Запоріжжя за місцем знаходження об'єкта, що здається в оренду, не пізніше 10 числа поточного місяця.

Однак, порушуючи вищевказані вимоги Закону «Про оренду державного та комунального майна» та умови договору оренди, орендар виконує покладені на нього зобов'язання з порушенням суттєвих умов договору оренди, оскільки протягом дії договору орендна плата вносилась несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість по орендних платежах за період з квітня 2015 року по листопад 2015 року (включно) в розмірі 22874, 29 грн.

Відповідно до умов договору оренди за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за Договором оренди сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим Договором.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 173 Господарського Кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з п. 3 ст.26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Згідно зі ст. 782 Цивільного кодексу України, наймодавець має право відмовитись від договору найму (оренди) і вимагати повернення речі, якщо орендар не вносить плату за користування майном протягом трьох місяців підряд. Окрім того, виходячи із викладеного вище, нежитлове приміщення орендарем фактично вже не використовується.

Відповідно до п. 1 ст.785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до п. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Як вбачається з наданих до суду документів, свої зобов'язання за договором оренди позивачем виконано у повному обсязі, а саме, спірне приміщення передано відповідачу в оренду.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦКУ зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статті 525 ЦКУ одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Представник відповідача у судове засідання двічі не зявився, відзив на адресу суду не надав. Про час та місце проведення судового засідання представник відповідача був повідомлений належним чином.

Справа була розглянута в порядку ст. 75 ГПК України, без надання відзиву за наявними в ній матеріалами.

Виходячи з вищевикладеного суд задовольняє позовні вимоги Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича фірма Експрес, м. Запоріжжя за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Міське комунальне підприємство Основаніє, м. Запоріжжя про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 22 874, 29 грн., розірвання договору оренди нежитлового приміщення № 1537 від 24.05.1996 р. та виселення.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що матеріали справи містять обґрунтованих докази для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, викладені у справі позивачем були підтверджені належними доказами.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається повністю на відповідача, внаслідок неправильних дій якого виник спір у суді.

Керуючись ст. 22, 44, 49, 75, 82, 84, ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича фірма Експрес, м. Запоріжжя за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Міське комунальне підприємство Основаніє, м. Запоріжжя про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 22 874, 29 грн., розірвання договору та виселення.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю виробничої фірми «Експрес» (69002, м. Запоріжжя, вуя. ОСОБА_2, 50, ) на користь місцевого бюджету Жовтневого району на р/р №0006 в ГУДКСУ в Запорізькій області, , МФО 813015, код платежу: 22080401. 22874 (двадцять дві тисячі вісімсот сімдесят чотири) гривні 29 копійок - заборгованості з орендної плати. Стягувачем є: Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 206, );

Розірвати договір № 1537 оренди нежитлового приміщення від 24.05.1996 р.

Звільнити нежитлове приміщення № XII площею 157,2 кв.м., яке розташоване на першому поверсі житлового будинку № 50 (літ.А-9) на вулиці Героїв Сталінграду в місті Запоріжжі на користь департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 206, ) шляхом виселення товариства з обмеженою відповідальністю виробничої фірми «Експрес» (69002, м. Запоріжжя, вул. Героїв Сталінграду, 50, ) із зазначеного нежитлового приміщення.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю виробничої фірми «Експрес» (69002, м. Запоріжжя, вул. Героїв Сталінграду, 50, ) на користь департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 206, ) на розрахунковий рахунок № 8540 в УДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015 - 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн. судового збору

Видати відповідні накази.

Суддя Т.Г. Алейникова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України 16.02.2016 р.