ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"16" лютого 2016 р. Справа № 921/172/15-г/17
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянувши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро", м.Миколаїв, без номера та без дати (вх.№26482 від 21.12.2015р.) на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Борщівського районного управління юстиції з примусового виконання наказу господарського суду Тернопільської області від 10.04.2015р. у справі

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро", м.Миколаїв

до відповідача: селянсько-фермерського господарства "Фома", м.Борщів Тернопільської області

про стягнення 104425,29грн,

за участю представників:

скаржника: ОСОБА_1, довіреність №б/н від 02.11.2015р.;

боржника: не з'явився;

органу ДВС: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Судом в порядку ст.811 ГПК України здійснювалася фіксація судових засідань технічними засобами (робочий оригінал звукозапису диск CD-R, серійний номер 129SH21D8221156C1).

Водночас, згідно ст.741 ГПК України, з урахуванням клопотання заявника участь представника товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро", в судових засіданнях проводилася в режимі відеоконференції, забезпечення проведення якої доручено господарському суду міста Києва.

Скаржник - товариство з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро", м.Миколаїв, звернувся 10.12.2015р. (згідно відтиску штемпеля відділення поштового зв'язку на поштовому конверті) до господарського суду Тернопільської області із скаргою (вх.№26482 від 21.12.2015р.) на бездіяльність органу державної виконавчої служби, в якій просив суд визнати незаконною бездіяльність відділу державної виконавчої служби Борщівського районного управління юстиції по виконанню наказу суду від 10.04.2015р. №921/172/15-г/17 та зобов'язати орган ДВС виконати даний наказ суду в примусовому порядку, згідно вимог ОСОБА_2 України "Про виконавче провадження", зазначивши, що жодних заходів по виконанню наказу господарського суду органами ДВС не було вжито, що суперечить вимогам ст.ст.11, 25, 75 ОСОБА_2 України "Про виконавче провадження".

Ухвалою суду від 28.12.2015р. скаргу товариства, в порядку ст.1212 ГПК України, прийнято до розгляду у судовому засіданні 11.01.2016р. з подальшим відкладенням розгляду скарги на 26.01.2016р., 16.02.2016р. по причині неподання учасниками судового процесу та органом ДВС витребуваних судом документів, необхідних для розгляду скарги по суті.

Представник скаржника в судових засіданнях підтримав вимоги, викладені у скарзі. Однак, зазначив, що надати витребувані судом документи не може по причині їх відсутності у скаржника.

Представники боржника та органу Державної виконавчої служби жодного разу в судові засідання не з'явилися, витребуваних судом документів не надали, про дату, час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином, про що свідчать долучені до матеріалів справи повідомлення про вручення відповідних поштових відправлень.

Враховуючи, що приймати участь в судовому засіданні є правом сторони, передбаченим ст.22 ГПК України, явка представників боржника та органу ДВС не визнавалася судом обов'язковою, та з огляду на положення ст.69, ч.2 ст.1212 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Разом з тим, враховуючи належне повідомлення учасників судового процесу про час та місце розгляду скарги, достатність часу, наданого для підготовки до судового засідання та надання витребуваних судом документів, застосовуючи принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, що закріплені в п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, ст.4-3 та ст.33 ГПК України та беручи до уваги забезпечення учасникам процесу рівних та належних умов для надання доказів, необхідних для розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Розглянувши подану скаргу, додані до неї документи, заслухавши у судовому засіданні пояснення представника скаржника, господарським судом встановлено таке.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 24.03.2015р. задоволено позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро", м.Миколаїв. Стягнуто на користь товариства з селянсько-фермерського господарства "Фома", м.Борщів Тернопільської області, 71306,00грн боргу, 7843,66грн дооцінки вартості неоплаченого товару, 6234,42грн 36% річних, 4780,01грн пені та 14261,20грн штрафу, а також 2088,51грн судового збору.

10.04.2015р. на примусове виконання рішення, в порядку ст.ст.115-118 ГПК України, судом видано наказ.

10.12.2015р. (вх.№26482 від 21.12.2015р.) стягувач - товариство з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро", м.Миколаїв, звернувся до суду із скаргою на бездіяльність органу державної виконавчої служби по виконанню наказу господарського суду від 10.04.2015р.

В обґрунтування своїх доводів товариство посилається, зокрема на те, що органом виконання судових рішень з моменту предявлення наказу суду від 10.04.2015р. до виконання не було вжито жодних заходів, передбачених ОСОБА_2 України "Про виконавче провадження", спрямованих на реальне виконання судового рішення по справі. Скаржником зазначено виконавчі дії, які орган ДВС зобовязаний був вчинити в силу закону, однак, цього не зробив. На переконання скаржника, бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Борщівського районного управління юстиції суперечить вимогам ст.ст.11, 25, 75 ОСОБА_2 України "Про виконавче провадження", а тому просить суд визнати бездіяльність незаконною та зобовязати Відділ ДВС виконати рішення суду у встановленому законом порядку.

Проаналізувавши подані скаржником документи та мотиви, викладені в обґрунтування поданої скарги, враховуючи встановлені обставини, господарський суд дійшов до висновку про відхилення скарги за її необґрунтованістю. При цьому суд виходив з такого.

Відповідно до ст.124 Конституції України та ст.115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому ОСОБА_2 України "Про виконавче провадження".

ОСОБА_2 України "Про виконавче провадження" визначають умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо правомірності дій/бездіяльності державного виконавця.

Статтею 1 ОСОБА_2 України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження є сукупністю дій органів і посадових осіб, зазначених у ОСОБА_2 України "Про виконавче провадження", спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених ОСОБА_2 України "Про виконавче провадження", іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до ч.1 ст.2 ОСОБА_2 України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

В силу положень статей 17, 19 ОСОБА_2 України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою за заявою стягувача або його представника на підставі виконавчих документів, в тому числі - судових наказів.

Оскільки, виходячи із правових засад, закріплених у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст.124 Конституції України, обов'язкове виконання судових рішень є складовою права на справедливий судовий захист, та оскарження особою певних дій або бездіяльності органу ДВС, який безпосередньо здійснює виконання відповідного судового рішення, є невід'ємною складовою реалізації такою особою права на судовий захист.

При зверненні до суду із відповідною скаргою скаржник має вказати конкретний зміст оскаржуваної дії або бездіяльності із вказівкою на норму закону, яку вважає порушеною. Відповідна правова позиція наведена у п.9.9 постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", де зокрема зазначено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, а у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарги на бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби мають застосовуватися положення Господарського процесуального кодексу України, якими врегульовано аналогічні питання. В свою чергу, процесуальним законом на скаржника покладено обовязок надати суду докази, які підтверджують викладені у скарзі обставини.

Так, у поданій скарзі товариство посилається на те, що державним виконавцем не вчинено жодних дій по виконанню наказу суду від 10.04.2015р. про примусове виконання рішення суду від 24.03.2015р., яким з селянсько-фермерського господарства "Фома", стягнуто 71306,00грн боргу, 7843,66грн дооцінки вартості неоплаченого товару, 6234,42грн 36% річних, 4780,01грн пені та 14261,20грн штрафу, а також 2088,51грн судового збору на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро".

Втім, жодних доказів, які б підтверджували зазначені обставини скаржником не надано. З метою встановлення факту порушення органом ДВС виконавчого провадження по наказу господарського суду від 10.04.2015р., судом витребувано у заявника докази надіслання (звернення) до Відділу ДВС Борщівського районного управління юстиції оригіналу даного виконавчого документа та заяви щодо відкриття виконавчого провадження.

Однак, доказів предявлення наказу суду до виконання та відкриття відповідного виконавчого провадження чи відмови у відкритті виконавчою службою, а також доказів звернення товариства до відділу ДВС про отримання інформації про хід виконавчого провадження з виконання наказу суду від 10.04.2015р., останнім не надано, а матеріали справи таких не містять.

Водночас, вимоги суду, викладені в ухвалах від 28.12.2015р., 11.01.2016р., 26.01.2016р. учасниками судового процесу проігноровано.

Утім, невиконання вимог суду органом ДВС послугувало підставою винесення судом, в порядку ст.90 ГПК України, окремої ухвали від 26.01.2016р. з вказівкою на недоліки в діяльності посадових осіб Відділу ДВС Борщівського районного управління юстиції.

Представником скаржника в судовому засіданні 16.02.2016р. повідомлено, що надати документи на підтвердження своїх доводів товариство не може по причині їх відсутності у скаржника. Інших поважних причин неможливості представлення документів, скаржником не наведено.

Між тим, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Частиною 1 статті 12 ОСОБА_2 України "Про виконавче провадження" передбачено право сторін виконавчого провадження знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії. Згідно з ч.2 ст.11 вказаного ОСОБА_2 державний виконавець забезпечує сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження.

Пунктами 2.12 - 2.12.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5, встановлено порядок ознайомлення сторін виконавчого провадження (їх представників) з матеріалами виконавчого провадження, згідно з яким сторона виконавчого провадження (її представник) може знайомитися з матеріалами виконавчого провадження у відповідному органі ДВС у спеціально визначений для прийому громадян час і в тому обсязі, в якому вона бажає, за усним клопотанням до державного виконавця. За бажанням сторони виконавчого провадження (її представника) ознайомитись із матеріалами виконавчого провадження в інший час; виконавче провадження надається їй для ознайомлення на підставі письмової заяви, в якій зазначаються бажана дата та час ознайомлення, за резолюцією начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження здійснюється в приміщенні органу ДВС та у присутності державного виконавця, про що у виконавчому провадженні робиться відмітка із зазначенням дати ознайомлення та особи, яка ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження.

Отже, нормами спеціального закону скаржнику гарантується реалізація права на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, а використання такого права надала б можливість товариству документально обґрунтувати доводи, викладені у скарзі.

Натомість, як вбачається з поданих документів та слідує з пояснень представника скаржника, останнім не було надано суду жодного доказу на підтвердження звернення до органу ДВС із відповідною письмовою заявою як про відкриття виконавчого провадження, так і про надання можливості ознайомитися з матеріалами відповідного виконавчого провадження, чи з приводу отримання інформації про хід здійснення виконавчих дій.

Слід відзначити, що згідно господарського процесуального законодавства суд не наділений повноваженнями самостійно збирати докази.

За приписами ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт предявлення стягувачем наказу суду від 10.04.2015р. у даній справі до виконання та, відповідно, доказів на підтвердження факту бездіяльності Відділу державної виконавчої служби Борщівського районного управління юстиції з приводу його невиконання.

За даних обставин, на переконання суду, доводи товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро", наведені у скарзі за вх.№26482 від 21.12.2015р., є необґрунтованими, документально не підтвердженими та безпідставними, а тому подана скарга до задоволення не підлягає з наведених у ній підстав.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст.86, 1212 ГПК України, ОСОБА_2 України "Про виконавче провадження", господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро", м.Миколаїв, без номеру та дати (вх.№26482 від 21.12.2015р.) на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Борщівського районного управління юстиції з примусового виконання наказу господарського суду Тернопільської області від 10.04.2015р. у справі №921/172/15-г/17, - відхилити.

Суддя Н.О. Андрусик