ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2016 р.Справа № 924/13/16

Господарський суд Хмельницької області у складі:

судді Субботіної Л.О., розглянувши матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" м.Київ

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" м. Хмельницький

про стягнення 3 611 998,86 грн.

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_1 - представник за довіреністю від 28.12.2015р.

відповідача: ОСОБА_2- представник за довіреністю № 649/18 від 09.02.2016р.

Рішення приймається 17.02.2016р., оскільки в судовому засіданні 02.02.2016р. оголошувалась перерва.

В судовому засіданні відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 3 611 998,86 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 27.09.2011р. між ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України", правонаступником якої є позивач, та відповідачем було укладено договір про транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н42, згідно з п.1.1 якого позивач зобов'язувався надавати відповідачу послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу відповідача від пунктів приймання - передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій, а відповідач зобов'язувався сплатити за надані послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами у розмірі, у строки та порядку, передбаченому умовами цього договору. На виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу у січні - червні 2015 року в обсязі 229779,567 тис.куб.м на загальну суму 23 714 210,02 грн., однак, відповідач оплатив лише частину наданих позивачем послуг в сумі 21 551 186,71 грн. На момент звернення позивача до суду сума основного боргу становила 2 163 023,31 грн. У зв'язку з несвоєчасною оплатою за отриманий газ, позивач нарахував відповідачу 945 028,79 грн. пені, 365146,67 грн. штрафу, 53 650,63 грн. 3% річних, 85149,47 грн. інфляційних втрат.

Представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, вважає їх правомірними та обґрунтованими, подав заперечення на відзив, в яких вказує, що розрахунки, які здійснюються за Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005р., є лише одним із способів виконання відповідачем грошових зобов'язань за договором про транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н42 від 27.09.2011р., і вказаний Порядок не змінював та не змінює строки виконання відповідачем грошових зобов'язань перед позивачем, як про це стверджує відповідач. Також позивач вказує, що приписи ч. 2 ст. 231 ГК України застосовуються до будь-яких господарських зобов'язань, в яких хоча б одна із сторін належить до державного сектору економіки. Оскільки ПАТ "Укртрансгаз" віднесено до переліку підприємств державного сектору економіки, то позивачем правомірно було нараховано та заявлено до стягнення штраф в розмірі 365146,67 грн.

Представник відповідача проти позову заперечує. У відзиві на позовну заяву зазначає, що відповідачем була повністю сплачена сума основного боргу. На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20, якою затверджено Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, Департаментом фінансів Хмельницької облдержадміністрації, ПАТ "Хмельницькгаз", ПАТ "Укртрансгаз" та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" було укладено спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків. За умовами спільних протокольних рішень передбачалося надання державою коштів на погашення заборгованості за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню послуг, а також змінювалися строки виконання боржником грошових зобовязань перед кредитором, які виникли на підставі договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н42 від 27.09.2011 року. Зазначає, що кожне протокольне рішення і платіжні доручення про перерахування позивачу отриманих по ланцюгу коштів, як вартість пільг та субсидій населенню вказують, що такі розрахунки між сторонами здійснювались в межах договору №/Н42 від 27.09.2011 року, і є одночасно процедурою погашення зобовязань ПАТ "Хмельницькгаз" за надані послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами у визначеному місяці в розмірі отриманих по спільному протокольному рішенню сум пільг та субсидій населенню. Підписання сторонами спільних протокольних рішень засвідчує, що сторони фактично погодились, що залишок оплати за транспортування природного газу підлягає погашенню шляхом здійснення взаєморозрахунків, з чого слідує, що день проведення взаєморозрахунків між сторонами був одночасно днем погашення заборгованості за протранспортований позивачем природний газ у відповідному місяці за договором №/Н42 від 27.09.2011 року. Відповідач відзначає, що він чітко виконував положення договору та спільних протокольних рішень, а тому відсутні правові підстави вважати, що ПАТ "Хмельницькгаз" було порушено терміни оплати послуг з транспортування природного газу. Також відповідач посилаючись на ч. 2 ст.231 ГК України вказує, що стягнення штрафу у розмірі 7% вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання, не може нараховуватись на грошові зобовязання. А проведений позивачем розрахунок інфляційних втрат є невірним. З усіх вищевказаних підстав просить в позові відмовити.

Судом під час розгляду матеріалів справи встановлено наступне.

27.09.2011р. між Дочірньою компанією "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України", правонаступником якої згідно п. 1.2 Статуту є Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" (далі замовник) було укладено договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н42.

17.01.2013р. між ПАТ "Укртрансгаз" (далі газотранспортне підприємство) та ПАТ по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" (далі замовник) укладено додаткову угоду №1 до договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 27.09.2011р. №/Н42 , якою були внесені зміни і доповнення до договору, зокрема, викладено в новій редакції усі розділи вищевказаного договору.

Так, відповідно до п.1.1 договору в редакції, викладеній у додатковій угоді № 1 від 17.01.2013р. (далі договору), газотранспортне підприємство зобов'язується надати замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів приймання - передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій, а замовник зобов'язується внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбаченому умовами договору.

Згідно п. 1.2 договору річний плановий обсяг транспортування природного газу замовника складає 494862,820 тис.куб.м.

Пунктами 3.1, 3.4 договору визначено, що послуги по транспортування газу оформлюються газотранспортним підприємством і замовником актами наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами. Акти наданих послуг є підставою для проведення остаточних розрахунків замовника з газотранспортним підприємством.

Згідно п. 5.1 договору розрахунки за послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами здійснюються за тарифами, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики. Газотранспортне підприємство зобовязується розміщувати інформацію про чинні тарифи на своєму офіційному веб-сайті та в засобах масової інформації.

Розрахунковий період за договором становить один місяць з 09:00 години першого дня місяця до 09:00 години першого дня наступного місяця включно. Вартість фактично наданих газотранспортним підприємством замовнику послуг за звітний місяць визначається на підставі акта наданих послуг (п.п. 5.3, 5.4 договору).

Відповідно до п. 5.5 договору оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється замовником (крім гарантованого постачальника) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок газотранспортного підприємства на умовах 100 відсотків попередньої оплати за 10 днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу. Замовник самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Пунктом 7.3 договору передбачено, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 5 договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01 жовтня 2011 року. Договір діє в частині транспортування газу до 31 грудня 2013 року, а в частині проведення розрахунків за надані газотранспортним підприємством послуги до повного виконання замовником своїх зобовязань за цим договором. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 11.1 договору).

Додаткова угода №1 від 17.01.2013р. підписана і скріплена печатками сторін.

11.02.2013р. між сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 27.09.2011р. №/Н42, згідно якої було внесено доповнення до п. 1.2 розділу 1 договору щодо обсягу транспортування природного газу замовника в 2012 році.

28.01.2014р. укладено додаткову угоду №3 до договору про внесення змін до пункту 1.2. розділу 1 договору щодо річного фактичного обсягу транспортування природного газу замовника в 2013, 2014 роках.

17.03.2014р. та 05.11.2014р. були внесені зміни до договору в частині реквізитів газотранспортного підприємства шляхом укладення додаткових угод №4 та № 5 відповідно.

31.01.2015р. між сторонами укладено додаткову угоду №6 до договору про внесення змін до пункту 1.2. розділу 1 договору щодо річного фактичного обсягу транспортування природного газу замовника в 2014 році та у 2015 році.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги з транспортування газу на загальну суму 23 714 210,02 грн., що підтверджується актами наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами № 01-15-/Н42 від 31.01.2015р., № 02-15-/Н42 від 28.02.2015р., № 03-15-/Н42 від 31.03.2015р., № 04-15-/Н42 від 30.04.2015р., № 05-15-/Н42 від 31.05.2015р., № 06-15-/Н42 від 30.06.2015р.

На момент звернення позивача до суду відповідач за отримані послуги розрахувався лише частково на суму 21 551 186,71 грн., що підтверджується розрахунком суми основного боргу ПАТ "Хмельницькгаз" та не заперечувалось сторонами. Станом на 05.01.2016р. (дата порушення провадження у справі) сума основного боргу відповідача складала 2 163 023,31 грн.

Розрахунок за надані послуги був здійснений відповідачем наступним чином:

- частину вартості послуг з транспортування газу, наданих за договором від 27.09.2011р. №/Н42, на суму 15 366 449,06 грн., відповідач оплатив за рахунок коштів підприємства, що не заперечується сторонами по справі;

- іншу частину наданих послуг на суму 6 184 737,65 грн. - за рахунок коштів, отриманих відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. № 20 на підставі спільних протокольних рішень.

Так, 18.02.2015р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькій області (далі сторона №1), Департаментом фінансів Хмельницької облдержадміністрації (далі сторона №2), ПАТ "Хмельницькгаз" (далі сторона №3), ПАТ "Укртрансгаз" (далі сторона №4) та НАК "Нафтогаз України" (далі сторона остання) було укладено спільне протокольне рішення №356/у про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. №20 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету.

Відповідно до розділу 1 предметом цього спільного протокольного рішення є організація проведення сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. № 20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій".

Порядок проведення розрахунків визначений розділом 2 спільного протокольного рішення. Зокрема, Державна казначейська служба України перераховує кошти загального фонду державного бюджету стороні №1 у сумі 401311,77 грн. Сторона №1 перераховує на рахунок сторони №2 кошти у сумі 401311,77 грн. Сторона №2 перераховує стороні №3 кошти за пільги та субсидії у сумі 401311,77 грн. Сторона №3 перераховує стороні №4 кошти в сумі 401311,77 грн. за транспортування природного газу 2015 року згідно з договором від 27.09.2011р. №/Н42. Сторона №4 перераховує стороні останній кошти в сумі 401311,77 грн. за природний газ 2013 року згідно з договором від 27.12.13р. №14-ВТВ/НОМЕР_1. Сторона остання перераховує кошти в сумі 401311,77 грн. до загального фонду Державного бюджету України у вигляді податків.

Відповідно до розділу 4 сторони, що підписали спільне протокольне рішення, несуть відповідальність за недотримання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. №20 та Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики, Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та Державного казначейства України від 03.02.2009р. № 55/57/43, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 15.04.2009р. за № 342/16358, і невиконання своїх зобовязань за цим спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог чинного законодавства.

Спільне протокольне рішення набирає чинності з моменту його підписання всіма сторонами і діє до повного виконання сторонами зобовязань за цим спільним протокольним рішенням (п. 5.2).

Спільні протокольні рішення аналогічного змісту були укладені 18.03.2015р. №573/у на суму 1 214 831,04 грн., 17.04.2015р. № 851/у на суму 906 712,78 грн., 21.05.2015р. № 1220/у на суму 1 223 139,73 грн., 17.06.2015р. № 1372/у на суму 789 091,47 грн., 17.07.2015р. № 1606/у на суму 278 846,78 грн., 21.08.2015р. № 1845/у на суму 58 780,96 грн., 21.09.2015р. № 2030/у на суму 11 805,13 грн., 19.11.2015р. № 2517/у на суму 1 300 217,99 грн.

На виконання вищевказаних спільних протокольних рішень, позивачу було перераховано наступні кошти: 401 311,77 грн. згідно платіжного доручення №289 від 19.02.2015р. (оплачено 26.02.2015р.) за січень 2015 року, 1 214 831,04 грн. згідно платіжного доручення №295 від 19.03.2015р. (оплачено 26.03.2015р.) за лютий 2015 року, 906 712,78 грн. згідно платіжного доручення №301 від 20.04.2015р. (оплачено 23.04.2015р.) за березень 2015 року, 1 223 139,73 грн. згідно платіжного доручення №307 від 22.05.2015р. (оплачено 26.05.2015р.), 789 091,47 грн. згідно платіжного доручення №314 від 18.06.2015р. (оплачено 01.07.2015р.), 278 846,78 грн. згідно платіжного доручення №321 від 20.07.2015р. (оплачено 22.07.2015р.) за березень 2015 року, 58 780,96 грн. згідно платіжного доручення №326 від 25.08.2015р. (оплачено 27.08.2015р.) за березень-квітень 2015 року, 11 805,13 грн. згідно платіжного доручення №332 від 22.09.2015р. (оплачено 25.09.2015р.), 1 300 217,99 грн. згідно платіжного доручення №342 від 20.11.2015р. (оплачено 24.11.2015р.) за травень 2015 року.

Після порушення провадження у справі № 924/13/16 позивачу на підставі спільного протокольного рішення № 213/у від 21.01.2016р. було перераховано згідно платіжного доручення № 3 від 22.01.2016р. (оплачено 27.01.2016р.) кошти в сумі 2 163 023,31 грн. за послуги, надані у травні-червні 2015 року.

У зв'язку з несвоєчасною оплатою за надані послуги з транспортування газу, позивач нарахував відповідачу 945 028,79 грн. пені згідно п. 7.3 договору в редакції додаткової угоди № 1 від 17.01.2013р., 365 146,67 грн. штрафу відповідно до ч. 2 ст. 231 ГК України, 53 650,63 грн. 3% річних та 85 149,47 грн. інфляційних втрат у відповідності до ст. 625 ЦК України.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом враховується наступне:

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

На підставі договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н42 від 27.09.2011р. позивачем були надані відповідачу послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу на загальну суму 23 714 210,02 грн., що підтверджується актами наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами № 01-15-/Н42 від 31.01.2015р., № 02-15-/Н42 від 28.02.2015р., № 03-15-/Н42 від 31.03.2015р., № 04-15-/Н42 від 30.04.2015р., № 05-15-/Н42 від 31.05.2015р., № 06-15-/Н42 від 30.06.2015р.

Пунктом 5.5 вищевказаного договору в редакції додаткової угоди № 1 від 17.01.2013р. передбачено, що оплата вартості послуг з транспортування газу здійснюється відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача на умовах 100 відсотків попередньої оплати за 10 днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться відповідачем до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Таким чином, відповідач зобовязаний був провести остаточний розрахунок за надані послуги в наступні строки:

- за послуги, надані в січні 2015 року до 20 лютого 2015 року;

- за послуги, надані в лютому 2015 року до 20 березня 2015 року;

- за послуги, надані в березні 2015 року до 20 квітня 2015 року;

- за послуги, надані в квітні 2015 року до 20 травня 2015 року;

- за послуги, надані в травні 2015 року до 20 червня 2015 року;

- за послуги, надані в червні 2015 року до 20 липня 2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що на момент звернення позивача до суду відповідач розрахувався за послуги з транспортування газу частково на суму 21 551 186,71 грн. При цьому розрахунок за послуги проводився частково за рахунок коштів, отриманих на підставі спільних протокольних рішень, а частково за рахунок власних коштів підприємства.

Після порушення провадження у справі № 924/13/16 (05.01.2016р.) позивачу на підставі спільного протокольного рішення № 213/у від 21.01.2016р. було перераховано згідно платіжного доручення № 3 від 22.01.2016р. (оплачено 27.01.2016р.) кошти в сумі 2 163 023,31 грн. за послуги з транспортування газу, надані у травні-червні 2015 року.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Пунктом 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Зважаючи на викладене, провадження у справі в частині стягнення з відповідача 2 163 023,31 грн. заборгованості підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

З приводу решти позовних вимог судом враховується наступне.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, для застосування штрафних санкцій та відповідальності за прострочку виконання грошового зобов'язання необхідною умовою є факт невиконання або прострочки виконання зобов'язання.

Судом приймається до уваги, що частково вартість послуг з транспортування газу, наданих позивачем за договором №/Н42 від 27.09.2011р. (6 184 737,65 грн.), була оплачена шляхом укладення спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. №20 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету від 18.02.2015р. №356/у на суму 401311,77 грн., 18.03.2015р. №573/у на суму 1 214 831,04 грн., 17.04.2015р. № 851/у на суму 906 712,78 грн., 21.05.2015р. № 1220/у на суму 1 223 139,73 грн., 17.06.2015р. № 1372/у на суму 789 091,47 грн., 17.07.2015р. № 1606/у на суму 278 846,78 грн., 21.08.2015р. № 1845/у на суму 58 780,96 грн., 21.09.2015р. № 2030/у на суму 11 805,13 грн., 19.11.2015р. № 2517/у на суму 1 300 217,99 грн., від 21.01.2016р. № 213/у на суму 2 163 023,31 грн.

Укладаючи вищевказані спільні протокольні рішення, позивач і відповідач керувалися спеціальними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005р., якою затверджено Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, Наказом Міністерства палива та енергетики України, Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", Державного казначейства України від 03.02.2009 р. № 55/57/43, яким затверджено Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, та наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015р. №493/688, яким затверджено Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію

Відповідно до п.п. 1.1 - 1.3 Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України, Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", Державного казначейства України від 03.02.2009р. № 55/57/43, цей Порядок визначає взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, Міністерством фінансів Автономної Республіки Крим, головними фінансовими управліннями обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій (далі - відповідні головні фінансові управління), Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", ДП "Енергоринок" та іншими учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 N 20 (із змінами). Розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього Порядку, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню (далі - акти звіряння) або договорів, що визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) (далі - договори) та спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, форма якого наведена у додатку 1, спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку 2. Схеми розрахунків узгоджують відповідні головні фінансові управління спільно з постачальниками та транспортувальниками ресурсів (надавачами товарів, послуг) та контролюють відповідні органи Державної казначейської служби України.

Згідно з п.п. 2.1 - 2.3 вищевказаного порядку постачальники та транспортувальники ресурсів (надавачі товарів, послуг), які виявили бажання здійснити розрахунки відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 N 20 (із змінами), складають щомісяця до 10-го числа з розпорядниками коштів акти звіряння, а у разі проведення відповідних розрахунків з попередньої оплати ресурсів (товарів, послуг) на строк не більше одного місяця постачальники та транспортувальники ресурсів (надавачі товарів, послуг) визначають договірну величину споживання ресурсів (товарів, послуг), про що укладають відповідний договір з розпорядниками коштів. Один примірник акта звіряння або договору надається місцевому фінансовому органу для складання зведеного реєстру актів звіряння або договорів. Зведені реєстри актів звіряння або договорів підписуються керівниками місцевих фінансових органів і постачальників та транспортувальників ресурсів (надавачів товарів, послуг) та надаються Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, відповідним головним фінансовим управлінням. Міністерство фінансів Автономної Республіки Крим, відповідні фінансові управління узагальнюють отримані дані та подають їх щомісяця до 20-го числа у формі узгоджених з постачальниками та транспортувальниками ресурсів (надавачами товарів, послуг) спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків разом з відповідними реєстрами актів звіряння або договорами за підписами керівників Міністерства фінансів Автономної Республіки Крим, відповідних головних фінансових управлінь та постачальників і транспортувальників ресурсів (надавачів товарів, послуг) Державній казначейській службі України та відповідним головним управлінням Державної казначейської служби України Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - головні управління Державної казначейської служби України). Такі документи подаються окремо щодо кожного постачальника та транспортувальника ресурсів (надавача товарів, послуг), який братиме участь у розрахунках.

Пунктами 2.7 зазначеного порядку встановлено, що розпорядники коштів за рахунок отриманих субвенцій із загального фонду Державного бюджету України здійснюють розрахунки за природний газ, теплопостачання та електроенергію шляхом перерахування коштів на рахунки постачальників та транспортувальників ресурсів (надавачів товарів, послуг), відкриті в органах Державної казначейської служби України, а у разі проведення розрахунків за електроенергію - на поточні рахунки із спеціальним режимом використання енергопостачальників, відкриті в уповноваженому банку.

Аналогічні положення закріплені у пунктах 1.1-1.3, 2.1-2.3, 2.6 Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015р. №493/688.

Підписання сторонами у 2015-2016 роках спільних протокольних рішень і виконання їх положень, а також положень постанови Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005р., наказу Міністерства палива та енергетики України, Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", Державного казначейства України від 03.02.2009р. № 55/57/43, наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015р. №493/688 свідчить, що сторони фактично погодились, що часткова оплата наданих послуг з транспортування газу за договором №/Н42 від 27.09.2011р., підлягає погашенню шляхом здійснення взаєморозрахунків на підставі кожного спільного протокольного рішення.

Підписанням спільних протокольних рішень, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за послуги з транспортування газу, надані відповідно до договору №/Н42 від 27.09.2011р. Тому для стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, необхідно щоб оплата за послуги з транспортування газу була здійснена поза межами порядку, встановленого спільними протокольними рішеннями (аналогічна правова позиція міститься у у постановах Вищого господарського суду України №908/2215/15-г від 15.12.2015р., № 922/364/15 від 15.10.2015р., а також у постановах Верховного Суду України: від 09.09.2014 зі справи № 5011-35/1272-2012-42/527-2012, від 09.09.2014 зі справи № 5011-1/1043-2012-42/528-2012, від 23.09.2015 зі справи № 917/2519/14)

Однак, відповідач чітко виконував положення спільних протокольних рішень, що свідчить про належне виконання останнім своїх зобов'язань в цій частині за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н42 від 27.09.2011р.

Зважаючи на викладене, підстави для нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат на заборгованість, яка була предметом регулювання за спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків, відсутні.

В той же час, судом встановлено, що частина вартості наданих послуг була сплачена відповідачем за рахунок власних коштів з простроченням строків оплати, визначених договором №/Н42 від 27.09.2011р. в редакції додаткової угоди № 1 від 17.01.2013р. (15 366 449,06 грн.). Така заборгованість не була предметом регулювання за спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків, отже, відповідач порушив договірні зобовязання у цій частині і зобовязаний сплатити позивачу 3 % річних, інфляційні втрати та пеню, нараховані за несвоєчасну оплату наданих послуг за рахунок власних коштів товариства (аналогічна позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України № 922/4596/15 від 19.01.2016р., №920/4/15 від 19.08.2015р.)

При перерахунку заявлених до стягнення сум, судом встановлено, що позивачем обґрунтовано заявлено 90 012,81 грн. пені, 4 694,73 грн. 3 % річних, 967,02 грн. інфляційних втрат.

При перерахунку судом було враховано, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.3.2 постанови Пленуму ВГСУ № 14 від 17.12.2013р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Щодо заявленого позивачем до стягнення штрафу в розмірі 365 146,67 грн. на підставі ч. 2 ст. 231 ГК України, то судом відзначається, що згідно ч. 2 ст. 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" штрафні санкції, передбачені абзацом третім частини другої статті 231 ГК України, застосовуються за допущене прострочення виконання лише негрошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких й вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій.

Проте, позивачем нараховано відповідачу штраф за прострочення виконання зобов'язання з оплати наданих послуг, яке є грошовим зобов'язанням. Отже, позивачем безпідставно заявлено до стягнення штраф відповідно до положень абз. 3 ч. 2 ст. 231 ГК України, тому у задоволенні вказаних позовних вимог слід відмовити (аналогічна позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України у справі № 910/3890/15-г від 16.09.2015р., у справі № 910/5010/15-г від 29.07.2015р.)

Таким чином, задоволенню підлягають позовні вимоги про стягнення 90 012,81 грн. пені, 4694,73 грн. 3 % річних, 967,02 грн. інфляційних втрат. У стягненні 855 015,98 грн. пені, 365 146,67 грн. штрафу, 48 955,90 грн. 3 % річних, 84182,45 грн. інфляційних втрат відмовити.

Відповідно ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При розподілі судових витрат судом врахований п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якого сплачена сума судового збору у разі припинення провадження у справі повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" м.Київ до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" м.Хмельницький про стягнення 3 611 998,86 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" (м.Хмельницький, Проспект Миру, 41, код 05395598) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (м.Київ, Кловський узвіз, 9/1, код 30019801) 90 012,81 грн. (дев'яносто тисяч дванадцять гривень 81 коп.) пені, 4 694,73 грн. (чотири тисячі шістсот дев'яносто чотири гривні 73 коп.) 3 % річних, 967,02 грн. (дев'ятсот шістдесят сім гривень 02 коп.) інфляційних втрат, 1 435,12 грн. (одна тисяча чотириста тридцять п'ять гривень 12 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" м.Київ до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" м.Хмельницький в частині стягнення 2 163 023,31 грн. заборгованості припинити.

У стягненні 855 015,98 грн. пені, 365 146,67 грн. штрафу, 48 955,90 грн. 3 % річних, 84182,45 грн. інфляційних втрат відмовити.

Повне рішення складено 22.02.2016р.

Суддя Л.О. Субботіна

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу (01021, м.Київ, Кловський узвіз, 9/1) ,

3 - відповідачу (29019, м.Хмельницький, Проспект Миру, 41)