ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2016 р.Справа № 922/6457/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши справу

за позовом УПФУ в Комінтернівському районі, м. Харків
до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства орденів ОСОБА_2 та Трудового Червоного Прапора, м. Харків
про стягнення коштів у сумі 18 323,37 грн.
за участю представників сторін:

Сторони не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Управління пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Харківського державного авіаційного орденів ОСОБА_2 та Трудового Червоного Прапору виробничого підприємства в інтересах відокремленого підрозділу-заводу "Тора" в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з відшокдуванню пільгових пенсій передбачених панктами "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у сумі 18323,37 грн.

Ухвалою господарського суду від 21.12.2015 р. прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 27.01.2016 р. об 11:20 год. Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.01.2016 року за клопотанням позивача розгляд справи було відкладено на 10.02.2016 року о 12:00 год.

Представник позивача присутній у судовому засіданні 10.02.2016 року зазначив, що через канцелярію господарського суду Харківської області 10.02.2016р. ним було подано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, що підтверджують сплату позивачем судового збору у розмірі, встановленому приписами ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір". Надані документи, (Платіжне доручення №7815 від 22.12.2015р.) після їх огляду судом були долучені до матеріалів справи, розгляд справи відкладено на 17.02.2016 року об 11:30 год.

У призначене судове засідання 17.02.2016 року представники сторін не з'явились.

При цьому, судом враховано, що відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника позивача та відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в справі матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Суд, розглянувши заявлене позивачем клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на розрахункові рахунки відповідача зазначає наступне.

За приписами ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його застпника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього кодексу,заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь - якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утрднити чи зробити неможлмвим виконання рішення господарського суду.

Правовий аналіз вищезазначеної статті свідчит про те, що, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог та забезпечують захист прав позивача щодо яких існує очевидна небезпека заподіяння шкоди.

При цьому, вирішуючи питання щодо вжиття заходів забезпечення позову, необхідно враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, які беруть участь у справі, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням певних видів забезпечення позову, які наведені у клопотанні позивача.

Доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення господарським судом рішення, або того, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, позивачем до суду не надано.

Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України Про Положення про Пенсійний фонд України від 06.04.2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування № 1058-ІV від 09.07.2003 року, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 11 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб - підприємців та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру

Абзацом 2 п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування визначено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у п. 1 ст. 15 визначено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з абзацом 4 п. 1 ст. 2 Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування від 27.06.1997 року № 400-97/ВР, який вступив в дію з 15.03.2000 року для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (до яких віднесено і відповідача), об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до пп. б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій. Повідомлення складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. Підприємство щомісячно до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в, повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, надсилає повідомлення для зазначених підприємств у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

15.04.2015 року, відповідно до ухвали господарського суду Харківської області по справі №922/5397/13, порушено провадження у справі про банкрутство Харківського державного авіаційного виробничого підприємства Орденів ОСОБА_2 та Трудового Червоного Прапора.

Відповідач має поточну заборгованість зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. "б" - "з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за вересень, жовтень та листопад 2015 року.

Відповідач підтвердив право своїм працівникам на призначення пільгової пенсії за списком № 2, відповідно до пунктів "б" - "з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за роботу із шкідливими і важкими умовами праці, видавши довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до п. 6.1. Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах (по списку №2 ) в розмірі 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій.

Відповідно до п.п. 6.4 - розмір сум відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року.

Відповідно до п.п. 6.5 - розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються до 01 січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції відповідачу були вручені повідомлення про необхідність перерахування коштів по заборгованості по виплаченій і доставленій пільговій пенсії за списком №2, з розрахунками заборгованості по кожному пенсіонеру окремо (наявні у матеріалах справи) на загальну суму 18 323,37 грн.

Відповідно до п.п.6.7 Інструкції - підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, визначених на пільгових умовах.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються учасниками судового процесу. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, підсумовуючи викладене та враховуючи наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за № 2 у розмірі 18 323,37 грн. є обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами, не спростованими відповідачем та є такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України та Закону України Про судовий збір, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача та підлягають стягненню в доход Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства Орденів ОСОБА_2 та Трудового Червоного Прапора (61023, м. Харків, вул. Сумська, 134, ) на користь Управління Пенсійного фонду України у Комінтернівському районі міста Харкова (61036, м. Харків, вул. Дизельна, 8, , р/р №97 у ВАТ ХОУ "Державний ощадний банк України", МФО 351823) заборгованість у розмірі 18 323 грн. 37 коп. за вересень, жовтень та листопад 2015 року по відшкодуванню пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах на підставі пунктів "б"- "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (список №2) та витрати з оплати судового збору в розмірі 1 218 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 22.02.2016 р.

Суддя ОСОБА_1