ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

16.02.16 Справа № 904/839/16

Суддя Євстигнеєва Н.М., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю "Метал", м. Дніпропетровськ

відповідача-2: ОСОБА_2, м. Дніпропетровськ

відповідача-3: ОСОБА_3, м. Дніпропетровськ

про визнання недійсним договору дарування

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду із позовом, яким просить:

- витребувати у відповідача ОСОБА_3 оригінал договору дарування, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудченко О. В., зареєстрований в реєстрі за номером 2952;

- визнати недійсним договір дарування частки товариства з обмеженою відповідальністю "Метал", укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 17.12.2014, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудченко О. В., зареєстрований в реєстрі за номером 2952.

Розглянувши позовні матеріали, господарський суд дійшов висновку про повернення позовної заяви з додатками без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

У відповідності з п. 3 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір", який набрав чинності 01 листопада 2011 року.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно, до прийняття Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" мінімальна заробітна плата визначена у розмірі 1378,00 грн., що був встановлений станом на 01.12.2015 Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік".

Отже, розмір судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становить 1378,00 грн.

Оскільки, при зверненні до господарського суду позивачем заявлено вимогу немайнового характеру (визнати недійсним договір дарування частки товариства), то позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 1 378,00 грн.

Доказом сплати судового збору є оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення (Інформаційний лист Державної судової адміністрації України № 12-6621/11 від 10.11.2011).

Однак ОСОБА_1 не надано жодних доказів сплати судового збору.

Відповідно до статті 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. До позовної заяви, яка надійшла до господарського суду, не додано доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви з додатками (пункт 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України).

Належним доказом направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів є розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція) та опис вкладення, який відповідає спеціалізованій формі бланків №107.

Так, до господарського суду надійшла позовна заява за вх. № 854/16 від 15 лютого 2016 року, однак жодних доказів направлення позовної заяви з додатками на адресу відповідачів ОСОБА_1 не надано, що є порушенням статті 56 Господарського процесуального кодексу України.

Недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України (п.3.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Стаття 56 Господарського процесуального кодексу України забезпечує право відповідача на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачає механізм реалізації такого права - шляхом встановлення обов'язку позивача надіслати сторонам та третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів до порушення провадження у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції, включає в себе обов'язок позивача належним чином інформувати відповідача та третіх осіб про подання позову до суду шляхом направлення на їх адресу копії позовної заяви з додатками. При чому, таке інформування повинно бути здійснене позивачем до порушення судом провадження по справі. Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обов'язку, не відповідає наведеним положенням ст. 6 Конвенції.

Разом з тим, письмовими доказами, відповідно до положень статті 36 Господарського процесуального кодексу України, є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Так, відповідно до п.5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163 - 2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року № 55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Позивачем в якості додатків до позовної заяви надані документи, які не засвідчені належним чином як копії, тому вони не можуть бути прийняті господарським судом як належні докази по справі.

Наведені вище обставини перешкоджають суду належним чином підготувати справу до розгляду та вчинити дії, передбачені статтею 65 ГПК України, та, відповідно, є підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

При підготовці позову слід звернути увагу, що господарський суд порушує справи за позовними заявами та розглядає справи відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України, а тому посилання в позовній заяві на положення Цивільного процесуального кодексу України є безпідставними.

Керуючись пунктами 4, 6 частини 1 статті 63, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток: позовна заява з додатками на 34 аркушах; конверт.

Суддя Н.М. Євстигнеєва