Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "23" лютого 2016 р. Справа № 906/90/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Галицький О.П. - адвокат; ОСОБА_2 - підприємець

від відповідачів: 1) Ус Н.С. - дов. № 2.6-10/16/83 від 25.01.2016

2) не з'явився

від третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (м. Малин Житомирської області)

до 1) Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (м. Житомир)

2) Відділу державної виконавчої служби Малинського районного управління юстиції (м.Малин Житомирської області)

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області (м. Житомир)

про стягнення 17900,00 грн.

Позивач звернулась до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідачів на її користь 17900,00 грн за надані оціночні послуги.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача-1, згідно з наданим до суду відзивом від 22.02.2016 підтвердила надання позивачем послуг на суму 17900,00 грн, проте зазначає, що оплата вказаних коштів залежить від забезпечення управління коштами з державного бюджету за відповідними кошторисними призначеннями, зокрема КЕКВ 2240 "Оплата послуг (крім комунальних)".

Представник відповідача-2 в судове засідання не з'явився, згідно з надісланої на електронну адресу суду заяви від 22.02.2016 № 1639/03-22 просить розглядати справу без участі представника відділу ДВС. Також, надіслано відзив від 22.02.2016 № 1700/03-22, згідно якого відповідач-2, також, підтвердив надання позивачем послуг на суму 17900,00 грн.

Третя особа вимоги ухвали суду від 04.02.2016 не виконала, в судове засідання свого представника не направила, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників сторін, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, позивач (фізична особа - підприємець ОСОБА_2) має Сертифікат суб'єкта оціночної діяльності за НОМЕР_2, виданий Фондом державного майна України від 09.11.2012, який надає їй право здійснювати оцінку рухомого та нерухомого майна, майнових прав та нематеріальних активів, в т. ч. на об'єкти інтелектуальної власності, цінних паперів (а.с. 19).

У відповідності до приписів статей 7, 13 Закону України "Про виконавче провадження" позивач є учасником виконавчого провадження, який залучається до участі на підставі постанови державного виконавця, у випадку коли є необхідність у з'ясуванні та роз'ясненні питань, що виникають при здійсненні виконавчого провадження й потребують спеціальних знань, а саме: для оцінки майна боржника (нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден) та для оцінки за регульованими цінами. Таку діяльність по визначенні вартості майна боржника позивач як суб'єкт оціночної діяльності проводить згідно з Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Статтею 10 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" передбачено, що відносини із суб'єктами оціночної діяльності можуть бути побудовані на підставі договору, який визначає права і зобов'язання його контрагентів.

Разом з тим, слід зазначити, що у відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Відтак, суб'єкт оціночної діяльності як учасник виконавчого провадження, може залучатися до участі для виконання покладених на нього законодавством України завдань по оцінці майна боржника не тільки в силу договору, а на підставі владного припису державного виконавця (постанови) як державного органу, відповідно до ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження".

Позивачем та другим відповідачем 01.12.2014 було складено та підписано акт звірки наданих оціночних послуг на суму 22400,00 грн (а.с.27), який був оплачений частково.

Згідно висновків про вартість майна (а.с. 37-44) вбачається, що позивачем, на підставі постанов державного виконавця, було проведено роботи по оцінці майна боржників, про що позивачем та відповідачем-2 як отримувачем послуг складено наступні акти прийому-передачі наданих послуг № Н-189/11/14 на суму 2500,00 грн, № Н-186/11/14 на суму 1000,00 грн, № Н-183/11/14на суму 700,00 грн, №Н-408/12/13 на суму 1200,00 грн, № Н-402/12/13 на суму 4800,00 грн, № Н-406/12/13 на суму 4800,00 грн, № Н-415/01/14 на суму 1500,00 грн, № Н-219/12/13 на суму 720,00 грн, № Р-416/12-13 на суму 680,00 грн. Загалом на суму 17900,00 грн.

Приписами п. 4 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання на винагороду за надані ним послуги. Розмір винагороди визначається в порядку, встановленому КМУ. Винагорода та інші витрати, зумовлені наданням висновку або звіту суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання належать до витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються в порядку, встановленому КМУ.

Про виплату винагороди суб'єкту оціночної діяльності - суб'єкту господарювання державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником органу державної виконавчої служби (п. 2.2.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 № 74/5).

Слід зазначити, що винесеними старшими державними виконавцями ВДВС Малинського міськрайонного управління юстиції, на підставі ст. 13, 41 Закону України "Про виконавче провадження", постановами про виплату винагороди експерту у виконавчому провадженні (а.с. 52-60), в яких здійснено посилання на розрахунок вартості послуг, проведених позивачем в рамках виконавчого провадження щодо визначення ринкової вартості об'єктів оцінки, підтверджено факт використання у виконавчому провадженні відповідачем-2 звітів про оцінку вартості майна, складених позивачем.

Також, з матеріалів справи та пояснень відповідача-2 вбачається, що всі документи, які засвідчують правові підстави визначення експерта та надання ним послуг з експертної оцінки, були надані відповідачу-1 як розпоряднику коштів та замовнику послуги для відома та виконання (здійснення їх оплати) згідно з супровідних листів державного виконавця.

Відповідач-1 факт прийняття та використання наданих позивачем звітів про оцінку вартості майна у діяльності відповідача-2 та необхідність оплати наданих послуг визнав.

Звідси суд дійшов висновку, що складені позивачем акти прийому-передачі послуг з оцінки, в яких ВДВС Малинського міськрайонного управління юстиції погодив прийняття звітів про оцінку вартості майна з вартістю послуг на загальну суму 17900,00 грн шляхом вчинення підпису та скріплення печатками установ, також є належним доказом прийняття і використання у виконавчому провадженні звітів про оцінку вартості майна, складених позивачем.

Оскільки державні виконавці відповідача-2 владними приписами зобов'язали позивача здійснити оцінку майна боржників з питань визнання його вартості, а позивач, в свою чергу, у зв'язку з відсутністю правових підстав для відводу, здійснив оцінку майна, а результати оцінки у вигляді звітів (висновків) передав державним виконавцям для використання у виконавчому провадженні та вони були ними прийняті, звідси суд констатує обов'язок відповідачів оплатити надані позивачем послуги з експертної оцінки вартості майна на суму 17900,00 грн.

Між іншим, суд зазначає, що відсутність у відповідача-1 необхідних коштів (бюджетних асигнувань) не вважається обставиною, яка може бути підставою для звільнення відповідачів від оплати наданих позивачем послуг з оцінки вартості майна боржників у виконавчому провадженні, оскільки однією із ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, у тому числі й органів державної влади (ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України, ст. 1 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 т. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У даній справі зобов'язання позивача провести оцінку вартості майна виникли на підставі постанов державного виконавця, які в силу ст. 5 ЗУ "Про виконавче провадження" є обов'язковими для виконання, а обов'язок відповідачів провести оплату - у зв'язку з прийняттям наданих позивачем послуг на підставі актів без застережень на загальну суму 17900,00 грн.

Нормою ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Станом на час прийняття рішення, відповідачі не надали суду доказів погашення заборгованості перед позивачем за послуги з оцінки вартості майна боржників у виконавчому провадженні на загальну суму 17900,00 грн.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості на вище вказану суму є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статей 33 та 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень належними та допустимими у справі доказами; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі на суму 17900,00 грн боргу за послуги з експертної оцінки майна.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача-2 у відповідності до ч. 2 ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Відділу державної виконавчої служби Малинського районного управління юстиції у Житомирській області (11604, Житомирська область, м. Малин, вул. Огієнка, 65, код 34829095) із рахунку Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (10014, м. Житомир, майдан Соборний, буд. 1, код 34900660) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (10030, АДРЕСА_1,код НОМЕР_1):

- 17900,00 грн заборгованості за надані послуги з оцінки майна,

- 1378,00 судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 25.02.16

Суддя Маріщенко Л.О.

Друк:

1 - у справу,

2 - 2-му відповідачу (рек. з повід.),

3 - третій особі (рек. з повід.)