ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.02.16р. Справа № 904/8583/15
За позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського", м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

до ОСОБА_1 міської ради Дніпропетровської області, м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

за участю прокурора Баглійського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, м. Дніпропетровськ

про визнання недійсними пунктів 4 та 6 додаткової угоди №6023 від 31.03.2014р. до Договору оренди земельної ділянки від 06.07.2005р. №02421

Головуючий колегії ОСОБА_2

Судді Петренко Н.Е.

ОСОБА_3

Представники:

від позивача: ОСОБА_4, свід. № 2832 від 21.08.14р.;

від відповідача: ОСОБА_5, дов. № 01-1415/1207вих від 27.11.15р.;

за участю прокурора: Каюк М.С., посв. № 001456 від 27.08.12р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить визнати недійсними п. 4 та п.6 додаткової угоди № 6023 від 07.02.2014р. (зареєстрована 31.03.2014р.), укладеної між ОСОБА_1 міською радою та Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" до договору оренди земельної ділянки від 05.07.2005р. №02421.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорювані позивачем пункти 4 та 6 додаткової угоди № 6023 від 07.02.2014р. визначають відповідно, що дана угода набуває чинності з дня підписання її сторонами та з дати підписання цієї угоди, регулювання правовідносин сторін за додатковою угодою №4465/75 від 28.12.2012р. припиняється, в той час як рішенням ОСОБА_1 міської ради №842-38/VI від 12.07.2013р. затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Дніпродзержинська, яку введено в дію з 01.01.2014р. із встановленням базової вартості 1 кв.м. у розмірі 199,64 грн. та, зокрема, визнано таким, що втратило чинність з 01.01.2014р. рішення ОСОБА_1 міської ради від 25.06.2012р. №475-24/VI. Водночас, рішенням №842-38/VI від 12.07.2013р. зобов'язано землекористувачів одержати у Відділі Держземагентства в м. Дніпродзержинськ витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та надати їх до департаменту комунальної власності та земельних відносин міської ради щодо перегляду річної орендної плати в чинних договорах оренди земельних ділянок; відділу Держземагентства в м. Дніпродзержинськ забезпечити видачу витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. На виконання вказаного рішення міської ради, починаючи з листопада 2013р. по лютий 2014р., позивач неодноразово звертався до структурних підрозділів відповідача з проханнями, щодо одержання витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок для підготовки документів з перегляду договорів оренди. Але, відповідач посилаючись на об'єктивні та суб'єктивні фактори, тривалий час зволікав в отримані позивачем вищезазначених витягів, у звязку із чим витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за адресою: вул. Кірова, 18Б отриманий позивачем лише у лютому 2014р., а проект спірної додаткової угоди лише у березні 2014р. Численні звернення позивача до відповідача з приводу внесення змін до спірної додаткової угоди щодо розповсюдження правовідносин сторін за додаткової угоди № 6023 від 07.02.2014р. на період з 01.01.2014р. залишені без задоволення. Тобто, на думку відповідача, регламентуючий акт (рішення ОСОБА_1 міської ради від 25.06.2012р. №475-24/VI, який вже втратив чинність станом на 01.01.2014р.), ще вправі регулювати правовідносини між сторонами за попередньою додатковою угодою. Позивач вважає, що оспорювані пункти вказаної додаткової угоди не відповідають вимогам рішення ОСОБА_1 міської ради №842-38/VI від 12.07.2013р. та діючого законодавства, що є підставою для визнання їх недійсними на підставі ч. 3 ст. 215, ст. 217 Цивільного кодексу України.

Відповідач позовні вимоги не визнав. У відзиві на позов та додаткових запереченнях зазначив, що умови спірної додаткової угоди повністю відповідають діючому законодавству, у звязку із чим відсутні правові підстави для визнання її недійсною в оспорюваній частині. Крім того, вказує, що 28.03.2014р. листом ПАТ ДМКД повернуло підписану з боку підприємства спірну угоду без зауважень та протоколів розбіжностей, що свідчить про узгодженість сторонами усіх пунктів додаткової угоди, в тому числі й пунктів 4 та 6. Водночас, із посиланням на лист ОСОБА_1 ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 15.04.2014р. № 8609/10/04-03-15-03, зазначає, що чинним податковим законодавством не передбачено право орендаря застосовувати нову нормативну грошову оцінку з початку базового податкового періоду 01.01.2014р. без укладення відповідних додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок. Просив в позові відмовити.

27.10.2015р. відповідачем подано клопотання про залучення до участі у справі спеціаліста державної податкової служби у Дніпропетровській області для надання пояснень, в задоволенні якого господарський суд відмовляє за безпідставністю.

Ухвалою господарського суду від 08.12.2015р. задоволено заяву прокурора Баглійського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про вступ у справу № 904/8583/15.

Ухвалою господарського суду від 08.12.2015р. вирішено розглядати справу № 904/8583/15 колегіально.

Розпорядженням керівника апарату суду від 08.12.2015р. № 1183 призначено проведення повторного автоматичного розподілу справи № 904/8583/15 та згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 08.12.2015р., визначений склад колегії: головуючий суддя - Рудь І.А., судді Петренко Н.Е., Суховаров А.В.

Ухвалою господарського суду від 09.12.2015р. справу прийнято до розгляду в колегіальному складі.

Прокурор подав письмові пояснення від 17.12.2015р., в яких підтримав заперечення відповідача та, із посиланням на постанову Верховного суду України від 11.06.2013р. № 21-443А12, зазначив, що в разі законодавчої зміни орендної плати за землю, зобовязання для орендаря сплачувати змінену суму орендної плати виникає лише після внесення відповідних змін до договору, що свідчить про неможливість автоматичного застосування нової нормативної грошової оцінки, а лише про наявність відповідних підстав для внесення змін до договору. Проти задоволення позовних вимог заперечував у звязку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, у судовому засіданні оголошувалася перерва з 09.02.2016р. по 17.02.2016р.

В порядку ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, оцінивши надані до матеріалів справи докази в їх сукупності, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

05.07.2005р. між ОСОБА_1 міською радою (орендодавець) та Відкритим акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" (правонаступник - Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського", орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований в державному реєстрі договорів оренди земельної ділянки за № 02421 від 06.07.2005р. (надалі - Договір).

За умовами Договору на підставі рішення ОСОБА_1 міської ради від 24.06.2005р. № 569-19/ІV орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення загальною площею 473,4591 га під розміщення металургійного виробництва 257,7990 га, землі залізниці 75,4206 га, підїзні залізничні колії 34, 4848 га, внутрішньозаводські автодороги та асфальтові площадки 23,3297 га, обєкти інженерної інфраструктури 41,3751 га, зелені насадження 38,0499 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Кірова, 18-Б. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент укладання Договору становить 1 172 878 394,83 грн. (п.п. 1.1, 2.1, 2.2. Договору).

У п. 3.1 Договору сторони визначили, що договір укладається на строк до 16.11.2026р.

Згідно п. 4.1. Договору орендна плата вноситься орендарем виключно у грошовій формі в розмірі 14 074 540,80 грн., без ПДВ, на рік, що становить 1 172 878,40 грн., без ПДВ на місяць, і вноситься на рахунок місцевого бюджету.

Пунктом 4.4. Договору встановлено, що розмір орендної плати щорічно переглядається у випадках і з моменту: зміни умов господарювання, передбачених договором; підвищення цін, тарифів тощо, у тому числі внаслідок інфляційних процесів; збільшення розміру ставки земельного податку; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; інших випадках, передбачених законодавчими актами України.

Орендар зобов'язаний прийняти об'єкт оренди за актом приймання - передачі протягом 3 днів з моменту державної реєстрації (п.п. 9.6.1 Договору).

На виконання умов Договору, відповідач передав в оренду позивачу земельну ділянку, про що свідчить акт прийому-передачі земельної ділянки від 06.07.2005р.

Згідно п. 12.1 Договору зміна умов договору оренди здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо умов договору спір розвязується у судовому порядку.

03.10.2011р. та 28.12.2012р. сторонами були укладені додаткові угоди №№ 3218, 4465/75, відповідно до яких, на підставі рішень ОСОБА_1 міської ради від 27.05.2011р. №116-08/VI та від 29.07.2011р. №156-10/VI, розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки збільшений до 2 430 657 388,61 грн., а також внесені зміни до п. 4.1. Договору щодо встановлення річного розміру орендної плати.

Рішенням ОСОБА_1 міської ради від 12.07.2013р. №842-38/VІ затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Дніпродзержинська із застосуванням базової вартості 1 м2 в розмірі 199,64 грн. та введення її в дію з 01.01.2014р. Зобов'язано землекористувачів одержати у відділі Держземагентства у м. Дніпродзержинську витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та надати їх до департаменту комунальної власності та земельних відносин міської ради для підготовки документів щодо перегляду річної орендної плати в чинних договорах оренди земельних ділянок.

Згідно листа №08-08/170 від 24.01.2014р. Департамент комунальної власності та земельних відносин ОСОБА_1 міської ради на звернення позивача повідомив останнього про те, що ураховуючи те, що нова нормативна грошова оцінка землі у місті застосовується з 01.01.2014р., а п. 288,7 ст. 288 ПКУ визначено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 ПКУ, позивач має усі відповідні підстави для перегляду та застосуванню нового розміру орендної плати з початку базового податкового року.

Відповідно до витягу № 286 від 07.02.2014р. з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Кірова, 18-Б, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 472,2224 га станом на 01.02.2014р. становить 1 720 040669, 58 грн.

07.02.2014р. сторони уклали додаткову угоду № 6023 до договору (зареєстрована 31.03.2014р.), якою (пункт 1) зменшили нормативно грошову оцінку до 1 720 040669,58 грн.

Згідно п. 4. додаткової угоди вона набуває чинності з дня підписання її сторонами, тобто з 07.02.2014р. Також у пункті 6 цієї додаткової угоди сторони обумовили, що з дати підписання цієї угоди припиниться регулювання правовідносин сторін за додатковою угодою від 28.12.2012р. №4465/75.

В подальшому 12.03.2014р., 11.04.2014р. позивач направляв відповідачу пропозиції щодо внесення змін до додаткової угоди № 6023 від 07.02.2014р. стосовно розповсюдження її дії з 01.01.2014р. (а.с. 19, 20).

У якості причин для внесення таких змін позивач вказував на те, що на підставі рішення ОСОБА_1 міської ради №842-38/УІ від 12.07.2013р. з урахуванням позиції відповідача, викладеній у листі №08-08/170 від 24.01.2014р., позивачем було подано до ОСОБА_1 ОДПІ податкову декларацію з орендної плати за 2014 рік з урахуванням нової грошової оцінки земель м. Дніпродзержинськ. Але не зважаючи на позицію відповідача ОСОБА_1 ОДПІ своїми листами № 55358/10/04-03/15-03 від 11.03.2014р. та №8609/10/04-03-15-03 від 15.04.2014р. звернулося до позивача з вимогою подання уточнюючої декларації з орендної плати за 2014 рік, тобто з розміром орендної плати, яка визначена у додатковій угоді від 28.12.2012р. № 4465/75 до договору оренди земельної ділянки № 02421 від 05.07.2005р.

Позивач вважає, що оспорювані пункти 4 та 6 вказаної додаткової угоди суперечать діючим нормативним актам ОСОБА_1 міської ради, чинному законодавству та порушують права позивача, та можуть мати наслідком неправомірне нарахування орендної плати у більшому розмірі, ніж визначено рішенням ОСОБА_1 міської ради від 12.07.2013р. №842-38/VІ, у зв'язку із чим позивач змушений звернутися до суду із даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 215 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно частин 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних дітей.

Відповідно ч. 1 ст. 230 Цивільного кодексу України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст. 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Частина 1 ст. 229 Цивільного кодексу України визначає, що якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

В п. 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №11 Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними зазначено, що у вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі статей 230 - 233 Цивільного кодексу України господарські суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем фактів обману, насильства, погрози, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, тяжких обставин і наявності їх безпосереднього зв'язку з волевиявленням другої сторони щодо вчинення правочину.

Під обманом слід розуміти умисне введення в оману представника підприємства, установи, організації або фізичної особи, що вчинила правочин, шляхом: повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності; заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину (наприклад, у зв'язку з ненаданням технічної чи іншої документації, в якій описуються властивості речі). При цьому особа, яка діяла під впливом обману, повинна довести не лише факт обману, а й наявність умислу в діях відповідача та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть. При обмані наслідки правочину, що вчиняється, є відомими й бажаними для однієї зі сторін. Встановлення наявності умислу у недобросовісної сторони ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є неодмінною умовою кваліфікації недійсності правочину за ст. 230 Цивільного кодексу України.

Відповідно ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Твердження позивача про укладення угоди під впливом обману є недоведеними та не підтверджуються доказами, з якими закон пов'язує недійсність угод з підстав вчинення під впливом обману.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2014р. по справі №904/2820/14 ПАТ Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського відмовлено в позові до ОСОБА_1 міської ради про внесення змін до п. п. 1, 4, 6 додаткової угоди №6023 від 07.02.2014р. (державна реєстрація 31.03.2014р.) до договору оренди земельної ділянки від 06.07.2005р. №02421 щодо застосування нормативної грошової оцінки земельної ділянки та орендної плати з 01.01.2014р., зважаючи на те, що правовідносини між сторонами щодо приведення договору оренди земельної ділянки до вимог рішення ОСОБА_1 міської ради від 12.07.2013р. №842-38/VI врегульовані з 07.02.2014р.

Докази скасування чи зміни наведеного рішення господарського суду в матеріалах справи відсутні, сторонами суду не надані.

Згідно ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Стаття 627 Цивільного кодексу України встановлює, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 30 Закону України Про оренду землі передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

За приписами ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно положенням ст. 631 Цивільного кодексу України, договір набирає чинності з моменту його укладення.

Уклавши 07.02.2014р. (державна реєстрація 31.03.2014р.) додаткову угоду №6023 до договору оренди землі, сторони привели договір у відповідність до рішення ОСОБА_1 міської ради від 12.07.2013р. №842-38/VI щодо нової нормативної грошової оцінки землі та розміру річної орендної плати.

Отже, зміст спірних пунктів додаткової угоди не суперечить положенням законодавства, правочин укладено в письмовій формі, він пройшов державну реєстрацію, сторони на момент укладення угоди мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення сторін було спрямоване на укладення договору, тому відсутні правові підстави для визнання недійсними пунктів 4 та 6 додаткової угоди №6023 від 07.02.2014р. (державна реєстрація 31.03.2014р.) до договору оренди земельної ділянки за правилами ст. 215 Цивільного кодексу України.

Водночас, стосовно доводів позивача колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що господарські зобовязання між ОСОБА_1 міською радою та ПАТ Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського згідно ст. 174 Господарського кодексу України виникли з договору оренди землі від 06.07.2005р. №02421. В укладеному між сторонами договорі оренди землі відсутні положення про автоматичну зміну розміру орендної плати, повязану із зміною нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата вноситься орендарем у розмірі, визначеному умовами договору, зобов'язання змінюється з моменту досягнення домовленості між сторонами про зміну договору.

Крім того, в підпункті 2.19 п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №6 Про деякі питання практики розгляду справ у справах, що виникають із земельних відносин розяснено, що якщо зі зміною граничного розміру орендної плати таку ж зміну до договору оренди в установленому законом порядку не внесено, то застосуванню підлягає відповідна умова договору.

Водночас, в листі №8609/10/04-03-15-03 від 15.04.2014р. на адресу позивача ОСОБА_1 обєднана державна податкова інспекція ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області зазначила, що ПАТ Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського має сплачуватися орендна плата тільки на підставі укладених договорів. Отже, не передбачено право орендаря застосовувати нову нормативну грошову оцінку земель з початку базового податкового періоду без укладення відповідних додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 11.06.2013р. у справі № 21-443А12.

За встановлених обставин, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Дзержинського" не обґрунтовані, не підтверджені належними доказами та не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 43, 45, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Головуючий колегії ОСОБА_2

Суддя Н.Е. Петренко

Суддя А.В. Суховаров

Повне рішення складено 22.02.16р.