ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2016 р.Справа № 916/3772/15
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

головуючого судді Жекова В.І.,

суддів Аленіна О.Ю., Богатиря К.В.

(Склад колегії суду визначено згідно з протоколом про автоматичний розподіл справи між суддями від 23.12.2015р.)

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

за участю представників сторін 17.02.2016 р.:

Від Прокуратури ОСОБА_1

Від Комунального підприємства теплових мереж

Южтеплокомуненерго ОСОБА_2

Від ТОВ Стандарт Інжиніринг- ОСОБА_3

розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Стандарт Інжиніринг

на рішення Господарського суду Одеської області

від 23.11.2015 р.

по справі № 916/3772/15

за позовом Прокурора м. Южне Одеської області в інтересах держави в особі, якою є Комунальне підприємство теплових мереж Южтеплокомуненерго

до відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Стандарт Інжиніринг

про стягнення 83471, 14 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 24.12.2015р., яка надіслана учасникам процесу 25.12.2015р., розгляд апеляційної скарги призначено на 18.01.2016 р.

Учасники судового процесу відповідно до статті 98 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлялись про час і місце розгляду апеляційної скарги.

Розгляд справи за правилами ст. 77 ГПК України відкладався.

Відповідно до вимог ст. 85 ГПК України в судовому засіданні, яке відбулось 17.02.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

07.09.2015р. Прокурор м. Южного Одеської області в інтересах держави в особі Комунального підприємства теплових мереж Южтеплокомуненерго звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Стандарт Інжиніринг, в якому просив стягнути з відповідача ТОВ Стандарт Інжиніринг на користь позивача КП ТМ Южтеплокомуненерго- суму основного боргу в розмірі 62 724, 99 грн.; пеню у розмірі 1895, 33 грн., 18 306, 70 грн. інфляційних та річних у розмірі 544, 12 грн.

В обґрунтування позову, прокурор посилається на те, що між Комунальним підприємством теплових мереж Южтеплокомуненерго та ТОВ Стандарт Інжиніринг було укладено договір №05/03-10 від 01.04.2010 року оренди нежитлового приміщення даху над нежитловими підвальними приміщеннями ЦТП-28, загальною площею 190,5 кв.м., що розташовані за адресою: Одеська область, м. Южне, вул. Леніна, 15-Б, на умовах, викладених в договорі.

В позові, прокурор зазначає, що відповідачем ТОВ Стандарт Інжиніринг умови договору №СТ 5/03-10 від 01.04.2010 року про оренду нежитлового приміщення №26 даху над не житловими підвальними приміщеннями ЦТП 28, загальною площею 190,5 кв.м., що розташовані за адресою: Одеська область м. Южне вул.. Леніна 15-б, що належить до комунальної власності Южненської міської територіальної громади та перебуває на балансі Комунального підприємства теплових мереж "Южтеплокомуненерго" невиконані, внаслідок чого у ТОВ Стандарт Інжиніринг виникла заборгованість.

На думку прокурора ці обставини і стали підставою для звернення до Господарського суду Одеської області з відповідним позовом про стягнення заборгованості по орендній платі та штрафних санкцій з ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Стандарт Інжиніринг у розмірі 83 471, 14 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.11.2015р. по справі №916/3772/15 (суддя Гуляк Г.І.) позов задоволено; стягнуто з ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Стандарт Інжиніринг" на користь Комунального підприємства теплових мереж "Южтеплокомуненерго" 62 724, 99 грн. заборгованості по орендній платі, 1895, 33 грн. пені, 18 306, 70 грн. інфляційних витрат та 544, 12 грн. 3% річних.

Рішення мотивоване тим, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Стандарт Інжиніринг" звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить рішення Господарського суду Одеської області від 23.11.2015р. по справі №916/3772/15 скасувати повністю та прийняти нове рішення, відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт зазначає, що судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного судового рішення не було враховано те, що ТОВ "Стандарт Інжиніринг" відповідно до Дозволу Інспекції ДАБК м. Южне від 27.12.2007р., №31 на підставі розробленого проекту, який отримав позитивний Комплексний експертний висновок Одеської обласної служби Української інвестиційної експертизи №330/07 від 05.04.2008р. збудував новий обєкт нерухомого майна шляхом добудови на даху бойлерної-Торгівельно-виставочний та офісний комплекс, розташований за адресою: Одеська область, м. Южний, проспект Леніна, 15-б/1 загальною площею 548, 3 кв.м., а отже на думку апелянта обєкт оренди дах бойлерної фактично перестав існувати з 12.10.2011р., що є підставою для припинення договору оренди згідно п.4 ч.2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та ст. 607 ЦК України.

Представник ТОВ Стандарт Інжиніринг ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити на підставах, які викладені в апеляційній скарзі.

До Одеського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу КП ТМ Южтеплокомуненерго, в якому просило апеляційну скаргу відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що було прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні, яке відбулось 15.02.2016р. прокурор Закернична І.А. просила суд апеляційної інстанції оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм попередньою судовою інстанцією належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм матеріального та процесуального права, згідно з вимогами ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 1 квітня 2010 року між Комунальним підприємством теплових мереж "Южтеплокомуненерго" (Орендодавець) та ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Стандарт Інжиніринг" (Орендар) був укладений договір №СТ5/03-10 оренди нежитлового приміщення даху над не житловими підвальними приміщеннями ЦТП 28, загальною площею 190,5 кв.м., що розташовані за адресою: Одеська область м. Южне вул. Леніна 15-б, перебуває на балансі Комунального підприємства теплових мереж "Южтеплокомуненерго", згідно п. 1.1. договору (т.1, а.с. 12-16).

Відповідно до п.1.2 договору визначено, що приміщення надається в оренду з метою реконструкції.

Пунктом 2.2 договору встановлено, що передача приміщення в оренду не спричиняє передачу орендарю права власності на ці приміщення, власником орендованих приміщень залишається Южненська міська територіальна громада.

Згідно з пунктом 9.1 договору визначено, що його укладено строком до 31 грудня 2010 року включно, та відповідно п. 9.6 договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов даного договору за 30 календарних днів до кінця терміну його дії, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно додатку №1 до договору „Розрахунок орендної плати передбачено, що ринкова вартість обєкту оренди станом на 11.06.2009 року складає 193913 гривень, орендна ставка 15% від ринкової вартості обєкту оренди, річна орендна плата складає 29 086,95 грн, орендна плата за квітень місяць 2010 року складає 3158,84 грн (т.1, а.с.16).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору сторони 01.04.2010 р. підписали акт приймання-передачі нежитлових приміщень (т.1, а.с.17).

01.10.2013р. між Комунальним підприємством теплових мереж "Южтеплокомуненерго" (Орендодавець) та ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Стандарт Інжиніринг" (Орендар) було укладено додаткову угоду, за умовами якої термін дії договору встановлено по 31 грудня 2013 року включно (т.1, а.с.18).

Положенням пункту 3.6. договору оренди встановлено, що орендна плата вноситься готівкою або в безготівковій формі на розрахунковий рахунок Орендодавця щомісячно не пізніше 15 числа місяця.

Відповідно пункту 3.7 договору оренди встановлено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно, або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується з урахуванням пені у розмірі 0.5 % суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок невиконання в подальшому відповідачем ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Стандарт Інжиніринг" своїх зобовязань за договорами №СТ 5/04-10 від 01.04.2010 р. про оренду нежитлового приміщення №26 - даху над не житловими підвальними приміщеннями ЦТП 28, загальною площею 190,5 кв.м., що розташовані за адресою: Одеська область м. Южне вул. Леніна 15-б, в частині здійснення відповідних платежів, у останнього, за розрахунками позивача КП ТМ "Южтеплокомуненерго", здійсненими на момент подання позовної заяви, виникла заборгованість по сплаті орендної плати за період з 1 квітня 2014 року по 15 травня 2015 року у сумі 62 724,99 грн. та пеня в сумі 1895,33 грн.

Також, з наданих письмових пояснень представником КП ТМ «ЮЖТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» до суду апеляційної інстанції вбачається, що нежитлове приміщення дах над нежилими підвальними приміщеннями ЦТП-28, загальною площею 190,5 кв.м., що розташовані за адресою: Одеська область, м. Южне, вул. Леніна 15-б знаходиться на балансі комунального підприємства під номером 43, що підтверджується інвентарною карткою обліку основних засобів.

Дослідивши матеріали та обставини справи, апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Так, приписами статті 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти; 5). цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства; 6) у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування; 7) у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду; 8) у випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до приписів статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як свідчать матеріали справи, укладений між Комунальним підприємством теплових мереж "Южтеплокомуненерго" та ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Стандарт Інжиніринг" договір №СТ 5/03-10 оренди нежитлового приміщення №26 даху над не житловими підвальними приміщеннями ЦТП 28, загальною площею 190,5 кв.м., за своєю правовою природою відноситься до договорів найму, різновидом якого є оренда.

ЦТП №28 передано на баланс КП ТМ "Южтеплокомуненерго" Наказом Фонду комунального майна Южненської міської ради №10 від 06.02.2002р.Про здійснення розподільчого балансу КП „Южненське УЖКХ.

ЦТП № 28 призначений для постачання теплової енергії та горячої води житловим будинкам за адресою пр. Гр. ОСОБА_5 буд.20 та пр. Миру буд.13 та обладнано теплообмінними апаратами, насосними агрегатами, регулючими клапанами, контролерами управління технологічним процесом теплопостачання та подачі гарячої води.

Отже, суд апеляційної інстанції зазначає, що майно, яке виступає предметом договору, належить до комунальної власності, до спірних правовідносин застосовуються також норми Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

ТОВ "Стандарт Інжиніринг" в наявних у справі у листах від 03.12.2014 р. за №202 та від 12.05.2015 р. за №18. цілком погоджується сплачувати орендну плату за оренду даху бойлерної та приймати участь у витратах на утримання прибудинкової території, але виключно за умови забезпечення власником або балансоутримувачем можливості оформити ТОВ "Стандарт Інжиніринг" правовстановлюючі документи на торгівельно-виставковий та офісний комплекс.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до п. п. 1,2 ст. 193 ГК України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно до п. п.1, 2 ст. 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар зобовязаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи розрахунку, який було надано позивачем у відповідача ТОВ "Стандарт Інжиніринг" наявна заборгованість з орендної плати за період з 7 квітня 2014 року по 15 травня 2015 року в сумі 62 724,99 грн. Докази сплати зазначених сум відповідачем ТОВ "Стандарт Інжиніринг", в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 62 724,99 грн., оскільки зазначена заборгованість підтверджується матеріалами справи та відповідачем ТОВ "Стандарт Інжиніринг" не спростована.

Щодо вимог про стягнення пені, нарахованої на суму заборгованості з орендної плати за період з 07.04.2014р. 15.05.2015 р. у розмірі 1895,33 гривень суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно п. 3.8 договору оренди встановлено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно, або не в повному обсязі, підлягає стягненню з урахуванням пені у розмірі 0.5 % за весь період заборгованості за кожний день прострочення, враховуючи день сплати.

Відповідно до приписів статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п.4 ч.1 ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

При цьому, відповідно до ст.ст.1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст.1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно до ч.6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що перевіривши розрахунок пені, нарахованої на суму заборгованості з орендної плати у розмірі 1895,33 грн, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив ці вимоги виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції обґрунтовано нарахував інфляційні витрати та 3% річних та правомірно стягнув з відповідача ТОВ "Стандарт Інжиніринг" на користь КП ТМ "Южтеплокомуненерго" інфляційні витрати у розмірі 18 306,70 грн. та 3% річних в сумі 544,12 грн.

Таким чином, твердження апелянта щодо того, що обєкт оренди дах бойлерної фактично перестав існувати з 12.10.2011р., що є підставою для припинення договору оренди згідно п.4 ч.2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та ст. 607 ЦК України, колегією суддів апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки з матеріалів справи вбачається, що на час прийняття судом першої інстанції оскаржуваного судового рішення договір оренди є чинним.

Отже, твердження апелянта щодо того, що при прийнятті оскаржуваного судового рішення судом першої інстанції в неповному обсязі були дослідженні всі фактичні обставини справи, які суттєве значення мали для вирішення справи по суті, колегією суддів апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції в повному обсязі були дослідженні всі фактичні обставини справи та цілком обґрунтовано було прийнято рішення щодо задоволення позовних вимог.

Що стосується заявленого клопотання представником ТОВ «Стандарт Інжиніринг» ОСОБА_3 про залучення у справі в якості третьої особи Южненську міську раду, то таке клопотання є необґрунтованим та підлягає відхиленню, оскільки з матеріалів справи вбачається, що Южненська міська рада не є стороною спірного договору, а приміщення на яке укладено договір оренди згідно наявних у справі документів знаходиться на балансі КП ТМ «ЮЖТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО».

Щодо заявленого клопотання представника ТОВ «Стандарт Інжиніринг» ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі до розгляду справи №916/335/16 за позовом ТОВ «Стандарт Інжиніринг» до КП ТМ «Южтеплокомуненерго» про визнання недійсним договору, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, частина 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України визначає, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

З аналізу наведеної норми вбачається, що зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, які перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунуті.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте, мають значення для тієї справи, провадження у якій зупинено.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку повинен з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі, у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

З матеріалів вищевказаної справи вбачається, що рішення по справі №916/335/16 не може вплинути на розгляд цієї справи, оскільки в даній справі йде мова про невиконання умов договору оренди нежитлових приміщень, у звязку з чим суд апеляційної інстанції вважає за можливим у задоволенні вищевказаного клопотання відмовити.

З огляду на викладене, судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що оскаржуване рішення суду прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак підстави для його зміни або скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.77, 85, 99, 101-105 ГПК України,

колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Одеської області від 23.11.2015р. у справі № 916/3772/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 18.02.2016р.

Головуючий суддя: Жеков В. І.

Судді: Аленін О.Ю.

ОСОБА_6