ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року Справа № 926/93-б/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Погребняка В.Я.,
суддів:Катеринчук Л.Й., Поліщука В.Ю.,
розглянувши касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Істерн Беверідж Трейдинг"
на ухвалугосподарського суду Чернівецької області від 28.09.2015 року
та постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 09.11.2015 року
у справі№ 926/93-б/15 господарського суду Чернівецької області
за заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Дефіс"
пробанкрутство
за участю представників сторін: ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Дефіс" - Мар"янчук В.Г.,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 28.09.2015 року у справі № 926/93-б/15 (суддя - Бутирський А.А.) відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Істерн Беверідж Трейдинг" (далі - ТОВ "Істерн Беверідж Трейдинг") про пропорційне зменшення розміру грошових вимог до банкрута на 3,16 %, тобто на загальну суму 69789,66 грн. до 2136320 грн., з них: 2083015,68 грн. (4 черга), 53304,32 грн. (6 черга) та 1214,84 грн. судового збору (1 черга).

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 09.11.2015 року у справі № 926/93-б/15 (головуючий суддя - Мирутенко О.Л., суддя - Гнатюк Г.М., суддя - Кравчук Н.М.) ухвалу господарського суду Чернівецької області від 28.09.2015 року у справі № 926/93-б/15, якою відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Істерн Беверідж Трейдинг" про пропорційне зменшення розміру грошових вимог до банкрута, залишено без змін, а апеляційну скаргу ТОВ "Істерн Беверідж Трейдинг" - без задоволення.

Не погоджуючись із ухвалою господарського суду Чернівецької області від 28.09.2015 року та постановою Львівського апеляційного господарського суду від 09.11.2015 року у справі № 926/93-б/15, ТОВ "Істерн Беверідж Трейдинг" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Чернівецької області від 28.09.2015 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 09.11.2015 року у справі № 926/93-б/15 і передати справу на розгляд суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів касаційної скарги скаржник посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 року № 4212-VI, що набрав чинності з 19.01.2013 року) (далі - Закон про банкрутство).

Ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Дефіс" (далі - ТОВ "Дефіс") Мар"янчук В.Г. подав до Вищого господарського суду України відзив на касаційну скаргу ТОВ "Істерн Беверідж Трейдинг", в якому просить відмовити в її задоволенні, а ухвалу господарського суду Чернівецької області від 28.09.2015 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 09.11.2015 року у справі № 926/93-б/15 - залишити без змін.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

П. 1 ст. 2 Закону про банкрутство передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Чернівецької області від 21.01.2015 року прийнято до розгляду заяву про порушення справи про банкрутство в порядку ст. 95 Закону про банкрутство ТОВ "Дефіс" як боржника, що ліквідується власником, розгляд заяви в підготовчому судовому засіданні призначено на 04.02.2015 року.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 04.02.2015 року у справі № 926/93-б/15 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Дефіс".

Постановою господарського суду Чернівецької області від 16.02.2015 року ТОВ "Дефіс" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено Мар'янчука В.Г.

Оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство офіційно оприлюднено на веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 09.02.2015 року.

Відповідно до ст. 1 Закону про банкрутство кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Відповідно до ч. 3 ст. 95 Закону про банкрутство кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.03.2015 року ТОВ "Істерн Беверідж Трейдинг" звернулось до господарського суду із заявою з грошовими вимогами до банкрута на суму 2 206 109,66 грн., з них: 2084757,68 грн. основного боргу, 55045,67 грн. пені, 13868,44 грн. збитків, заподіяних інфляцією, 6653,37 грн. 3 % річних, 45784,50 грн. судових витрат.

За результатами розгляду ухвалою від 25.03.2015 року суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, визнав грошові вимоги ТОВ "Істерн Беверідж Трейдинг" до банкрута ТОВ "Дефіс" у сумі 2 206 109,66 грн., з них: 2151063,99 грн. (4 черга), 55045,67 грн. (6 черга) та 1218 грн. судового збору (1 черга).

В подальшому, 22.09.2015 року ТОВ "Істерн Беверідж Трейдінг" звернулось до суду із заявою, в якій просило пропорційно зменшити розмір грошових вимог до банкрута на 3,16 %, тобто на загальну суму 69789,66 грн. до 2136320 грн., з них: 2083015,68 грн. (4 черга), 53304,32 грн. (6 черга) та 1214,84 грн. судового збору (1 черга).

При цьому, ТОВ "Істерн Беверідж Трейдінг" обґрунтовувало подану заяву тим, що у нього перед боржником існує заборгованість у сумі 69789,66 грн. і воно скористалося правом на зарахування зустрічних однорідних вимог, передбаченим ст. 601 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 203 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

У кредитора - ТОВ "Істерн Беверідж Трейдінг" існувала заборгованість перед банкрутом на суму 69789,66 грн., яка виникла у результаті неоплати послуг з передпродажної підготовки товару за червень 2014 року. 17.09.2015 року кредитор направив банкруту заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму заборгованості.

Розглянувши подану ТОВ "Істерн Беверідж Трейдинг" заяву про пропорційне зменшення розміру грошових вимог до банкрута, суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про відмову у її задоволенні.

При цьому, суди попередніх інстанцій виходили з наступного.

Згідно зі ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ГК України господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Таким чином, діюче законодавство передбачає зарахування зустрічних однорідних вимог.

Однак, в процедурі банкрутства, відповідно до ч. 8 ст. 45 Закону про банкрутство, погашення вимог кредиторів шляхом заліку зустрічних однорідних вимог проводиться за згодою кредитора (кредиторів) у випадках, якщо це не порушує майнові права інших кредиторів.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, у даній справі ТОВ "Істерн Беверідж Трейдінг" є кредитором 4 черги, але існують кредитори 1 черги (ПАТ "Ві Ес Банк") та 3 черги (Державна податкова інспекція у місті Чернівцях ГУ ДФС у Чернівецькій області) і погашення вимог ТОВ "Істерн Беверідж Трейдінг" шляхом заліку зустрічних однорідних вимог порушує майнові права кредиторів попередніх черг.

Крім того, при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, кредитори - ПАТ "Ві Ес Банк", ФОП ОСОБА_6, ПАТ "Апекс-Банк" у відзивах на апеляційну скаргу вказали на те, що задоволення заяви ТОВ "Істерн Беверідж Трейдінг" порушить їх майнові права.

Встановивши вказані обставини, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви ТОВ "Істерн Беверідж Трейдінг" про зменшення розміру грошових вимог до банкрута на 3,16 % у зв'язку із зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 1115 ГПК України касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

Згідно з нормами ч. 2 вказаної статті, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення, залишити в силі одне із раніше прийнятих рішень або постанов.

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що відповідно до вимог ст. 43 ГПК України ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції ґрунтуються на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Істерн Беверідж Трейдинг" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Чернівецької області від 28.09.2015 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 09.11.2015 року у справі № 926/93-б/15 залишити без змін.

Головуючий: Погребняк В.Я.
Судді: Катеринчук Л.Й.
Поліщук В.Ю.