КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2016 р. Справа№ 910/1411/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Сухового В.Г.

секретар судового засідання Яценко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу №05/2/3-124-15 від 16.01.2016 року Заступника прокурора м. Києва на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2015 року

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Даліз - Фінанс», що діє від свого імені в інтересах Закритого не диверсифікованого пайового венчурного інвестиційного фонду «Бета-Перспектива» про заміну сторони у справі та виконавчому провадженні

у справі № 910/1411/13 (суддя - Сівакова В.В.)

за первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Ерде Банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телеканал 100»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1.Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроконстракшн-2»

2.Товариство з обмеженою відповідальністю «Євромарт»

про звернення стягнення на предмет застави

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Телеканал 100»

до Публічного акціонерного товариства «Ерде Банк»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 1.Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроконстракшн-2»

2.Товариство з обмеженою відповідальністю «Євромарт»

про визнання недійсним договору застави

за участю Прокуратури міста Києва

за участю представників учасників апеляційного провадження:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): не з'явились;

від відповідача (позивача за зустрічним позовом): не з'явились

від третьої особи -1: не з'явились;

від третьої особи-2: не з'явились;

від заявника (ТОВ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Даліз - Фінанс», що діє від свого імені в інтересах Закритого не диверсифікованого пайового венчурного інвестиційного фонду «Бета-Перспектива»): Тума О.В., довіреність №05/01-1 від 05.01.2016 року

від прокуратури: Колодяжна А.В., посвідчення №036177 від 04.11.2015 року

ВСТАНОВИВ:

15.01.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Даліз-Фінанс», що діє від свого імені в інтересах Закритого не диверсифікованого пайового венчурного інвестиційного фонду «Бета-Перспектива» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про заміну позивача його правонаступником та про заміну стягувача у виконавчому провадженні з Публічного акціонерного товариства «Ерде Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Даліз - Фінанс».

Ухвалою Господарського суду міста Києва №910/1411/13 від 14.02.2015 року заяву задоволено частково та замінено сторону (стягувача) у виконавчому провадженні ВП№ 44799604, з Публічного акціонерного товариства «Ерде Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Даліз Фінанс», що діє від свого імені в інтересах Закритого диверсифікованого пайового венчурного інвестиційного фонду «Бета-Перспектива».

Постановою Київського апеляційного господарського суду у справі №910/1411/13 від 17.06.2015 року ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.02.2015 року залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України у справі №910/1411/15 від 02.11.2015 року ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.02.2015 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.06.2015 року скасовано, справу передано до Господарського суду міста Києва на новий розгляд.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2015 року у справі №910/1411/13 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Даліз-Фінанс», що діє від свого імені в інтересах Закритого не диверсифікованого пайового венчурного інвестиційного фонду «Бета-Перспектива» про заміну позивача у справі та сторони у виконавчому провадженні його правонаступником задоволено повністю. Здійснено процесуальне правонаступництво позивача - Публічного акціонерного товариства «Ерде Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Даліз-Фінанс», що діє від свого імені в інтересах Закритого не диверсифікованого пайового венчурного інвестиційного фонду «Бета-Перспектива». Замінено сторону (стягувача) у виконавчому провадженні ВП№44799604, відкритому Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, з Публічного акціонерного товариства «Ерде Банк» () на Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Даліз-Фінанс», що діє від свого імені в інтересах Закритого не диверсифікованого пайового венчурного інвестиційного фонду «Бета-Перспектива».

Не погодившись з прийнятою ухвалою, 16.01.2016 року Заступник прокурора міста Києва надіслав апеляційну скаргу 05/2/3-124-15 від 16.01.2016 року, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2015 року у справі №910/1411/13 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Даліз Фінанс» про заміну сторони у справі та у виконавчому провадженні у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерде Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телеканал 100» про звернення стягнення на предмет застави.

У поданій апеляційній скарзі, Заступник прокурора міста Києва посилається на те, що згідно приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» статус неплатоспроможного банку діє як під час тимчасової адміністрації банку, так і під час його ліквідації, а тому встановлені статтею 38 Закону підстави нікчемності правочинів можуть застосовуватись і до договорів, вчинених уповноваженою особою Фонду від імені неплатоспроможного банку. Оскільки договір про відступлення права вимоги від 03.12.2014 року, вчинений уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як стверджує Заступник прокурора, фактично безкоштовно, то відповідно до п.1 ч. 3 ст. 38 Закону слід вважати, що такий договір є нікчемним, а відповідно таким, що не створює жодних наслідків для його сторін і свідчить про неможливість переходу майнових прав неплатоспроможного банку на користь третіх осіб. Зазначене, на думку прокурора, унеможливлює проведення заміни сторони у виконавчому провадженні та відповідно задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Даліз - Фінанс», що діє від свого імені в інтересах Закритого не диверсифікованого пайового венчурного інвестиційного фонду «Бета-Перспектива».

Згідно висновків Конституційного Суду України, викладених у рішенні Конституційного Суду України від 25.04.2012 року №11-рп/2012 у справі №1-12/2012, зміст статей 106, 11113 Господарського процесуального кодексу України не містять заборони стосовно апеляційного та касаційного оскарження ухвал, постанов господарського суду. Відсутність у частині першій статті 106 Кодексу норми щодо оскарження відповідної ухвали не може бути підставою для відмови у прийнятті апеляційної чи касаційної скарги на такі ухвали. Ця відмова розглядалася б як порушення конституційного права на судовий захист, яке за статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Конституційного Суду України, за якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене (пункти 1, 2 резолютивної частини Рішення від 25 грудня 1997 року № 9-зп). Конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, прямо встановлених законом, гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути забезпечене, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Враховуючи наведене вище, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2016 року апеляційну скаргу Заступника прокурора м. Києва на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2015 року про заміну сторони у справі №910/1411/13 прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 08.02.2016 року.

08.02.2016 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Даліз - Фінанс», що діє від свого імені в інтересах Закритого не диверсифікованого пайового венчурного інвестиційного фонду «Бета-Перспектива», надійшли заперечення на апеляційну скаргу Заступника прокурора міста Києва, в яких товариство зазначає про законність та обґрунтованість, висновків місцевого господарського суду, а тому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2015 року про заміну сторони у провадженні залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2016 року на підставі клопотання прокурора відповідно до ч.3 ст. 69 ГПК України було продовжено строк вирішення спору у справі на п'ятнадцять днів та у зв'язку з неявкою у судове засідання представників позивача, відповідача та третіх осіб, розгляд справи було відкладено на 22.02.2016 року в межах строку розгляду справи.

У судовому засіданні 22.02.2016 року прокурор просив скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2015 року у справі №910/1411/13 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Даліз Фінанс» про заміну сторони у справі та у виконавчому провадженні у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерде Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телеканал 100» про звернення стягнення на предмет застави.

Представник заявника у справі у судовому засіданні 22.02.2016 року заперечив проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, а тому просив залишити оскаржувану ухвалу господарського суду без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У судове засідання 22.02.2016 року представники позивача, відповідача та третіх осіб повторно не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи належне повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи, встановлені ст. 102 ГПК України строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, відсутність заперечень зі сторони прокурора та заявника щодо розгляду справи за відсутності представників позивача, відповідача та третіх осіб, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу Заступника прокурора м. Києва на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2015 року без участі представників позивача, відповідача та третіх осіб, за наявними в ній матеріалами, так як їх нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представників учасників апеляційного провадження, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом норм процесуального права при винесені оскаржуваної судової ухвали, вважає, що апеляційна скарга Заступника прокурора м. Києва не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 115 ГПК України, рішення господарського суду, що набрали законної сили, виконуються у порядку, встановленому цим Кодексом і Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 ст. 116 ГПК України передбачено, що виконання рішення господарського суду проводиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/1411/13 від 15.05.2014 первісний позов задоволено повністю та звернено стягнення на предмет застави за договором застави від 29.08.2011, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Ерде Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Телеканал 100», предметом застави за яким є: основні засоби перелік яких наведено у додатку № 1 до договору застави для задоволення грошових вимог Публічного акціонерного товариства «Ерде Банк» за кредитним договором № 154/11-КЛ («Договір зростання») від 29.08.2011 року укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Євроконстракшн-2» по простроченій заборгованості по кредиту в розмірі 5 223 475,00 дол. США, що згідно з встановленим Національним банком України курсом гривні до долара США на 21.12.2012 еквівалентно 41 751 235,67 грн., по заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 01.09.2012 по 30.11.2012 в розмірі 226 305,64 дол. США, що згідно з встановленим Національним банком України курсом гривні до долара США на 21.12.2012 еквівалентно 1 808 860,99 грн. та по пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 47 096,91 дол. США, що згідно з встановленим Національним банком України курсом гривні до долара США на 21.12.2012 еквівалентно 376 445,60 грн.; за кредитним договором № 155/11-КЛ («Договір зростання») від 31.08.2011 укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Євромарт» по простроченій заборгованості по кредиту в розмірі 5 682 900,00 дол. США, що згідно з встановленим Національним банком України курсом гривні до долара США на 21.12.2012 еквівалентно 45 423 419,70 грн., по заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 01.09.2012 по 30.11.2012 в розмірі 245 477,60 дол. США, що згідно з встановленим Національним банком України курсом гривні до долара США на 21.12.2012 еквівалентно 1 962 102,46 грн. та по пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 51 239,26 дол. США, що згідно з встановленим Національним банком України курсом гривні до долара США на 21.12.2012 еквівалентно 409 555,41 грн.

Встановлено спосіб реалізації предмета застави - шляхом проведення публічних торгів з початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому на звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Телеканал 100» в доход Державного бюджету України судовий збір в розмірі 68 820,00 грн.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

02.06.2014 року на виконання рішення Господарського суду міста Києва було видано відповідний наказ.

На підставі заяви ПАТ «Ерде Банк» державним виконавцем відділу примусового виконання рішення Державної виконавчої служби України винесено постанову від 22.09.2014 року ВП№44799604 про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду міста Києва №910/1411/13 (а.с. 20-22 том 5).

З матеріалів справи вбачається, що 03.12.2014 року між ПАТ «Ерде Банк» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги №31 (а.с. 23-26 том 5), за умовами якого первісний кредитор передав новому кредитору права та обов'язки первісного кредитора по зобов'язаннях, що виникли за кредитним договором № 154/11-КЛ («Договір зростання») від 29.08.2011 року, за кредитним договором №155/11-КЛ («Договір зростання») від 31.08.2011 року та право заставодержателя по Договору застави від 29.08.2011 року, укладеному між АТ «Ерде Банк» та ТОВ «Телеканал-100».

У подальшому 16.12.2014 року між ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Даліз-Фінанс», що діє від свого імені в інтересах Закритого не диверсифікованого пайового венчурного інвестиційного фонду «Бета-Перспектива», (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) №16/12/2014-1 (а.с. 27-33 том 5), за умовами якого до нового кредитора перейшло право вимоги за кредитним договором № 154/11-КЛ («Договір зростання») від 29.08.2011 року, за кредитним договором №155/11-КЛ («Договір зростання») від 31.08.2011 року та право заставодержателя по Договору застави від 29.02.2011, укладеному між АТ «Ерде Банк» та ТОВ «Телеканал-100».

У зв'язку з викладеними обставинами, 15.01.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Даліз-Фінанс», що діє від свого імені в інтересах Закритого не диверсифікованого пайового венчурного інвестиційного фонду «Бета-Перспектива», звернулось до господарського суду з заявою про заміну сторони у даній справі та у виконавчому провадженні (а.с. 1-3 том 5).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2015 року у справі №910/1411/13 (за результатами нового розгляду) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Даліз-Фінанс», що діє від свого імені в інтересах Закритого не диверсифікованого пайового венчурного інвестиційного фонду «Бета-Перспектива», про заміну позивача у справі та сторони у виконавчому провадженні його правонаступником задоволено повністю. Здійснено процесуальне правонаступництво позивача - Публічного акціонерного товариства «Ерде Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Даліз-Фінанс», що діє від свого імені в інтересах Закритого не диверсифікованого пайового венчурного інвестиційного фонду «Бета-Перспектива». Замінено сторону (стягувача) у виконавчому провадженні ВП№44799604, відкритому Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, з Публічного акціонерного товариства «Ерде Банк» () на Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Даліз-Фінанс», що діє від свого імені в інтересах Закритого не диверсифікованого пайового венчурного інвестиційного фонду «Бета-Перспектива».

Звертаючись з апеляційною скаргою, Заступник прокурора міста Києва вказує на те, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, всупереч цілям та приписам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» укладено договір від імені ПАТ «Ерде Банк» про відступлення права вимоги фактично безкоштовно, що відповідно до п.1 ч. 3 ст. 38 Закону дає підстави вважати, що зазначений договір є нікчемним, а відповідно таким, що не створює жодних наслідків для його сторін і свідчить про неможливість переходу майнових прав неплатоспроможного банку на користь заявника у справі. Зазначене, на думку прокурора, унеможливлює проведення заміни сторони у виконавчому провадженні та відповідно задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Даліз - Фінанс», що діє від свого імені в інтересах Закритого не диверсифікованого пайового венчурного інвестиційного фонду «Бета-Перспектива». Однак, колегія суддів не погоджується з такими доводами апелянта з огляду на наступне.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 25 від 29.10.2012 «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації», яке прийняте на підставі постанови Правління Національного банку України № 451 від 29.10.2012 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Ерде Банк» до категорії неплатоспроможних» було введено тимчасову адміністрацію.

Згідно постанови правління Національного банку України №4 від 09.01.2013 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Ерде Банк» було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Ерде Банк».

На підставі зазначеної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 3 від 10.01.2013 «Про призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку Публічного акціонерного товариства «Ерде Банк».

Суд зазначає, що відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України (ч. 3 ст. 1 Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в редакції від 04.07.2014, чинній на момент укладення договору відступлення №31 від 03.12.2014 року.).

За правилами ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Згідно до ч. 1 ст. 36 Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення..

Приписами ч. 1, 2 ст. 37 Закону унормовано, що уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду має право: 1) вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; 2 укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом; 3) продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; тощо.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 37 вказаного Закону на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

За приписами п. 5 ст. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на відкритих торгах (аукціоні) можуть продаватися: основні засоби (нерухомість, незавершене будівництво, транспортні засоби, будівельні матеріали тощо); відокремлений підрозділ банку як частина цілісного майнового комплексу; дебіторська заборгованість.

Уповноважена особа Фонду має право самостійно проводити торги на аукціоні або закритих торгах відповідно до законодавства або залучити на підставі договору організатора аукціону - юридичну особу, яка відповідно до установчих документів має право проводити торги. Організатор аукціону або закритих торгів не може бути заінтересованою особою стосовно банку.

Поряд із цим, відповідно до ч. 4 ст. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» порядок продажу майна банку під час проведення ліквідаційної процедури визначається і регламентується нормативно-правовими актами Фонду. Майно банку (пули активів) може бути реалізоване такими способами: на відкритих торгах (аукціоні); на закритих торгах (щодо об'єктів цивільних прав, обмежених в обороті); шляхом відступлення права вимоги за кредитами іншим установам: шляхом відчуження на організованих місцях продажу (біржах, у торговельних посередників тощо); продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі.

Вибір способів продажу майна (активів) здійснюється уповноваженою особою Фонду з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною з урахуванням вимог законодавства. Вибраний спосіб затверджується виконавчою дирекцією Фонду.

В свою чергу, пунктами 8.1., 8.2 глави 8 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку (у редакції від 11.09.2014), затвердженого рішенням № 2 від 05.07.2012 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, встановлено, що реалізація майна банку шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов'язання здійснюється шляхом проведення конкурсу між фінансовими установами (банками та небанківськими фінансовими установами - юридичними особами, крім кредитних спілок).

Вибір переможця конкурсу з набуття прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов'язання здійснює конкурсна комісія, що створюється наказом уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку.

З матеріалів справи вбачається, що конкурсною комісією за участю уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Караченцева А.Ю. та інших членів комісії з реалізації майна ПАТ «Ерде Банк» проведено конкурс з продажу права вимоги за кредитними договорами: № 154/11-КЛ від 29.08.2011, укладеним з ТОВ «Євроконстракшн-2» та № 155/11-КЛ від 31.08.2011, укладений з ТОВ «Євромарт» та договорами забезпечення, про що складено протокол № 92 від 28.11.2014 (а.с. 19 том 6).

Згідно протоколу №92 засідання конкурсної комісії з реалізації майна Публічного акціонерного товариства «Ерде Банк» від 28.11.2014 року (а.с. 19, том 6) за результатами вказаного конкурсу його переможцем було визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», який надав найбільшу пропозицію в сумі 200 000,00 грн та з яким Публічним акціонерним товариством «Ерде Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Караченцева А.Ю. (ліквідатора) і було 03.12.2014 року укладено договір про відступлення права вимоги № 31.

Згідно з п. 4.1 договору № 31 відповідно до протоколу № 92 від 28.11.2014 засідання конкурсної комісії реалізації майна ПАТ «Ерде Банк», ціна відступлення права вимоги становить 200 000,00 грн. без ПДВ, яка сплачується шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок первісного кредитора протягом 3 (трьох) днів з моменту підписання цього договору. Оплата вважається здійсненою в момент зарахування коштів на рахунок первісного кредитора.

Таким чином, суд зазначає, що відступлення права вимог відбулось на платній основі, на підставі рішення конкурсної комісії з реалізації майна ПАТ «Ерде Банк». Доказів оскарження рішення конкурсної комісії у встановленому законодавством порядку до суд не надано.

Прокурор, посилаючись на те, що ціна відступлення права вимоги становила лише 200 000,00 грн, стверджує, що банк в особі уповноваженої особи Фонду фактично відмовився від власних майнових вимог, що в силу приписів ч. 1 п. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» свідчить про нікчемність такого договору. Однак, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог.

З системного аналізу статті 38 та інших положень Закону, які визначають мету, завдання запровадження тимчасової адміністрації банку, повноваження уповноваженої особи Фонду, колегія суддів дійшла до висновку, що нікчемними правочинами (договорами) згідно ст. 38 Закону, можуть вважатись правочини (договори) за умови, що вони укладені банком на протязі року до введення тимчасової адміністрації; виявлені уповноваженою особою Фонду під час дії тимчасової адміністрації та за умови існування підстав, які закріплені ч. 3 ст. 38 Закону. Тобто, нікчемними договорами, в силу вимог ст. 38 Закону, можуть вважатись договори укладені банком до запровадження тимчасової адміністрації і відповідно виявлення яких є підставою для вчинення уповноваженою особою Фонду дій, передбачених ч. 4 ст. 38 Закону, зокрема, щодо повідомлення сторін за договорами про нікчемність цих договорів, вчинення дій щодо застосування наслідків нікчемності договорів; вжиття заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Колегія суддів зазначає, що частина 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яка передбачає підстави нікчемності правочинів (договорів) неплатоспроможного банку, повинна застосовуватись з урахуванням всіх частин даної статті, в їх взаємозв'язку, що відповідно виключає нікчемність договорів, які укладені уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб після введення тимчасової адміністрації.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком Господарського суду міста Києва, про неможливість визнання договору про відступлення права вимоги №31 від 03.12.2014 року нікчемним з підстав, передбачених ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З урахуванням наведеного, та відсутності доказів визнання договору відступлення №31 від 03.12.2014 року недійсним з підстав, передбачених ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, а також беручи до уваги, що згідно п. 7.2. кредитного договору №154/11-КЛ від 29.08.2011 року («Договору зростання»), п. 7.2. кредитного договору №155/11-КЛ від 31.08.2011 року («Договору зростання») та умов договору застави від 29.08.2011 року кредитодавець - ПАТ «Ерде Банк» мав право на відступлення належних йому прав вимоги іншій особі, а також відсутність доказів визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №16/12/2014-1 від 16.12.2014 року, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність станом на момент розгляду справи передбачених законом підстав, що свідчили б про неправомірність набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Даліз-Фінанс», що діє від свого імені в інтересах Закритого не диверсифікованого пайового венчурного інвестиційного фонду «Бета-Перспектива», права вимоги за кредитними договорами та прав заставодержателя по договору застави від 29.02.2011, на предмет застави за яким рішенням у даній справі звернено стягнення.

Виконання судового рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України «Про виконавче провадження». (Відповідна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду України № 6/408 від 05.10.2004).

Заміна сторони у виконавчому провадженні передбачена ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» згідно з якою, в разі вибуття однієї із сторін вона може бути замінена її правонаступником в порядку встановленому законодавством.

Інститут заміни сторони в виконавчому провадженні є складовою частиною загального інституту процесуального правонаступництва в порядку статті 25 Господарського процесуального кодексу України.

Так, стаття 25 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Відповідно до п. 1.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» статтею 25 ГПК України передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України). Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 25 ГПК допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення, і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом певних обставин, але з повідомленням сторін, оскільки інше суперечило б приписам частини другої статті 22 ГПК стосовно прав сторін у судовому процесі.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів дійшла висновку про існування законних підстав для заміни позивача (стягувача у виконавчому провадженні) - Публічного акціонерного товариства «Ерде Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Даліз - Фінанс», що діє від свого імені в інтересах Закритого не диверсифікованого пайового венчурного інвестиційного фонду «Бета-Перспектива» ().

Враховуючи, що Господарським судом міста Києва при винесенні оскаржуваної ухвали повно досліджено обставини справи, надано їм вірну юридичну оцінку, а доводи апеляційної скарги щодо неправомірності заміни сторони у виконавчому провадженні не підтвердились матеріалами справи, Київський апеляційний господарський суд відмовляє у задоволенні апеляційної скарги Заступника прокурора міста Києва та залишає ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2015 року у справі №910/1411/13 без змін.

Керуючись ст. 25, 49, 99, 101, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105, 106, ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника прокурора м. Києва на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2015 року про заміну сторони (позивача, стягувача) у справі №910/1411/13 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2015 року у справі №910/1411/13 залишити без змін.

3. Справу №910/1411/13 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

В.Г. Суховий