ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18 лютого 2016 р. Справа № 903/1290/15
за позовом ОСОБА_1, м. Ковель

до відповідача-1: фірми "Науманн Машінен і Палеттен", Федеративна Республіка Німеччина,

відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю "Брума", с.Доротище, Ковельського району, Волинської області,

третьої особи на стороні відповідача-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2

про визнання недійсним контракту №01 від 06.02.2012р.,

Суддя Якушева І.О.,

при секретарі судового засідання Хомич О.В.

за участю представників:

від позивача: н/з,

від відповідача-1: ОСОБА_3 - власник, ОСОБА_4 (дов. б/н від 11.01.2016р.),

від відповідача-2: н/з,

від третьої особи на стороні відповідача-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2

Запис розгляду справи здійснювався за допомогою програмно-апаратного комплексу „Діловодство суду".

Суть спору: позивач в позовній заяві просив визнати недійсним контракт №01 від 06.02.2012р., укладений між ТзОВ "Брума" та фірмою "Науманн Машінен і Палеттен".

На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, згідно з п. 6.4 Статуту ТзОВ "Брума" (в редакції, що діяла на момент укладення оспорюваного правочину) виключно до компетенції загальних зборів учасників товариства належить вирішення питання про відчуження майна товариства на суму, що становить 50 і більше відсотків майна товариства.

Оскільки ціна контракту становить 1000000 євро, а розмір статутного фонду товариства - 116200 євро, то директор товариства з обмеженою відповідальністю "Брума", підписавши контракт № 01 від 06.02.2012р., перевищив свої повноваження,

Ухвалою суду від 18.12.2015р. було порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 30.12.2015р., зобов'язано відповідача-1 та відповідача-2 подати суду обґрунтовані письмові пояснення на заявлений позов, докази на їх підтвердження.

25.12.2015р. відповідач-1 через канцелярію суду подав клопотання б/н від 25.12.2015р., в якому просив розгляд справи відкласти, посилаючись на те, що власник фірми "Науманн Машінен і Палеттен" не має можливості взяти участь у розгляді справи, оскільки буде перебувати у Федеративній Республіці Німеччина; зазначав, що власник має бажання взяти участь у судовому засіданні особисто.

28.12.2015р. від позивача надійшло клопотання від 25.12.2015р., в якому вона просила розгляд справи також відкласти, посилаючись на те, що не може з'явитись в судове засідання у зв'язку із терміновим відрядженням.

Відповідач-2 уповноваженого представника в судове засідання 30.12.2015р. не направив.

З метою повного та об'єктивного з'ясування обставин ухвалою суду від 30.12.2015р. розгляд справи було відкладено на 12.01.2016р., зобов'язано відповідача-1 та відповідача-2 подати суду обґрунтовані письмові пояснення на заявлений позов, докази на їх підтвердження.

11.01.2016р. представник позивача через канцелярію суду подав клопотання б/н від 11.01.2016р. про здійснення фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу, яке судом задоволено.

12.01.2016р. представник відповідача-2 ТзОВ "Брума" через канцелярію суду подав клопотання б/н від 12.01.2016р., в якому просив справу розглядати без участі представника ТзОВ "Брума". В клопотанні ТзОВ "Брума" підтверджує факт укладення контракту № 1 від 06.02.2012 року; зазначав, що на день розгляду справи відбулись поставки на користь фірми "Науманн Машінен і Палеттен" на суму близько 1 млн. доларів СІІІА; підтвердив обставини, викладені в позовній заяві.

Представник позивача в судовому засіданні 12.01.2016р. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представники відповідача-1 фірми "Науманн Машінен і Палеттен" в судовому засіданні 12.01.2016р. подали відзив на позов від 11.01.2016р., в якому фірма просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач-2 в судове засідання 12.01.2016р. уповноваженого представника не направив, вимог ухвали суду від 30.12.2015р. не виконав.

Ухвалою суду від 12.01.2016р. розгляд справи було відкладено на 04.02.2016р., зобов'язано позивача подати суду письмові пояснення по справі з врахуванням заперечень відповідача-1, викладених у відзиві на позов від 11.01.2016р.

04.02.2016р. через канцелярію суду надійшла заява від 04.02.2016р. ОСОБА_2 про вступ у справу третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, в якій він просить залучити його до участі у справі № 903/1290/15 про визнання недійсним контракту №01 від 06.02.2012р. третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, посилаючись на те, що в Ковельському відділі поліції ГУ НП у Волинській області відкрито кримінальне провадження № 10000291 щодо нанесення збитків ОСОБА_2 ОСОБА_1 шляхом підписання контракту, який є предметом розгляду по справі № 903/1290/15; зазначає, що вирішення питання про визнання недійсним контракту №01 від 06.02.2012р. має прямий причинно-наслідковий зв'язок із подальшим розслідуванням вищевказаного кримінального провадження у м. Ковелі.

В судове засідання 04.02.2016р. позивач уповноваженого представника не направила, вимог ухвали суду від 12.01.2016р. щодо подачі суду письмових пояснень по справі з врахуванням заперечень відповідача-1, викладених у відзиві на позов від 11.01.2016р., не виконала.

Факт належного повідомлення позивача про судовий розгляд справи підтверджується електронним витягом із веб-сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" від 04.02.2016р., що міститься в матеріалах справи.

Представник відповідача-2 ТзОВ "Брума" в судове засідання 04.02.2016р. також не з'явився.

Факт належного повідомлення відповідача-2 про судовий розгляд справи підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №584, що міститься в матеріалах справи.

Розглянувши в судовому засіданні 04.02.2016р. заяву ОСОБА_2 про вступ у справу третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, суд на підставі ст.27 ГПК України залучив ОСОБА_2 третьою особою на стороні відповідача-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

В судовому засіданні 04.02.2016р. ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи для підготовки письмових пояснень по справі, яке судом було задоволено, строк розгляду спору продовжено на 15 днів - до 02.03.2016р. включно., розгляд справи відкладено.

16.02.2016р. третя особа на стороні відповідача-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 подав письмові пояснення від 15.02.2016р.

Позивач, відповідач-2 уповноважених представників в судове засідання 18.02.2016р. не направили.

Враховуючи те, що неявка представника позивача, представника відповідача-2 не перешкоджають розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути спір за відсутності представників позивача, відповідача-2, зважаючи на те, що вони належним чином були повідомлені про судовий розгляд, за наявними у справі матеріалами згідно з положеннями статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача-1, третьої особи на стороні відповідача-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, господарський суд

в с т а н о в и в:

06.02.2012 року між компанією «Науманн Машінен і Палеттен» як інвестором і товариством з обмеженою відповідальністю «Брума» як виробником було укладено контракт №01.

Згідно з пунктами п.1.1., 2.1. якого цей контракт є договором про співробітництво в напрямку деревообробки, виробництва і збуту предмета переробки. Виробник виробляє і продає інвестору на ексклюзивних умовах дерев'яні піддони або інший продукт деревообробки.

Інвестор надає виробнику станки і машини - устаткування для виготовлення продукції, а виробник виробляє і продає інвестору продукцію за договірними цінами, яка виробляється на устаткуванні, наданому інвестором.

Згідно з п. 2.8. контракту виробник зобов'язувався продавати товар виключно інвестору на ексклюзивних умовах.

Пунктом п. 6.1. контракту встановлено обов'язок інвестора оплачувати переданий товар та порядок його оплати.

Пунктами 5.2., 7.1. контракту визначено, що загальна орієнтовочна вартість контракту складає 1000000 євро. Контракт дійсний з моменту його підписання сторонами і не обмежується строком дії.

Звертаючись в грудні 2015 року з вимогою про визнання недійсним контракту №01 від 06.02.2012р., позивач - ОСОБА_1 посилається на те, що директор ТзОВ «Брума», підписуючи контракт, перевищив повноваження, надані йому Статутом товариства, оскільки прийняв рішення з питання, яке належить до повноважень загальних зборів, а відтак зазначений контракт має бути визнаний недійсним.

Вказувала, що дізналася про контракт та його умови лише 05.10.2015 року, коли фірму «Науманн Машінен і Палеттен» виводили із складу учасників ТзОВ «Брума».

Звернення з позовом до суду обґрунтовує тим, що вона є співзасновником ТзОВ «Брума» із часткою в розмірі 50%. Вважає, що укладенням контракту №01 від 06.02.2012р. порушуються її корпоративні права, що вона була позбавлена права на участь в управлінні товариством.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.51 постанови від 24.10.2008р. №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» спори про укладення, зміну, розірвання чи визнання недійсними договорів та інших правочинів, вчинених господарським товариством є підвідомчими (підсудними) господарським судам незалежно від їх суб'єктного складу на підставі пункту 4 частини першої статті 12 ГПК, якщо акціонер (учасник) господарського товариства обґрунтовує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав.

На обґрунтування перевищення директором своїх повноважень позивач посилається на п.п. 6.4., 6.6. Статуту ТзОВ «Брума».

Вимога позивача про визнання недійсним контракту №01 від 06.02.2012р. до задоволення не підлягає.

Відповідно до п.6.4. Статуту ТзОВ «Брума» (нова редакція), затвердженого зборами засновників (учасників) товариства, протокол №3 від 06.02.2012р., загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

До виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, зокрема, належить вирішення питання про відчуження майна товариства на суму, що становить п'ятдесят і більше відсотків майна товариства.

З доводами позивача про те, що директором ТзОВ «Брума» було перевищено повноваження, передбачені Статутом товариства, погодитись не можна.

Відповідно до ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

За своєю правовою природою контракт №01 від 06.02.2012р. є договором про спільну діяльність, а не договором про відчуження майна.

Відносини сторін за договором про спільну діяльність регулюються гл. 77 Цивільного кодексу України та загальними положеннями про зобов'язання, закріпленими у книзі п'ятій Цивільного кодексу України (гл. 47-53).

За договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить закону (ч. 1 ст. 1130 Цивільного кодексу України).

Виходячи зі змісту ст.23 Закону України "Про режим іноземного інвестування" від 19 березня 1996р., й іноземні інвестори мають право укладати договори (контракти) про спільну інвестиційну діяльність (виробничу кооперацію, спільне виробництво тощо), не пов'язану із створенням юридичної особи, відповідно до законодавства України.

Із змісту контракту №01 від 06.02.2012р. випливає, що його учасники поставили перед собою спільну мету, вони не виступають стосовно один одного як боржник та кредитор.

Предметом цього договору є спільна діяльність сторін для досягнення спільної мети, він містить взаємні права та обов'язки сторін, а також обов'язки кожної зі сторін щодо спільної діяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 1131 Цивільного кодексу України умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови, визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

У відповідності із ст. 66 Господарського кодексу України майно підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства. Джерелами формування майна підприємства є: грошові та матеріальні внески засновників; доходи, одержані від реалізації продукції, послуг, інших видів господарської діяльності; доходи від цінних паперів; кредити банків та інших кредиторів; капітальні вкладення і дотації з бюджетів; майно, придбане в інших суб'єктів господарювання, організацій та громадян у встановленому законодавством порядку; інші джерела, не заборонені законодавством України.

Згідно з п.4.2. Статуту джерелами формування майна товариства є грошові та матеріальні внески засновників; доходи від реалізації продукції (робіт, послуг); доходи від цінних паперів; капітальні вкладення і дотації з бюджетів; надходження від продажу (здачі в оренду) майнових об'єктів (комплексів), що належать йому, придбання майна інших суб'єктів; кредити банків та інших кредиторів; безоплатні та благодійні внески, пожертвування організацій і громадян; інші джерела, не заборонені законом.

Згідно з п.1.1. предметом контракту №01 від 06.02.2012 року була лише домовленість про виробництво і збут дерев'яних піддонів або іншої продукції деревообробки, самого товару на момент укладення контракту ще не було.

Як зазначено в п.4.2. контракту умови, обсяг, ціна і строки поставки кожної партії товару мали узгоджуватися сторонами в окремих додатках (специфікаціях), які є невід'ємною частиною контракту.

Тобто, в момент укладення контракту, майно не відчужувалось.

За таких обставин, директор ТзОВ «Брума», укладаючи контракт №01 від 06.02.2012р., діяв в межах повноважень, наданих йому Статутом.

Згідно з п.6.6. Статуту директор вирішує всі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства.

Директор товариства, зокрема, одноосібно укладає угоди (договори, контракти, в т.ч. і зовнішньоекономічні).

Отже, статутом товариства для директора не було передбачено будь-яких обмежень щодо суми договорів, в тому числі, зовнішньоекономічних, які він мав право укладати.

Разом з цим, судом взято до уваги, що дії ТзОВ «Брума», засновником якого є ОСОБА_1, щодо прийняття переданого інвестором обладнання, прийняття коштів як оплату за передану продукцію дають підстави вважати правочин схваленим ТзОВ «Брума».

Відповідно до ст. 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Відповідно до постанови Верховного Суду України №3-59гс14 від 19 серпня 2014 року правочин вважається схваленим у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Доводи відповідача-1 про те, що справа за позовом ОСОБА_1 непідсудна господарському суду Волинської області спростовуються ч.3 ст.15 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою справи у спорах за участю кількох відповідачів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Відповідач-1 у відзиві на позов (а.с.49-58), його представники в судовому засіданні просили також відмовити у задоволенні позову, посилаючись на пропуск позивачем строку позовної давності, стверджували, що позивач дізналася про укладення контракту в той же день, коли укладався контракт - 06.02.2012 року, оскільки в той же день фірму «Науманн Машінен і Палеттен» приймали учасником товариства з обмеженою відповідальністю «Брума».

Відповідач-1 пояснював, що ОСОБА_1 була присутня на загальних зборах засновників 06.02.2012 року і знала про домовленості щодо подальшої співпраці і про укладення контракту.

Протоколом №3 зборів засновників (учасників) ТзОВ «Брума» від 06.02.2012р. підтверджується, що ОСОБА_1 була присутня на зборах, проте із порядку денного видно, що на зборах розглядались такі питання як про прийом учасником товариства з обмеженою відповідальністю іноземної фірму «Науманн Машінен і Палеттен»; про вихід учасника товариства ОСОБА_6 із товариства з обмеженою відповідальністю «Брума» та відступлення ОСОБА_6 своєї частки в статутному капіталі товариства з обмеженого відповідальністю «Брума» учаснику товариства ОСОБА_1; про внески учасників товариства у складений статутний капітал ТОВ «Брума» та розподіл часток учасників у статутному капіталі товариства; про внесення змін до Статуту товариства та затвердження нової редакції Статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Брума»; про уповноваження директора товариства здійснити державну реєстрацію нової редакції Статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Брума».

Із тексту протоколу не випливає, що на зборах обговорювалось питання укладення контракту №01 від 06.02.2012 року чи його умови.

Лист-відповідь ОСОБА_1 (а.с.79) про те, що вона постійно отримує від виконавчого органу товариства фінансову інформацію щодо діяльності фірми, також не свідчить про її обізнаність про укладення контракту №01 від 06.02.2012р.

Пояснення ОСОБА_2, колишнього директора ТзОВ «Брума», який підписував контракт, про обізнаність позивача про факт укладення контракту в день його укладення, не підтверджуються жодними доказами.

Керуючись ст.ст. 203, 241, 1130, 1131 Цивільного кодексу України, ст. 66 Господарського кодексу України, ст. 23 Закону України "Про режим іноземного інвестування", ст.ст. 15,33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову про визнання недійсним контракту №01 від 06.02.2012р. відмовити.

Повне рішення складено: 22.02.2016р.

Суддя І. О. Якушева