ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 рокуСправа № 912/33/16
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Н.В. Болгар розглянув у засіданні справу № 912/33/16

за позовом: дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України";

до відповідача: спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут";

про стягнення 134 572 грн. 98 коп.

Представники:

позивача - головний юрисконсульт відділу претензійно-позовної роботи управління юридичного забезпечення Департаменту юридичного забезпечення та роботи з контрагентами ОСОБА_1, довіреність № 143/16 від 05.02.16;

відповідача - участі не брав.

Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (далі по тексту - Компанія) звернулася до господарського суду з позовною заявою про стягнення з спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" (далі по тексту - Підприємство) 103 083 грн. 55 коп. боргу, що утворився за період лютий 2015 р. - листопад 2015 р. за договором про реструктуризацію заборгованості № 14/12-266 від 31.05.12 (далі по тексту - Договір), 18 951 грн. 34 коп. пені, 6 447 грн. 82 коп. штрафу, 4 989 грн. 03 коп., на які збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 1 101 грн. річних у розмірі 3 процентів від простроченої суми боргу, всього - 134 572 грн. 98 коп. та 2 018 грн. судового збору.

Підприємство без викладення і доведення наявності поважних причин не виконано вимог, викладених в ухвалах від 06.01.16, 25.01.16, 03.02.16, примірники яких ним отримані відповідно 23.01.16, 28.01.16, 10.02.16, та не подані витребувані господарським судом: відзив на позов та докази надсилання його копії позивачу, контррозрахунок ціни позову у разі непогодження з вимогами позивача; докази належного виконання зобов'язань або викладення і доведення причин, за яких зобов'язання належним чином не виконані; доведення наявності поважних причин невиконання вимог ухвал від 06.01.16, 25.01.16; належним чином засвідчену копію довіреності ОСОБА_2

Господарський суд належним чином повідомив сторони про дату, час і місце розгляду справи. Правом на змагальність, передбаченим ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України відповідач не скористався з власної ініціативи.

Згідно з ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При розгляді матеріалів справи, заслуховуванні пояснень представника позивача у засіданні господарський суд встановив наступне.

Компанією - Кредитором та Підприємством - Боржником укладений Договір, за умовами якого сторони домовились про розстрочення погашення заборгованості у вигляді основного боргу, що виник у Боржника перед Кредитором за договором поставки природного газу № 05/10-11БО від 06.10.10 (п. 1.1. Договору).

Згідно з п. 2.1 Договору, загальна сума основного боргу, що підлягає реструктуризації становить 2 501 554 грн. 69 коп. станом на 31.03.12, що підтверджується ОСОБА_1 звірки розрахунків.

За умовами п. 2.2, п. 2.3, 2.5 Договору, Боржник зобов'язується сплатити у повному обсязі суму основного боргу, вказану в п. 2.1 Договору, шляхом сплати зобов'язання частинами відповідно до графіку погашення заборгованості (далі - Графік); грошові кошти по платежах поточного місяця згідно з Графіком повинні надходити від Боржника на рахунок Кредитора у сумі, визначеній цим Графіком, не пізніше останнього числа місяця, в якому платіж підлягає виконанню; зобов'язання Боржника по сплаті чергового платежу вважаються виконаними за умови надходження на рахунок Кредитора грошових коштів в термін та сумі, встановлених у п. 2.2 Договору на відповідний місяць; у випадку, якщо у Боржника існує прострочення оплати щомісячних платежів за попередні місяці, Кредитор зараховує кошти, що надійшли від Боржника як погашення заборгованості за простроченими платежами попередніх місяців незалежно від зазначеного в платіжному доручення призначення платежу.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За доводами та доказами позивача, не спростованими відповідачем, останній неналежним чином здійснював сплату платежів згідно Графіку погашення заборгованості, внаслідок чого, заборгованість утворилась заборгованість по платежах за період лютий - листопад 2015 року у сумі 103 083 грн. 55 коп.

Відповідно до ст. 610, ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Підприємство є боржником, який прострочив виконання зобов'язання на суму 103 083 грн. 55 коп..

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Як встановлено ч. 1 ст. 546, ч. 1 ст. 547, ст. 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою і правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до умов п. 3.4 Договору за прострочення виконання зобов'язань, вказаних у п. 2.2 цього Договору, боржник зобов'язується сплатити кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплатити штраф в розмірі 7% (сім відсотків) від суми простроченого платежу.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Згідно ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 3.4 Договору за прострочення виконання зобов'язань, вказаних у п. 2.2 цього Договору, боржник зобов'язується сплатити кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплатити штраф в розмірі 7відсотків від суми простроченого платежу.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача 18 951 грн. пені та 6 447 грн. 82 коп. штрафу за прострочення виконання грошових зобов'язань за лютий - листопад 2015 р. ґрунтуються на розрахунку, викладеному у позовній заяві. Такий розрахунок складений належним чином.

Відповідно до розрахунку ціни позову, пеня становить:

за зобов'язаннями лютого 2015 - з 28.02.15 по 28.08.15 в сумі 1 421 грн. 28 коп.;

за зобов'язаннями березня 2015 - з 01.04.15 по 01.10.15 в сумі 3 221 грн. 65 коп.;

за зобов'язаннями квітня 2015 - з 01.05.15 по 01.11.15 в сумі 3 090 грн. 71 коп..;

за зобов'язаннями травня 2015 - з 30.05.15 по 30.11.15 в сумі 2 951 грн. 35 коп..;

за зобов'язаннями червня 2015 - з 01.07.15 по 20.12.15 в сумі 2 638 грн. 79 коп.;

за зобов'язаннями липня 2015 - з 01.08.15 по 20.12.15 в сумі 2 079 грн. 63 коп.;

за зобов'язаннями серпня 2015 - з 29.08.15 по 20.12.15 в сумі 1 576 грн. 37 коп.;

за зобов'язаннями вересня 2015 - з 01.10.15 по 20.12.15 в сумі 1 058 грн. 55 коп.;

за зобов'язаннями жовтня 2015 - з 31.10.15 по 20.12.15 в сумі 661 грн. 60 коп.;

за зобов'язаннями листопада 2015 - з 01.12.15 по 20.12.15 в сумі 251 грн. 41 коп..

Сума штрафу складається із сум, нарахованих у розмірі 7 процентів від боргу за періоди прострочення (6 549 грн. 23 коп. за лютий 2015 р., 8 760 грн. 48 коп. за березень 2015 р., 10 971 грн. 73 коп. за квітень 2015 р., 10 971 грн. 73 коп. за травень 2015 р., 10 971 грн. 73 коп. за червень 2015 р., 10 971 грн. 73 коп. за липень 2015 р., 10 971 грн. 73 коп. за серпень 2015 р., 10 971 грн. 73 коп. за вересень 2015 р., 10 971 грн. 73 коп. за жовтень 2015 р.), які становлять відповідно 458 грн. 45 коп., 613 грн. 23 коп., 768 грн. 02 коп., 768 грн. 02 коп., 768 грн. 02 коп., 768 грн. 02 коп., 768 грн. 02 коп., 768 грн. 02 коп., 768 грн. 02 коп.

Господарський суд визнав, що вимоги Компанії про стягнення з Підприємства вищеназваних пені та штрафу подані з належних підстав та у підтверджених розрахунком сумах.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Розрахунки інфляційний втрат на загальну суму 4 989 грн. 03 коп. річних на загальну суму 1 101 грн. за період прострочення боржником грошових зобов'язань є вірними.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд прийшов до висновку про обґрунтованість позову, тому задовольняє його у повному обсязі.

Судові витрати позивача покладаються на відповідача на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у сумі 2 018 грн. судового збору.

Рішення господарського суду підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

У засіданні 17.02.16 господарським судом проголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85, 87, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" (адреса: 27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Крупської, 2А; і. к. 31678853) на користь дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1; і. к. 31301827) 103 083 грн. 55 коп. боргу, 18 951 грн. 34 коп. пені, 6 447 грн. 82 коп. штрафу, 4 989 грн. 03 коп. інфляційних втрат, 1 101 грн. 24 коп. річних , всього - 134 572 грн. 98 коп. та 2 018 грн. судового збору.

3. Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

4. Засвідчений належним чином примірник рішення направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу (за адресою: 27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Крупської, 2А).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 22.02.2016.

Суддя Н. В. Болгар