номер провадження справи 4/165/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2016 Справа № 908/6083/15

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Веселівський завод сухого знежиреного молока (72202, Запорізька обл., смт. Веселе, вул. Першотравнева, 120)

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю Лозівський молочний завод, (37300, Полтавська область, Гадяцький район, м.Гадяч, вул. Будька, буд. 45А)

до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю МОЛ-ТРАНС 2010, (70211, Запорізька область, Гуляйпільський район, с. Новогригорівка, вул. Чкалова, буд. 2М)

про визнання припиненою угоди шляхом її розірвання та стягнення 5826429,73 грн. заборгованості

суддя Зінченко Н.Г.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 довіреність № б/н від 24.06.2015р.;

від відповідача 1 не зявився;

від відповідача 2 не зявився.

14.12.2015р. до господарського суду Запорізької області звернулось Товариство з додатковою відповідальністю Веселівський завод сухого знежиреного молока, смт. Веселе, Запорізька область з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Лозівський молочний завод, м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область та до Товариства з обмеженою відповідальністю МОЛ-ТРАНС 2010, с. Новогригорівка, Гуляйпільський район, Запорізька область про визнання припиненою угоди шляхом її розірвання та стягнення 5826429,73 грн. заборгованості .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справ між суддями від 14.12.2015р. справу № 908/6083/15 призначено до розгляду судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 14.12.2015р. порушено провадження у справі № 908/6083/15, справі присвоєно номер провадження 4/165/15, судове засідання призначено на 25.01.2016 р., у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для вирішення спору по суті. Ухвалою суду від 25.01.2016 р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладався до 17.02.2016р.

В судовому засіданні 17.02.2016р. справу розглянуто, прийнято та оголошено, на підставі ст. 85 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення.

За письмовим клопотанням представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Позовні вимоги ґрунтуються на приписах ст., ст. 525, 526, 554, 610, 611, 692 ЦК України, договорі поставки №58/13 від 21.02.2013р., угоди про порядок виконання зобов'язань від 04.08.2015р. та договорі поручництва від 28.01.2015р. і заявлені з підстав невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань за зазначеним договором поставки №58/13 від 21.02.2013р., укладеним позивачем та відповідачем-1, на підставі чого позивач просить позов задовольнити та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Лозівський молочний завод, Полтавська область, Гадяцький район, м.Гадяч 5826429,73 грн. заборгованості, визнання припиненою угоди про порядок виконання зобов'язань від 04.08.2015р. шляхом її розірвання та стягнення солідарно з відповідачів заборгованості у розмірі 3000, 00 грн.

Відповідач-1 в жодне судове засідання не зявився, про визнання позову не заявив, відзив на позовну заяву, витребувані ухвалами суду по справі документи і матеріали суду не надав.

17.02.2016р. на електронну адресу суду від представника відповідача-1 на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки з поганими погодними умовами ТОВ Лозівський молочний завод не може забезпечити явку свого представника у призначене судове засідання.

Розглянувши заявлене клопотання, заслухавши думку представника позивача з цього приводу, судом клопотання про відкладення розгляду справи відхилено.

При вирішенні клопотання суд виходив з того, що зазначені відповідачем -1 обставини не є обовязковими для відкладення розгляду справи у відповідності до ст. 77 ГПК України. Відповідно до положень ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Представниками юридичних осіб можуть бути керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, а також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Про дату, час та місце розгляду справи № 908/6083/15 відповідач-1 повідомлявся належним чином ухвалою суду по справі від 25.01.2016 р. Отже, керівник ТОВ Лозівський молочний завод, як повноважений представник позивача у справі, не був позбавлений права прийняти участь в судовому засіданні, призначеному на 17.02.2016р. Крім того, в судовому засіданні 25.01.2016 р. судом було задоволено клопотання відповідача-1, про що постановлена відповідна ухвала.

У відповідності до ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Представник відповідача-2 також в жодне судове засідання не зявився, про визнання позову не заявив, відзив на позовну заяву, витребувані ухвалами суду по справі документи і матеріали суду не надав, про поважність причини неявки суд не повідомляв.

Про дату, час та місце розгляду справи № 908/6083/15 відповідач-2 був повідомлений належним чином ухвалою суду про відкриття провадження у справі, яка отримана представником Товариства з обмеженою відповідальністю МОЛ-ТРАНС 2010, про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення № 70211.

Таким чином, суд вважає, що ним були вжиті достатні заходи для належного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи.

За таких обставин, суд визнав за можливе провести судове засідання 17.02.2016 р. за відсутності уповноваженого представника відповідача-2.

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи вище викладене, суд визнав за можливе розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю відповідачів.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

21.12.2013р. Товариством з обмеженою відповідальністю Веселівський завод сухого знежиреного молока (позивачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Лозівський молочний завод, (відповідачем-1 у справі) був укладений Договір поставки №58/13 (далі за текстом Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору (в редакції додаткової угоди від 01.06.2015р.) позивач (Постачальник) зобов'язався систематично передавати у власність покупця молоко коров'яче пастеризоване, молоко охолоджене незбиране, а покупець зобов'язується приймати й оплачувати молоко на умовах та в порядку визначеному договором.

Відповідно до п. 1.2 Договору (в редакції додаткової угоди від 24.06.2013р.) товаром за цим договором є молоко коров'яче пастеризоване (ДСТУ 3662-97) та молоко знежирене.

Відповідно до п. 5.4. Договору Покупець здійснює оплату за Товар у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника на умовах 100% попередньої оплати.

Відповідно до п.п.10.1., 10.4 (в редакції додаткової угоди від 24.06.2013р.) договір набирає чинності з дати підписання сторонами та діє до 31.12.2014р. По закінченні терміну дії Договору, у разі відсутності письмової заяви Сторони про припинення, або зміну умов Договору протягом одного місяця до моменту закінчення терміну його дії, він вважається продовженим (пролонгованим) на наступний календарний рік і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Враховуючи викладене, суд судом встановлено, що Договір поставки №58/13 на час розгляду справи є чинним.

Як встановлено судом з матеріалів справи, на виконання умов Договору поставки №58/13 від 21.12.2013р. у період з 01.01.2015 р. по 29.10.2015 р. позивач поставив відповідачу обумовлений Договором товар за видатковими накладними, в загальній кількості 114 шт., всього на загальну суму 22196786, 40грн.

Всі зазначені видаткові накладні узгодженні між позивачем і відповідачем, мають підписи уповноважених осіб сторін та скріплені печатками підприємств. (Оригінали зазначених документів досліджувалися судом в судовому засіданні, належним чином посвідчені копії залучені до матеріалів справи).

Крім того, факт поставки позивачем відповідачу товару згідно умов Договору поставки № 58/13 від 21.02.2013р.підтверджується відповідними довіреностями, а також товарно-транспортними накладними (оригінали зазначених документів оглянуті в судовому засіданні, копії долучені до матеріалів справи.).

Отже, як вбачається з матеріалів справи, факт поставки позивачем відповідачу товару згідно умов Договору підтверджується видатковими накладними за спірний період. (Оригінали зазначених документів досліджувалися судом в судовому засіданні, належним чином посвідчені копії залучені до матеріалів справи).

Поставлений товар був отриманий відповідачем без жодних зауважень та претензій, про що свідчать підписи уповноважених осіб відповідача на кожній із зазначених вище видаткових накладних за спірний період скріплений кутовим штампом ТОВ Лозівський молочний завод.

При цьому, відповідно до вимог діючого законодавства відповідальність і контроль за дотриманням порядку зберігання печаток і штампів, а також законністю користування ними покладається на керівників підприємств, установ і організацій, господарських об'єднань, суб'єктів господарської діяльності. Тобто, зазначене обумовлює презумпцію, в силу якої печатка на любому документі вважається поставленою з відома її керівника або субєкта господарської діяльності без створення юридичної особи.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач взяті на себе зобовязання згідно умов Договору виконав у повному обсязі та належним чином.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати. Покупець зобовязаний сплатити повну ціну переданого товару.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт прийняття відповідачем товару за кожною з видаткових накладних за спірний період, відповідач не надав суду доказів того, що він відмовився від прийняття такого товару, строк оплати поставленого позивачем відповідачу товару наступив з моменту прийняття відповідачем товару та підписання кожної окремої видаткової накладної за спірний період.

04.08.2015 р. з метою врегулювання порядку погашення заборгованості ТОВ «Лозівський молочний завод» перед ТДВ «Веселівський завод сухого знежиреного молока», яка виникла згідно Договору поставки № 58/13 від 21.02.2013р., сторони уклали Угоду про порядок виконання зобовязань (далі Угода).

Відповідно до умов Угоди, сторони домовились визначити порядок виконання зобов'язань ТОВ «Лозівський молочний завод» перед ТДВ «Веселівський завод сухого знежиреного молока» щодо погашення наявної заборгованості за поставлену молочну сировину на суму 9 951 716,29 грн. за договором поставки № 58/13 від 21.02.2013 р. (п.1 Угоди).

Відповідно до п.1.1 Угоди покупець визнав факт наявності заборгованості перед Постачальником на загальну суму 9 951 716,29 грн. та зобовязався здійснювати її погашення за відповідним графіком (з інтервалом через кожні 7 днів, в сумі 452 350,74 гривень, з моменту укладення до 31 грудня 2015 року).

Відповідно до п.6 Угоди, у випадку порушення ТОВ «Лозівський молочний завод» своїх зобовязань щодо погашення заборгованості за договором поставки № 58/13 від 21.02.2013 р. у розмірі та строки визначені у пункті п.1.1 цієї Угоди про порядок виконання зобовязань більш ніж на 2 тижні (у тому числі при порушенні порядку сплати чергових платежів), ТДВ «Веселівський завод сухого знежиреного молока» має право без дотримання процедур досудового врегулювання спору звернутися до суду з вимогою погашення існуючої заборгованості з урахуванням штрафних санкцій, передбачених законодавством України та договором поставки № 58/13 від 21.02.2013р.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач розрахувався за поставлений товар частково в сумі 16370356, 66грн. Решта суми заборгованості відповідачем не сплачена.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за отриманий за Договором поставки № 58/13 від 21.02.2013р. товар, складає 5 826 429,74 грн.

Отже, відповідач взяті на себе зобовязання згідно умов Договору поставки №58/13 від 21.02.2013р. та угоди від 04.08.2015 р. належним чином та в повному обсязі не виконав, чим порушив вимоги чинного законодавства.

Таким чином, приймаючи до уваги всі наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, на час судового вирішення спору основна заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю Лозівський молочний завод перед Товариства з додатковою відповідальністю Веселівський завод сухого знежиреного молока за поставлений товар становить 5 826 429,74 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.01.2015 року між ТДВ «Веселівський завод сухого знежиреного молока» (кредитор) та ТОВ «МОЛ-ТРАНС 2010» (поручник) було укладено Договір поручництва, відповідно до якого (п.1) поручник зобовязався солідарно відповідати перед кредитором за виконання зобовязання боржником щодо належного виконання зобовязань з оплати поставленого товару згідно Договору поставки № 58/13 від 21 лютого 2013р.

Відповідно до п. 3.1 Договору поруки поручник відповідає перед кредитором за виконання бордником зобов'язань, які виникають на підставі Договору поставки №58/13 від 21.02.2013р. у межах 3000, 00 грн.

Поручник несе з боржником солідарну відповідальність перед кредитором у межах 3000,00 гривень (п.4.1. Договору поруки).

Частиною 1 ст. 546 ЦК України встановлено, що виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. (стаття 554 ЦК України).

З матеріалів справи судом встановлено, що взяті на себе зобовязання за Договором поставки ТОВ Лозівський молочний завод належним чином не виконало.

У відповідності до ст. 541 ЦК України солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання.

Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має прав вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобов'язання, зокрема, статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, зобов'язання відповідача-2 як поручителя за виконання відповідачем-1 основного зобовязання не припинено.

Враховуючи викладене, суд вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з ТОВ Лозівський молочний завод солідарно з ТОВ МОЛ-ТРАНС 2010 3000,00 грн. заборгованості.

Таким чином, суд вважає заявлені позовні вимоги документально підтвердженими, обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення з ТОВ Лозівський молочний завод на користь ТОВ Веселівський завод сухого знежиреного молока 5823429,73 грн. заборгованості за поставлений товар, а також стягнення з ТОВ Лозівський молочний завод солідарно з ТОВ МОЛ-ТРАНС 2010 на користь ТДВ Веселівський завод сухого знежиреного молока 3000,00 грн. заборгованості.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про визнання припиненою угоди про порядок виконання зобовязань від 04.08.2015 р. шляхом її розірвання.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині вимоги про визнання припиненою угоди про порядок виконання зобовязань від 04.08.2015р. шляхом її розірвання є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Позивач зазначає, що у зв'язку з порушенням ТОВ «Лозівський молочний завод» своїх зобовязань згідно Угоди, позивач набув право стягнення всього залишку заборгованості, а умови Угоди від 04.08.2015р. є припиненими.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Таким чином, у загальних положеннях Цивільного кодексу України про договір передбачений судовий порядок вирішення спорів з приводу вимог про розірвання договору у зв'язку із істотним порушенням договору (ч. 2 ст. 651), у зв'язку із істотною зміною обставин (ч. 2 ст. 652) та в інших випадках, встановлених договором або законом (ч. 2 ст. 651).

В позовній заяві, позивач не зазначив правових підстав та обґрунтувань вимог для задоволення позовних вимог про визнання припиненою угоди про порядок виконання зобовязань від 04.08.2015р. шляхом її розірвання.

З матеріалів справи вбачається, що ані відповідач-1, ані позивач не виявляли намірів про припинення дії угоди про порядок виконання зобовязань від 04.08.2015р.

Отже, позивач не довів суду обставин, на яких ґрунтуються заявлені ним позовні вимоги в частині визнання припиненою угоди від 04.08.2015р.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, в частині вимоги про визнання припиненою угоди про порядок виконання зобовязань від 04.08.2015р. шляхом її розірвання судом відмовляється за недоведеністю.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідачі 1 і 2 своїм правом на участь у судовому розгляді справи не скористалися, письмових пояснень не надали, проти позову не заперечили, доказів погашення заборгованості у повному обсязі суду не надали.

На підставі викладеного, суд вважає заявлені позовні вимоги документально підтвердженими, обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню частково.

В п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів зазначено, що якщо кілька відповідачів, до яких було предявлено вимогу, солідарно відповідають за зобовязанням, господарським судом може бути видано один наказ, в якому зазначається, що право стягнення є солідарним (частина друга статті 18 Закону України Про виконавче провадження).

Відповідно до ст. 49 ГПК України, враховуючи міру та ступінь вини кожної із сторін у доведені спору до суду, судові витрати покладаються на відповідачів 1 і 2 пропорційно розміру задоволених щодо кожного з них позовних вимог.

Суд враховує, що згідно п. 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Керуючись ст., ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з додатковою відповідальністю Веселівський завод сухого знежиреного молока, смт. Веселе, Запорізька область до Товариства з обмеженою відповідальністю Лозівський молочний завод, м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область та до Товариства з обмеженою відповідальністю МОЛ-ТРАНС 2010, с. Новогригорівка, Гуляйпільський район, Запорізька область задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Лозівський молочний завод, (37300, Полтавська область, Гадяцький район, м.Гадяч, вул. Будька, буд. 45А, ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Веселівський завод сухого знежиреного молока (72202, Запорізька обл., смт. Веселе, вул. Першотравнева, 120, код ЄДРПОУ 05383 (п'ять мільйонів вісімсот двадцять три тисячі чотириста двадцять дев'ять тисяч) грн. 73 коп. заборгованості та 87373 (вісімдесят сім тисяч триста сімдесят три) грн. 95 коп. судового збору. Видати наказ.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Лозівський молочний завод, (37300, Полтавська область, Гадяцький район, м.Гадяч, вул. Будька, буд. 45А, ) солідарно з Товариством з обмеженою відповідальністю МОЛ-ТРАНС 2010, (70211, Запорізька область, Гуляйпільський район, с. Новогригорівка, вул. Чкалова, буд. 2М, ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Веселівський завод сухого знежиреного молока (72202, Запорізька обл., смт. Веселе, вул. Першотравнева, 120, ) 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. заборгованості. Видати наказ.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю МОЛ-ТРАНС 2010, (70211, Запорізька область, Гуляйпільський район, с. Новогригорівка, вул. Чкалова, буд. 2М, ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Веселівський завод сухого знежиреного молока (72202, Запорізька обл., смт. Веселе, вул. Першотравнева, 120, ) 22 (двадцять дві) грн. 50 коп. судового збору. Видати наказ.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України 19 лютого 2016 р.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.