ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2016 р.Справа № 915/2116/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Петрова М.С.

суддів: Разюк Г.П., Колоколова С.І.

при секретарі судового засідання: Полінецькій В.С

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 9/Б, дата видачі : 29.01.16;

від відповідача: не зявився, про час та місце судового засідання належним чином повідомлений

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерноприймальний комплекс "Інтерагротранс"

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 27 січня 2016 року

по справі № 915/2116/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМ ОСОБА_2 Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерноприймальний комплекс "Інтерагротранс"

про витребування майна з чужого незаконного володіння

В С Т А Н О В И В:

17.12.14 р. Товариство з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 УКРАЇНА (далі по тексту ТОВ «АДМ ОСОБА_2 Україна») звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерноприймальний комплекс "Інтерагротранс" (далі по тексту ТОВ «ЗПК «Інтерагротранс») про витребування з відповідача насіння соняшнику некласного, врожаю 2013 року, що було передано у кількості 5 870, 289 тон на зберігання ТОВ ЗПК Інтерагротранс на підставі договору складського зберігання № 105 від 06 серпня 2012 року (т.1 а.с.31-37). При цьому свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач повинен повернути йому вищезазначене насіння на підставі ст.ст.1212, 1213 ЦК України як безпідставно набуте майно.

22.01.15 р. ТОВ «АДМ ОСОБА_2 Україна» до початку розгляду спору по суті звернулося до господарського суду 1 інстанції із заявою про зміну предмету позову (т.2 а.с.6-29), згідно якої просило витребувати з відповідача насіння соняшнику некласного, врожаю 2013 року, що було передано у кількості 5 870, 289 тон на зберігання ТОВ ЗПК Інтерагротранс на підставі договору складського зберігання № 105 від 06 серпня 2012 року. В цій же заяві позивач просив у випадку неможливості повернення йому вищезазначеного насіння, стягнути з відповідача вартість цього насіння у сумі 37 569 849,6 грн.

Підставою для повернення насіння, як і в первісній позовній заяві позивач зазначив ст.ст.1212, 1213 ЦК України, тобто безпідставність набутого відповідачем насіння. Щодо вимоги про стягнення з відповідача вартості насіння у сумі 37 569 849,6 грн. позивач обґрунтовує цю вимогу тим, що у випадку неповернення відповідачем насіння, останній у відповідності із ч.2 ст.1213 ЦК України повинен відшкодувати вартість безпідставно набутого майна.

03.02.15 р. ТОВ «АДМ ОСОБА_2 Україна» до початку розгляду спору по суті також звернулося до господарського суду 1 інстанції із заявою про зміну предмету позову (т.2 а.с.44-52), згідно якої просило стягнути з відповідача вартість насіння соняшнику некласного, врожаю 2013 року, що було передано у кількості 5 870, 289 тон на зберігання ТОВ ЗПК Інтерагротранс на підставі договору складського зберігання № 105 від 06 серпня 2012 року.

Вказану вимогу позивач обґрунтовує неможливістю повернення відповідачем переданого йому на зберігання на підставі договору складського зберігання № 105 від 06 серпня 2012 року насіння соняшнику некласного, врожаю 2013 року у кількості 5 870, 289 тон і його обовязком відшкодувати вартість вказаного насіння на підставі ч.2 ст.1213 ЦК України, яка передбачає відшкодування вартості безпідставно набутого майна у випадку неможливості його повернення.

25.01.2016р. позивач звернувся до суду 1 інстанції із клопотанням про призначення судової економічної експертизи та зупинення провадження у справі з метою вирішення питання щодо документального підтвердження факту та розміру нестачі товару, що належав позивачеві та був переданий на зберігання відповідачеві на підставі договору складського зберігання № 105 від 06 серпня 2012 року.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що для встановлення фактичних даних щодо обсягу нестачі товару позивача, який прямо віднесений до предмета доказування за заявленим позовом про стягнення вартості втраченого внаслідок нестачі товару, існує дійсна потреба у спеціальних знаннях. Висновок судового експерта з питань доведення факту та документального підтвердження розміру нестачі не може бути замінений іншим належними та допустимими засобами доказування, передбаченими розділом V ГПК України, тому позивач просить суд призначити у справі судову економічну експертизу експертизу документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності, проведення якої доручити Миколаївському відділенню Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз (54038, м. Миколаїв, вул. Карпенка,27).

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 27.01.2016р.(суддя Семенчук Н.О.) за клопотанням позивача призначено судову економічну експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання:

1) Чи підтверджується документально нестача товару насіння соняшнику, нестандартного, врожаю 2013 року - кількістю 5 870,289 тон, що належав ТОВ "АДМ ОСОБА_2 Україна" та був переданий на зберігання ТОВ "Зерноприймальний комплекс "Інтерагротранс" на підставі договору складського зберігання № 105 від 06.08.2012, додаткових угод до нього і розміщений за адресою: 54025, м. Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, 117 станом на 21.11.2014 р.?

2) Якою є документально підтверджена вартість нестачі товару насіння соняшнику, нестандартного, врожаю 2013 року - кількістю 5 870,289 тон, що належав ТОВ "АДМ ОСОБА_2 Україна" та був переданий на зберігання ТОВ "Зерноприймальний комплекс "Інтерагротранс" на підставі договору складського зберігання № 105 від 06.08.2012, додаткових угод до нього, і розміщений за адресою: 54025, м. Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, 117 станом на 21.11.2014р. ?

До вказаного висновку суд дійшов з огляду на положення ст. 41 ГПК України та посилаючись на те, що для повного, всебічного зясування обставин справи і правильного вирішення спору по суті необхідні спеціальні знання в галузі економіки.

Тією ж ухвалою суду 1 інстанції від 27.01.16 р. у звязку із призначенням судової економічної експертизи провадження у справі на підставі ст.79 ГПК України зупинено до отримання експертного висновку.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду 1 інстанції, ТОВ "ЗПК "Інтерагротранс" через господарський суд Миколаївської області звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу місцевого господарського суду в частині зупинення провадження у справі, оскільки прийнята з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ "ЗПК "Інтерагротранс" посилається на обрання позивачем неправильного способу захисту права у межах договірних відносин, а саме обґрунтування позову посиланням на ст.ст.1212, 1213 ЦК України. За твердженням скаржника, призначення судової економічної експертизи, яка повинна встановити нестачу товару або її відсутність, тобто розмір збитків, що виникли внаслідок невиконання договірних зобовязань, не перешкоджає розгляду позову, який обґрунтований посиланням на ст.ст.1212, 1213 ЦК України.

На думку скаржника суд 1 інстанції безпідставно не прийняв до уваги вищезазначені обставини, не досліджено суті предмету позову та безпідставно зупинено провадження у справі.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу та його представник у судовому засіданні просив залишити її без задоволення, оскаржену ухвалу суду 1 інстанції без змін, вважаючи її обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги не заявляв, тобто без поважних причин не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, тому апеляційна скарга розглянута за відсутністю його представника.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п. 19 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" у разі коли апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується ухвали про зупинення провадження у справі, вона може бути розглянута господарським судом у загальному порядку виключно з точки зору наявності чи відсутності передбаченої законом підстави для такого зупинення (згаданий пункт 1 частини другої статті 79 ГПК).

Якщо ж в апеляційній чи касаційній скарзі йдеться про оскарження як призначення експертизи, так і зупинення у зв'язку з цим провадження у справі, то відповідна скарга може бути прийнята і розглянута в частині зупинення провадження.

Як зазначалося вище, підставою для скасування ухвали господарського суду Миколаївської області від 27.01.16 р. про зупинення провадження у справі, ТОВ "ЗПК "Інтерагротранс" зазначає обрання позивачем неправильного способу захисту права у межах договірних відносин, а саме обґрунтування позову посиланням на ст.ст.1212, 1213 ЦК України. На думку скаржника, призначення судової економічної експертизи, яка повинна встановити нестачу товару або її відсутність, тобто розмір збитків, що виникли внаслідок невиконання договірних зобовязань, не перешкоджає розгляду позову, який обґрунтований посиланням на ст.ст.1212, 1213 ЦК України. Предметом доказування у даній справі з огляду на предмет та підстави позову, в першу чергу є безпідставність отримання майна відповідачем, його втрата та вартість.

Однак, судова колегія вважає, що доводи скаржника про обрання позивачем неправильного способу захисту не можуть бути оцінені судом апеляційної інстанції у якості обґрунтування неправомірності оскарженої ухвали суду 1 інстанції про зупинення провадження у справі. Вказані доводи скаржника мають бути оцінені при розгляді позовних вимог по суті.

Водночас, відповідно до ст. 41 ГПК України для розяснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь у судовому засіданні, або за своєю ініціативою, зокрема, у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Отже, враховуючи, що для проведення судової експертизи матеріали справи направляються до установи, на яку покладено обов'язок її проведення та під час проведення експертизи господарським судом не вчиняються ніякі процесуальні дії, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно і обґрунтовано використав надане йому право на зупинення провадження у справі у зв`язку з призначенням судової експертизи.

З огляду на вищенаведені обставини, апеляційна скарга ТОВ "ЗПК "Інтерагротранс" підлягає залишенню без задоволення, ухвала господарського суду Миколаївської області від 27.01.16 р. без змін.

Згідно із ст.49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 41,49,79,99,101-106 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерноприймальний комплекс "Інтерагротранс" залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Миколаївської області від 27.01.16 р. без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 26.02.2016р.

Головуючий суддя Петров М.С.

Суддя Разюк Г.П.

Суддя Колоколов С.І.