ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2016 р. Справа № 5027/398-б/2012

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого судді - О.Л. Мирутенко

суддів - Р.І. Марко

- ОСОБА_1

Розглянувши апеляційну скаргу ДПІ у м. Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області

на ухвалу господарського суду Чернівецької області від 13.01.2016 року.

у справі № 5027/398-б/2012

за заявою: ПАТ Литер

до: ТзОВ Боянівка

про: банкрутство

За участю представників :

від апелянта не зявився.

від заявника не зявився.

від боржника не зявився.

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 13.01.2016р., суддя Бутирський А.А., було відмовлено ДПІ у м.Чернівцях ГУ ДФС у Чернівецькій області у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору. Повернуто заяву ДПІ у м. Чернівцях ГУ ДФС у Чернівецькій області про визнання кредиторських вимог у сумі 1396716,61 грн. з доданими до неї документами заявнику.

З даною ухвалою не погодилася ДПІ у м. Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області і оскаржила її в апеляційному порядку, оскільки вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Сторони були повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю, а ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 13.01.2016р. у справі №5027/398-б/2012 - скасувати, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених в рішенні, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Чернівецької області від 03.07.2012 р., за заявою ПрАТ Литер було порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Боянівка, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, справу до розгляду у підготовчому засіданні призначено на 16.07.2012 р.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 12.06.2013 р. введено процедуру санації ТОВ Боянівка строком на шість місяців та призначено керуючим санацією арбітражного керуючого ОСОБА_2

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 18.11.2013 р. було затверджено план санації боржника.

Ухвалою суду від 18.12.2013 р. строк процедури санації було продовжено до 12.06.2014 р.

Постановою господарського суду Чернівецької області від 13.10.2015р. ТОВ Боянівка визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_3, про що зроблено відповідне оголошення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі інтернет.

27.11.2015 р. Державна податкова інспекція у місті Чернівцях звернулась до суду із заявою з грошовими вимогами до банкрута у сумі 1396716,61 грн.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 27.11.2015 р. розгляд питання щодо прийняття заяви Державної податкової інспекції у місті Чернівцях було відкладено до повернення матеріалів справи №5027/398-б/2012 з Львівського апеляційного господарського суду до господарського суду Чернівецької області.

28.12.2015 р. матеріали справи повернулися до господарського суду Чернівецької області.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 28.12.2015р. було надано ДПІ у м. Чернівцях ГУ ДФС у Чернівецькій області строк до 11.01.2016р. для усунення недоліків у кредиторській заяві, а саме зобовязано подати до суду докази сплати судового збору.

13.01.2016 р. судом було отримано клопотання ДПІ у м. Чернівцях ГУ ДФС у Чернівецькій області про відстрочення сплати судового збору до березня 2016 р. у звязку з тим, що по КЕКВ 2800 Інші поточні видатки не передбачені та не затверджені в кошторисі на 2015 рік, а кошторис на 2016 р. не прийнятий.

Розглянувши вказане клопотання і додані до нього документи господарський суд Чернівецької області відмовив ДПІ у м. Чернівцях ГУ ДФС у Чернівецькій області у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та повернув заяву ДПІ у м.Чернівцях ГУ ДФС у Чернівецькій області про визнання кредиторських вимог у сумі 1396716,61 грн. з доданими до неї документами заявнику.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитися не може з наступних підстав.

Згідно ст. 8 Закону України Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 3.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року N7 Про деякі питання практики застосування розділу УІ Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 16.12.2015р.) якщо строк (строки), на який (які) судом було відстрочено або розстрочено сплату судового збору, закінчився, а таку сплату не здійснено, господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою продовжити цей строк (але не довше ніж до прийняття судового рішення по суті справи), або звільнити сторону від сплати судового збору, або стягнути несплачену суму судового збору у прийнятті судового рішення.

Сплата судового збору не повинна перешкоджати доступу до правосуддя, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдавати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету (Рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року справі «Креуз проти Польщі»).

З огляду на це, суди зобовязані забезпечити доступ до суду з неухильним дотриманням вимог Закону «Про судовий збір», у тому числі й щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Відстрочення та розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати особи, яка через важкий майновий стан не може його сплатити, направлено на забезпечення доступності до правосуддя та реалізацію права таких осіб на судовий захист.

У даному випадку судом першої інстанції не було відстрочено сплату судового збору, а відразу відмовлено у задоволенні такого клопотання.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції не був позбавлений можливості на підставі приписів ст. 8 Закону України "Про судовий збір" відстрочити сплату судового збору ДПІ у м. Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області до винесення ухвали по суті. Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у своїй постанові від 22.12.2015р. у справі №907/546/15.

Таким чином апеляційний суд вважає, що господарський суд безпідставно відмовив у клопотанні Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську про відстрочення сплати судового збору.

Суд апеляційної інстанції відстрочив ДПІ у м. Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Чернівецької області від 13.01.2016 року по справі №5027/398-б/2012 до 15.02.2016р. У звязку з тим, що апелянт - ДПІ у м. Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області не сплатила судовий збір до винесення рішення, то апеляційний суд вважає за необхідне покласти сплату судового збору на боржника та стягує з ТзОВ «Боянівка» в дохід Державного бюджету України 1378,00 грн. судового збору.

З огляду на викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Чернівецької області від 13.01.2016р. по справі №5027/398-б/2012 винесена з неповним дослідженням обставин справи, порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 7 ст. 106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Керуючись ст.ст. 101,103,104,105,106 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ДПІ у м. Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області задовольнити повністю.

Ухвалу господарського суду Чернівецької області від 13.01.2016р. у справі №5027/398-б/2012 скасувати.

Судові витрати покласти на боржника.

Стягнути з боржника ТзОВ «Боянівка» (58000, м. Чернівці, вул. Хотинська, 43, Код ) в дохід Державного бюджету України - (1378 грн. (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень) суми судового збору за апеляційний розгляд скарги.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Матеріали справи передати на розгляд до господарського суду Чернівецької області.

ОСОБА_4 Мирутенко

Судді: Р.І. Марко

ОСОБА_1

«Повний текст постанови виготовлено 17.02.2016р.»