ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 рокуСправа № 912/4735/15
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Змеул О.А. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фермерського господарства ОСОБА_1

до Приватного акціонерного товариства "Креатив"

про зобов'язання вчинити певні дії, стягнення 1 834 971,38 грн,

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2, довіреність від 17.02.2016.

від відповідача - ОСОБА_3, довіреність № 30Д-10 від 01.10.2015.

Фермерське господарство ОСОБА_1 звернулося до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою, що містить вимоги:

зобов'язати Приватне акціонерне товариство "Креатив" провести остаточний розрахунок за поставлений позивачем товар по ціні, зазначеній у ОСОБА_4 угоді визначення ціни від 09.04.2015, а саме у розмірі 9 900,00 грн за одну тонну товару;

стягнути з Приватного акціонерного товариства "Креатив" суму 1 834 971,38 грн заборгованості за договором поставки №С14-00493 від 03.10.2014, із яких сума 1 559 223,00 грн основного боргу, сума 27 255,22 грн інфляційних втрат, сума 26 528,15 грн трьох процентів річних та сума 221 965,01 грн штрафних санкцій.

Ухвалою господарського суду від 07.12.2015 позовну заяву прийнято та порушено провадження у справі, від сторін витребувано зазначені в ухвалі матеріали.

Ухвалою господарського суду від 05.01.2016 розгляд справи відкладено на 04.02.2016 о 12:00 год., зобов'язано сторони подати необхідні для розгляду справи докази.

Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач надав письмові пояснення по суті позовних вимог, якими позов відхилив повністю, посилаючись, зокрема, на те, що ним було здійснено оплату вартості товару в кількості 197,37 тонн на загальну суму 394 740 грн у відповідності до п.4.2 Договору за первісною ціною по 2000 грн за тонну, додаткова угода про визначення ціни між сторонами укладена не була, акт визначення кінцевої ціни сторонами не підписано. При розрахунку вартості поставленого товару позивачем не враховано положення договору поставки, відповідно до якого ціна має бути зменшена на 16% річних, нарахованих на суму здійсненої оплати (відповідно до п. 5.1. договору) з дати перерахування коштів до дати переоцінки, за кожну фактично поставлену тону партії товару, що переоцінюється.

У ході розгляду справи представником позивача було заявлено клопотання про виклик у судове засідання ОСОБА_5 для надання пояснень щодо отримання ОСОБА_4 угоди визначення ціни разом із супровідним листом до неї та відправлення їх на офіційну електронну адресу головного офісу ПрАТ "Креатив".

Відповідно до ст. 30 Господарського процесуального кодексу України в судовому процесі можуть брати участь посадові особи та інші працівники підприємств, установ, організацій, державних та інших органів, коли їх викликано для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, брати участь в огляді та дослідженні доказів.

Зазначені особи зобов'язані з'явитись до господарського суду на його виклик, сповістити про знані їм відомості та обставини у справі, подати на вимогу господарського суду пояснення в письмовій формі.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_5 з вересня 2011 року по серпень 2015 року працював на посаді спеціаліста-аналітика відділу закупівель насіння ПрАТ "Креатив" та займався організацією закупок насіння соняшника в Сумському регіоні та його поставкою на переробні потужності ПраТ "Креатив" м. Кіровоград, що підтверджується світлокопією трудової книжки ОСОБА_5

На даний час ОСОБА_5 у трудових відносинах з ПрАТ "Креатив" не перебуває, оскільки звільнений за власним бажанням, про що свідчить запис у трудовій книжці від 03.08.2015, витяг з якої надано позивачем. За таких обставин, клопотання позивача господарським судом відхилено, оскільки ОСОБА_5 не є працівником ПрАТ "Креатив".

Представник відповідача у засіданні суду 04.02.2016 заявив клопотання про продовження строку розгляду спору на 15 днів з метою ознайомлення з додатковими доказами, які подав позивач. Господарський суд виходить з того, що позивач у день засідання 04.02.2016 подав до канцелярії господарського суду три клопотання до яких додано зазначені в додатках документи.

Ухвалою господарського суду від 04.02.2016 клопотання про продовжено строку розгляду спору було задоволено, строк розгляду спору продовжено на п'ятнадцять днів, розгляд справи відкладено на 18.02.2016.

У день засідання 18.02.2016 представник позивача ОСОБА_2 звернувся до господарського суду з клопотанням про продовження розгляду, ознайомлення з матеріалами справи та про відкладення розгляду справи.

Представник позивача того ж дня 18.02.2016 ознайомився з матеріалами справи та зняв фотокопії, про що вчинено ним напис на поданому клопотанні.

Разом з цим, клопотання в частині продовження строку розгляду спору та про відкладення розгляду справи залишається судом без задоволення, виходячи з наступного.

Положеннями частини 3 статті 69 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів. Господарським судом продовжувався строк розгляду спору в даній справі на п'ятнадцять днів, а можливість продовження такого строку більше ніж на п'ятнадцять днів Господарським процесуальним кодексом України не передбачено.

Встановлений статтею 69 ГПК України строк розгляду спору - не більше двох місяців, продовжений судом на п'ятнадцять днів, спливає 19.02.2016, тому відкладення розгляду справи призведе до порушення процесуальних строків вирішення спору.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, господарський суд встановив наступне.

Між Фермерським господарством ОСОБА_1 (продавець) та Приватним акціонерним товариством "Креатив" (покупець) 03.10.2014 укладено договір поставки №С14-00493 (далі -Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору продавець зобов'язувався поставити і передати у власність покупця, а покупець зобов'язувався прийняти і оплатити насіння соняшнику урожаю 2014 року (далі - Товар).

На виконання умов Договору у період з 07.10.2014 по 09.10.2014 позивачем на умовах FСА (Правила Інкотермс 2010) на адресу відповідача відповідно до товарно-транспортних накладних № 1, 2, 3 від 05.10.2014, № 4 від 06.10.2014, № 5 від 08.10.2014 року, а також видаткових накладних № 1 від 07.10.2014 та № 2 від 08.10.2014 було поставлено відповідачу 197, 37 тонн Товару.

Відповідачем на підставі довіреності № 5310 від 05.10.2014 через його представника ОСОБА_5 було отримано 197,37 тонн Товару, що відповідач без зауважень прийняв.

На підставі Договору та виставленого позивачем рахунку № 1 від 28.01.2015 на суму 394 740,00 грн відповідач 29.01.2015 перерахував на рахунок позивача кошти за отриманий Товар в кількості 197,37 тонн по первісній ціні 2 000,00 грн за одну тонну на загальну суму 394 740,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що подальше визначення ціни Товару мало здійснюватися сторонами в порядку, встановленому п. 4.3. Договору шляхом укладання ОСОБА_4 угоди визначення ціни до 01.02.2015 включно. Втім, у зв'язку з неможливістю відповідачем провести остаточний розрахунок до 01.02.2015, у результаті тривалих переговорів, 12.03.2015 сторонами було укладено ОСОБА_4 угоду № 3, якою продовжено термін укладання ОСОБА_4 угоди визначення ціни до 01.06.2015. Відповідно до п. 4.4. Договору обов'язок підготовки та направлення ОСОБА_4 угоди визначення ціни покладався на позивача.

Як зазначає позивач, ним було підготовлено відповідну ОСОБА_4 угоду № 4 від 09.04.2015 щодо визначення ціни та 09.04.2015 ОСОБА_4 угода визначення ціни разом із супровідним листом були передані регіональному представнику відповідача ОСОБА_5, який, в свою чергу, направив їх на офіційну електронну адресу головного офісу відповідача.

Поряд з цим, позивачем 10.04.2015 зазначена ОСОБА_4 угода визначення ціни разом із супровідним листом рекомендованим листом були направлені поштою на адресу відповідача.

Із позовної заяви слідує, що відповідач ОСОБА_4 угоду визначення ціни не підписав.

Позивач, посилаючись на направлену відповідачу ОСОБА_4 угоду визначення ціни №4 від 09.04.2015, зазначає, що вказана в ній ціна у розмірі 9 900 грн за одну тонну Товару станом на 09.04.2015 була середньою ринковою закупівельною ціною насіння соняшника на аналогічних умовах поставки в Сумському регіоні серед аналогічних підприємств України.

При вирішенні спору необхідно виходити з того, що умовами Договору, а саме п. 4.3, пп 4.3.1, встановлено порядок визначення остаточної ціни Товару:

Ціна Товару, з якісними показниками, передбаченими п. 2.1. даного Договору, встановлюється сторонами шляхом укладання ОСОБА_4 угоди (далі за текстом - ОСОБА_4 угода визначення ціни) та визначається як середня ринкова закупівельна ціна насіння соняшнику на аналогічних умовах поставки на дату підписання зазначеної ОСОБА_4 угоди, але не пізніше 01 лютого 2015 р., зменшена на 16 % річних, нарахованих на суму здійсненої оплати (відповідно до п.5.1. Договору) з дати перерахування коштів до дати переоцінки, за кожну фактично поставлену тонну партії Товару, що переоцінюється. Визначена таким чином ціна Товару може як перевищувати первісну ціну для оприбуткування, вказану в п.4.2 даного Договору, так і бути меншою.

У разі збільшення курсу НБУ Долара США на дату укладення ОСОБА_4 угоди визначення ціни більш ніж на 0,2 грн в порівнянні із курсом НБУ Долара США на дату здійснення покупцем оплати, вказаної в п.5.1 даного Договору, розмір перерахованих коштів для здійснення нарахування 16 % річних (п.4.3 даного Договору) підлягає перерахунку у наведеному відповідному порядку.

Пунктом 4.4 Договору визначено, що додаткові угоди визначення ціни (п.4.3 Договору), складаються за зразком, визначеним у Додатку №1 до Договору. В них зазначається: дата визначення ціни; дата та/або період поставки; кількість поставленого Товару; ціна Товару. Обов'язок підготовки та направлення ОСОБА_4 угод покладається на Продавця.

У відповідності до п. 5.1 Договору покупець зобов'язаний здійснити оплату вартості фактично отриманого Товару, виходячи з кількості, визначеної відповідно до п. 3.4. Договору, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця протягом 3-х банківських днів з моменту отримання рахунку-фактури, документів, визначених п. 3.8. - 3.9 Договору, та проведення досліджень Товару на відповідність вимогам п. 2.1. даного Договору. Оплата отриманого Товару здійснюється виходячи з первісної ціни на Товар, вказаної у п. 4.2. даного Договору.

29.01.2015 покупцем було здійснено перерахування оплати вартості отриманого Товару в кількості 197,37 тонн на загальну суму 394 740,00 у відповідності до п.4.2. Договору, за первісною ціною по 2000,00 грн за тонну.

Відповідно до п.5.2. Договору, остаточний розрахунок (доплата покупцем або повернення коштів продавцем) здійснюється протягом 10 банківських днів з моменту підписання сторонами ОСОБА_4 угоди (п.4.3) та акту визначення кінцевої ціни (п.4.7), виходячи з остаточної ціни на Товар відповідно до п.4.6. даного Договору.

У матеріалах справи відсутня підписана обома сторонами ОСОБА_4 угода про визначення ціни, оскільки така угода сторонами укладена не була, акт визначення кінцевої ціни сторонами не підписано.

Відповідно до п.6.15 Договору, у разі, якщо сторони не домовляться щодо розміру остаточної ціни відповідно до умов п.4.3.-4.3.1 Договору, покупець зобов'язується повернути Товар продавцю в кількості, еквівалентній заліковій вазі Товару, що був фактично поставлений продавцем, на суму повернених коштів згідно п.6.12 Договору. Товар повертається на умовах FСА склад покупця, за адресою проспект Промисловий 14-а, просп.Інженерів 10а, Кіровоград, Кіровоградська область. При цьому, продавець зобов'язується надати транспорт за свій рахунок у пункт навантаження і несе всі витрати, пов'язані з перевезенням Товару.

Господарським судом враховуються доводи відповідача про те, що умовами Договору визначено, що у разі не досягнення сторонами згоди щодо визначення остаточної ціни, продавець має повернути покупцю кошти попередньої оплати Товару, разом з відсотками за користування чужими коштами, а покупець має повернути продавцю Товар.

За приписами ч.1. ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Обов'язковість договору для виконання сторонами встановлена ст. 629 ЦК України.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Стаття 712 ЦК України зазначає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Стосовно вимоги про стягнення з відповідача ціни Товару з переоцінкою (з якісними показниками) у сумі 1 559 223,00 грн, то необхідно виходити з положень ч. 1 ст. 632 ЦК України про те, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом (ч.2 ст. 632 ЦК України).

Статтею 654 ЦК України визначено, що, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

За умовами п. 9.4. договору зміни і доповнення до цього договору узгоджуються сторонами в письмовій формі шляхом підписання додаткових угод до даного договору. ОСОБА_4 угоди є невід'ємною частиною договору.

Як вбачається з п. 4.3. договору поставки така ціна визначається шляхом укладення і підписання сторонами додаткової угоди визначення ціни.

Згідно п. 4.5. договору поставки, у випадку неотримання покупцем до 1 лютого 2015 р. (включно) додаткової угоди визначення ціни, покупець складає та направляє продавцю додаткову угоду визначення ціни, в якій ціна визначається як середня ринкова закупівельна ціна насіння соняшнику на аналогічних умовах поставки станом на 1 лютого 2015 р. Складена та направлена таким чином додаткова угода визначення ціни є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами. У матеріалах справи відповідна угода, складена відповідачем, відсутня.

Відповідно до п. 5.2 Договору, остаточний розрахунок (доплата покупцем або повернення коштів продавцем) здійснюється після фактичного отримання Товару на відповідність його якості вимогам п. 2.1 Договору, протягом 10-ти банківських днів з моменту підписання сторонами ОСОБА_4 угоди визначення ціни та Акта визначення кінцевої ціни (п. 4.7), виходячи з остаточної ціни на Товар відповідно до п. 4.6 Договору.

Таким чином, сторонами не погоджена остаточна ціна соняшника, що згідно п. 5.2. договору має бути сплачена протягом 10 банківських днів з моменту підписання сторонами додаткової угоди і акту визначення кінцевої ціни, виходячи з остаточної ціни на товар відповідно до п. 4.6. даного договору.

За цих обставин вимога про зобов'язання відповідача провести остаточний розрахунок за поставлений позивачем товар по ціні, зазначеній у ОСОБА_4 угоді визначення ціни від 09.04.2015, а саме у розмірі 9 900,00 грн за одну тонну товару, та вимога про стягнення основного боргу в сумі 1 559 223,00 грн задоволенню не підлягають.

Щодо вимог про стягнення 27 255,22 грн інфляційних втрат, 26 528,15 грн трьох процентів річних та 221 965,01 грн штрафних санкцій, то вони нараховані на спірну суму основного боргу в розмірі 1 559 223,00 грн і є похідними від основного боргу.

Оскільки підстави для задоволення вимоги про стягнення спірної суми 1 559 223,00 грн основного боргу відсутні, то й вимоги про стягнення 27255,22 грн інфляційних втрат, 26528,15 грн трьох процентів річних та 221 965,01 грн штрафних санкцій також задоволенню не підлягають.

З огляду на обставини справи, встановлені на підставі наявних у справі доказів, господарський суд дійшов до висновку проте, що позовні вимоги Фермерського господарства ОСОБА_1 задоволенню не підлягають повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України витрати на судовий збір покладаються на позивача, оскільки позов задоволенню не підлягає.

У засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись статтями 44, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В:

Клопотання Фермерського господарства ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи № 912/4735/15 залишити без задоволення.

У задоволенні позову Фермерського господарства ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Повне рішення складено 23.02.2016

Суддя О.А. Змеул