номер провадження справи 18/135/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2016 справа № 908/5250/15

за позовом державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133)

до відповідачів:

1. публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 7)

2. Дніпровської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області (71321, Запорізька область, Камянсько-Дніпровський район, с. Дніпрова, вул. Тараканчикова, буд. 1)

3. Виконавчого комітету Дніпровської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області (71321, Запорізька область, Камянсько-Дніпровський район, с. Дніпровка, вул. Тараканчикова, буд. 1)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Міністерство енергетики та вугільної промисловості України (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 30)

про визнання права власності на обєкт незавершеного будівництва

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 330 від 19.03.2015 р., паспорт серія СВ № 662302 від 10.12.2002 р.;

від відповідача-1: не зявився;

від відповідача-2: не зявився;

від відповідача-3: не зявився;

від третьої особи: не зявився;

До господарського суду Запорізької області 05.10.2015 р. звернувся позивач державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» з позовною заявою до відповідачів: 1. публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», 2. Дніпровської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області про визнання права власності на обєкт незавершеного будівництва.

Ухвалою суду від 06.10.2015 року порушено провадження у справі № 908/5250/15, присвоєно справі номер провадження 18/135/15, судове засідання призначене на 12 листопада 2015 року. Ухвалами суду від 12.11.2015 р. та 03.12.2015 р. розгляд справи відкладався на 03.12.2015 р. та 17.12.2015 р., строк вирішення спору продовжувався.

Ухвалою суду від 17.12.2015 р. залучено до участі у справі виконавчий комітет Дніпровської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області в якості відповідача-3 та Міністерство енергетики та вугільної промисловості України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, розгляд справи розпочато заново, судове засідання призначено на 20.01.2016 р. З метою підготовки тексту рішення/ухвали у справі у повному обсязі, ухвалою від 20.01.2016 р. розгляд справи відкладався на 17.02.2016 р. Розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, за наявними документами та закінчений 17.02.2016 р., судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, що викладені в позові, просив позов задовольнити в повному обсязі. Позовні вимоги обґрунтовані наступним: ВО «Запорізька АЕС» та колгосп «Дніпровський» 29.05.1995 р. уклали договір генерального підряду на виконання робіт по газифікації села Дніпровка. Державною приймальною комісією про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкту, 26.11.1996 р. прийнято в експлуатацію ділянку газопроводу низького тиску довжиною 4,025 км, яка в подальшому на підставі рішення виконкому Дніпровської сільської ради народних депутатів Камянсько-Дніпровського району Запорізької області від 17.12.1996 р. № 10-73 введена в експлуатацію. Позивачем та КСП «Дніпровський» 28.12.1998 р. укладено договір підряду № 69/8-99, за умовами якого КСП «Дніпровський» зобовязався на свій ризик за завданням позивача виконати роботу по газифікації села Дніпровка та передати позивачу результати роботи. Через заміну первісного виконавця КСП «Дніпровський» на ВАТ «Запоріжгазбуд» з передаванням йому всіх прав та обовязків за договором підряду № 69-8/99 від 28.12.1998 р. (з урахуванням протоколів розбіжностей), сторонами 17.07.2000 р. підписана додаткова угода № 8. ВП «ЗАЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» та ВАТ «Запоріжгазбуд» 14.09.2000 р. уклали контракт № 26, за умовами якого ВАТ «Запоріжгазбуд» прийняв на себе зобовязання з виконання пусконалагоджувальних робіт газового обладнання села Дніпровка, відповідно до проектно-кошторисної документації. У звязку з закінченням будівельно-монтажних робіт та передачею виконавчо-технічної документації на обєкти газопостачання, на підставі рішення виконкому Дніпровської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, газопроводи низького тиску села Дніпровська Камянсько-Дніпровського району безкоштовно передано на баланс Камянсько-Дніпровського Управління газового господарства ВАТ «Запоріжгаз». Тобто, замовнику будівництва (позивачу) обєкт будівництва не передавався, у звязку з чим на балансі ВП «ЗАЕС» ДП «НАЕК» «Енергоатом» під порядковим індивідуальним номером (ПІН)10198 обліковується обєкт незавершеного будівництва «Газопровід с. Дніпровка». Балансова вартість обєкта незавершеного будівництва «Газопровід с. Дніпровка» ПІН 10198 складає 2904393,23 грн. Звертав увагу суду, що підрядники (виконавці робіт) за вказаними вище договорами до позивача (замовника) не зверталися, участі в прийнятті в експлуатацію готового до експлуатації обєкта нерухомого майна «газопровід с. Дніпровка» позивач не приймав. Рішення щодо передавання сум капіталовкладень, понесених на забудову обєкта нерухомого майна, на баланс ПАТ з газопостачання та газифікації «Запоріжгаз» позивачем не приймалося. Згідно зі Статутом позивача, Державне підприємство засноване на державній власності і належить до сфери управління Міністерства палива та енергетики України. Майно позивача є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання. Запорізька атомна електрична станція, згідно Положення про Відокремлений підрозділ ЗАЕС є відокремленим підрозділом ДП «НАЕК «Енергоатом», майно якого складають основні фонди та облікові кошти, а також інші майнові цінності, які відображається на окремому балансі відокремленого підрозділу. З урахуванням наведених обставин, норм Цивільного кодексу УРСР, Положення про порядок передачі підприємств, обєднань, організацій, установ, будівель і споруд, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР 16.10.1979 р. за № 940, позивач просив суд визнати право власності за державою Україна в особі Міністерства палива та енергетики України на праві повного господарського відання у Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на обєкт незавершеного будівництва «Газопровід с. Дніпровка». Позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 133, 134 ГК України, ст.ст. 15, 16, 328, 331, 392 ЦК України.

Представник відповідача-1 (ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз») в судове засідання 17.02.2016 р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Матеріали справи містять відзив № 19/12244 від 12.11.2015 р. (Т. 1, арк.с. 216-217), відповідно до якого відповідач-1 проти заявлених позовних вимог заперечує виходячи з наступного: ПАТ «Запоріжгаз», як газорозподільне підприємство, не є субєктом спірних правовідносин, жодним чином не порушує прав позивача з приводу набуття права власності на обєкт незавершеного будівництва «Газопровід с. Дніпровка». До того ж, відповідач-1 не є субєктом владних повноважень, наділений правом визнавати за будь-ким право власності на нерухоме майно. З урахуванням наведеного, просив суд провадження у справі припинити на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Представник відповідача-2 (Дніпровська сільська рада Камянсько-Дніпровського району Запорізької області) в судове засідання не зявився. Матеріали справи містять листи № 716 від 02.11.2015 р. (Т. 1, арк.с. 111), № 836 від 14.12.2015 р. (Т. 2, арк.с. 34), № 23 від 15.01.2016 р. (Т.2, арк.с. 59) оформлені на бланках Виконавчого комітету Дніпровської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області та підписані сільським головою ОСОБА_2, відповідно до яких Дніпровська сільська рада просить суд розглядати справу за відсутністю представника сільської ради; щодо заявлених позовних вимог зазначено про не заперечення у визнані права власності на обєкт незавершеного будівництва.

Представник відповідача-3 (Виконавчий комітет Дніпровської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області) в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив; вимоги суду, що викладені в попередніх ухвалах не виконав, письмових пояснень з документальним підтвердженням своєї правової позиції суду не надав.

Представник третьої особи (Міністерство енергетики та вугільної промисловості України) в судове засідання 17.02.2016 р. не зявився. Відповідно до письмових пояснень, що надійшли на електрону адресу суду 20.01.2016 р. (Т.2, арк.с. 61) та 26.01.2016 р. на поштову адресу суду (Т.2. арк.с. 66-67), третя особа проти позову не заперечила; просила розгляд справи здійснювати без участі свого представника. У поясненнях зазначено, що відповідно до Указу Президента України від 09.12.2010 р. № 1085/2010 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» реорганізовані Міністерство палива та енергетики України і Міністерство вугільної промисловості України та утворено Міністерство енергетики та вугільної промисловості України. Отже, позовні вимоги щодо визнання права власності на обєкт незавершеного будівництва Газопровід с. Дніпровка повинні розглядатися та визнаватися за державою України в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на праві повного господарського відання у ДП «НАЕК «Енергоатом». Позивач (ДП «НАЕК «Енергоатом») відповідно до статуту, затвердженого Наказом Міненерго вугілля України від 08.04.2013 р. № 156 засноване на державній власності та належить до сфери управління Міненерговугілля України. Майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання. Об'єкт незавершеного будівництва Газопровід с. Дніпровка обліковується на балансі ДП «НАЕК «Енергоатом» та відповідно до Положення про Єдиний державний реєстр об'єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.2004 № 467, Методики проведення інвентаризації об'єктів державної власності, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2005 № 1121, наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 13.02.2012 № 92 «Про проведення інвентаризації державного майна та надання відомостей до Єдиного реєстру об'єктів державної власності» внесений ним до Автоматизованої системи «Юридичні особи», яка заповнюється підприємствами та ведеться Міністерством для внесення відомостей до Єдиного реєстру об'єктів державної власності, розпорядником якого визначено Фонд державного майна України.

Вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Виробниче обєднання «Запорізька АЕС» (замовник, позивач у справі) та колгосп «Дніпровський» (підрядник) 29.05.1995 р. уклали договір генерального підряду на виконання робіт по газифікації села Дніпрова (Т.1, арк.с. 12). За умовами генерального договору підряду підрядник повинен виконувати будівельно-монтажні роботи по газифікації села Дніпровка Запорізької області в повному обємі (2100 будинків) без розведення до жилих будинків на підставі проектно-кошторисної документації, що надавалася підрядником.

Відповідно до п. 3 генерального договору на замовника покладались зобовязання з придбання всього матеріалу, визначеного проектно-кошторисною документацією та передачі його підряднику.

За умовами п. 7 генерального договору, замовник повинен передати підряднику матеріали, забезпечити фінансування будівництва, здійснювати щомісяця проміжні платежі за виконані роботи та прийняти закінчений будівництвом обєкт в експлуатацію.

Про факт виконання підрядних робіт свідчать довідки про вартість виконаних робіт та витрат, акти приймання виконаних робіт (Т.1, арк.с. 120-213).

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об'єктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд як житлово-громадського, так і виробничого призначення, інженерних мереж та споруд, транспортних магістралей, окремих черг пускових комплексів, їх інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої в установленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

До складу державної приймальної комісії включаються представники органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, що утворив комісію, виконавчого комітету місцевої ради, на території якої розташовано закінчений будівництвом об'єкт, замовника, генерального підрядника, генерального проектувальника (автора проекту), експлуатаційної організації, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, органів державного санітарно-епідеміологічного та державного пожежного нагляду.

У випадках, визначених законодавством, до складу державної приймальної комісії включаються також представники Мінприроди, Мінпраці, Держгірпромнагляду, Держенергонагляду, Держкоменергозбереження, Держатомрегулювання. За результатами роботи державної приймальної комісії складається акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, форма якого затверджується Мінрегіонбудом.

Державною приймальною комісією про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкту, 26.11.1996 р. прийнято в експлуатацію ділянку газопроводу низького тиску довжиною 4,025 км (згідно проектно-кошторисної документації на третю чергу будівництва, креслення 480/89, креслення 312/89), що підтверджено Актом прийняття до експлуатації закінченого будівництвом обєкта від 27.11.1996 р. (Т.1 арк.с. 50-53).

Виконавчим комітетом Дніпровської сільської ради 17.12.1996 року прийнято рішення № 10-73 про затвердження Акту державної комісії про прийняття в експлуатацію вуличного газопроводу 4025 метрів в с. Дніпровка та дозволено ввести в експлуатацію 4025 метрів газопроводу по вулицях Радгоспній, Першотравневій, Пишньова, пер. Чапаєва с. Дніпровка (Т.1, арк.с. 49).

КСП «Дніпровський» (підрядник) та ВП ЗАЕС ДП НАЕК «Енергоатом» (замовник, позивач у справі) 28.12.1998 р. уклали договір підряду № 69/8-99 (з протоколом розбіжностей та протоколом врегулювання розбіжностей ) (Т.1, арк.с.20-25).

За умовами договору № 69/8-99 (п. 1.1) підрядник зобов'язався на свій ризик, за завданням замовника, виконати роботу по газифікації села Дніпровка та передати замовнику результати роботи. Замовник зобов'язався прийняти та оплатити результати роботи. Зобов'язання із матеріального забезпечення даного договору покладалось на замовника.

За умовами пункту 2.4.1 договору підряду № 69/8-99 підрядник, зобов'язався передати замовнику виконану роботу за актом виконаних робіт.

Пункт 2.5.2 договору підряду № 69/8-99 щодо подальшого безоплатного передавання прийнятих в експлуатацію по актам об'ємів робіт на баланс Підрядника (для подальшого передавання експлуатуючій організації) сторонами виключений (не узгоджений) (Протокол врегулювання розбіжностей до протоколу розбіжностей до договору № 69/8-99 від 28.12.1998 р. на газифікацію с. Дніпровка).

ТОВ «Дніпровка», ВП ЗАЕС ДП «НАЕК «Енергоатом» та ВАТ «Запоріжгазбуд» 17.07.2000 р. уклали Додаткову угоду № 8 до договору підряду № 69/8-99 від 28.12.1998 р. про заміну первісного виконавця (підрядника) на нового виконавця (підрядника) ВАТ «Запоріжгазбуд» з передаванням йому всіх прав та обов'язків за договором підряду № 69-8/99 від 28.12.1998 року (Т.1, арк.с. 34).

ВП ЗАЕС ДП «НАЕК «Енергоатом» (замовник) та ВАТ «Запоріжгазбуд» (підрядник) 14.09.2000 р. уклали контракт № 26 (з протоколом розбіжностей), за умовами якого підрядник прийняв на себе зобовязання з виконання пусконалагоджувальних робіт газового обладнання села Дніпровка, відповідно до проектно-кошторисної документації (Т.1, арк.с. 36-42).

У звязку з закінченням будівельно-монтажних робіт та передачею виконавчо-технічної документації на обєкти газопостачання, Виконавчий комітет Дніпровської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області 19.12.2000 р. прийняв рішення № 7 «Про розгляд заяв громадян та керівників підприємств» (Т.1, арк.с. 48), яким вирішив:

1. Передати безкоштовно на баланс Камянсько-Дніпровського УГГ

газопроводи низького тиску:

від пров. Лікарняного, пров. Партизанського, вул. Першотравнева протягом 1527 пог.м, кошторис 62995 грн.;

від пров. Чапаєва, вул. Радгоспна до пров. Партизанського, вул. Першотравнева, протягом 3484 пог.м, кошторис 213882 грн.;

від пров. Чапаєва до канала вул. Першотравнева, вул. Кірова, вул. Пишньова, протягом 2337 пог.м, кошторис 128583 грн.;

вул. Українка від пров. Партизанський до пров. Лікарняний, протягом 1733,5 пог.м, кошторис 104744 грн.;

вул. 9 травня, пров. Лікарняний пров. Партизанський, протягом 2022,5 пог.м, кошторис 113581,4 грн.;

газопроводи високого тиску:

від ГРП до вул. Степова, протягом 6054,1 пог.м, кошторис 799674,4 грн. Шкафна установка 4 шт. 12000. Всього: 811674,4 грн.;

вул. Кірова від пров. Шкільний, протягом 3246,2 пог.м, кошторис 179736 грн.;

вул. Кірова до начала с. Дніпровка, протягом 9635 пог.м, кошторис 273460 грн.;

вул. Першотравнева пров. Партизанський, протягом 1248,8 пог.м, кошторис 71180,7 грн.;

вул. Пишньова, протягом 2235,4 пог.м, кошторис 129112 грн.;

вул. Першотравнева пров. Партизанський, протягом 656 пог.м, кошторис 37462 грн.

У звязку з тим, що обєкт будівництва замовнику (позивачу у справі) не передавався; на балансі відокремленого підрозділу (рахунок 151 «Капітальні інвестиції») обліковуються витрати за обєктом незавершеного будівництва; підрядники за вказаними вище договорами до замовника не звертались; участі в прийманні в експлуатацію готового до експлуатації обєкта нерухомого майна «Газопровід с. Дніпровка» позивач не приймав; рішення щодо передавання сум капіталовкладень, понесених на забудову обєкта нерухомого майна, на баланс ПАТ з газопостачання та газифікації «Запоріжгаз» не приймалося, позивач звернувся з позовом до суду.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цих прав та інтересів, зокрема, є визнання права.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 Цивільного кодексу України).

Зміст права власності полягає у праві власника володіти, користуватись та розпоряджатись майном (ст. 317 Цивільного кодексу України).

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Частиною 2 статті 331 ЦК Закону визначені особливості виникнення права власності на новостворене нерухоме майно, відповідно до якої право власності на новостворене майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Під час розгляду спору зясовано, що спірний об'єкт в повному обсязі будівництвом не завершений, в експлуатацію не прийнятий та не пройшов державну реєстрацію у встановленому законом порядку. Матеріали справи не містять опису спірного об'єкта незавершеного будівництва, відомостей про те, складовою частиною якої речі є спірний об'єкт та яке його цільове призначення.

Згідно ч. 3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

При цьому для реєстрації права власності набувача на обєкт незавершеного будівництва, надаються документи, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення обєкта нерухомого майна, проектно-кошторисна документація, а також документи, що містять опис обєкта незавершеного будівництва.

Фондом державного майна України на запит позивача від 22.06.2015 р. надано витяг з Єдиного державного реєстру обєктів державної власності щодо державного майна (додаток до листа ФДМУ від 07.08.2015 р. № 10-15-14132), згідно якого балансоутримувачем державного майна «Газопровід в с. Дніпрова», с. Дніпровка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, є державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», а субєктом управління державним майном Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, даному обєкту присвоєний інвентарний номер 24584661.237 та обліковується він за кодом 600 як обєкт незавершеного будівництва (Т.1, арк.с. 44-45).

Крім того, в поясненнях № 10-25-23841 від 30.12.2015 р. наданих Фондом державного майна України на запит суду зазначено, що згідно даних, які надані Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, в Реєстрі облікується нерухоме державне майно, що розташоване на території с. Дніпровка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, що не увійшло до статутного капіталу та перебуває на балансі публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», а також державне майно «газопровід в с. Дніпровка» (місцезнаходження: Запорізька область, Камянсько-Дніпровський район, с. Дніпрова), що перебуває на балансі Національної атомної енергогенеруючої компанії «Енергоатом»; до пояснень доданий відповідний перелік майна та інформація по ньому, згідно якої вбачається, що до майна, яке перебуває на балансі позивача, відносяться споруди невиробничого призначення в недобудованому стані (Т.2, арк.с. 43-47).

Враховуючи обставини справи та вимоги закону, суд прийшов до висновку, що з підстав, передбачених статтею 331 ЦК України позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки вказані норми права не передбачають можливості визнання права власності на недобудоване (незавершене будівництвом) нерухоме майно в судовому порядку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто позов про визнання права власності на майно необхідний позивачеві тоді, коли у інших осіб виникають сумніви у належності йому цього майна, створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності у зв'язку з наявністю таких сумнівів чи втратою належних правовстановлюючих документів.

Позивач, пред'являючи такий позов, повинен надати докази вчинення відповідачем відповідних дій, а також докази, що підтверджують його право власності на спірне майно. Такими доказами відповідно до ст. 32 ГПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність обставин, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Підтвердженням наявності у позивача права власності на нерухоме майно можуть бути насамперед правовстановлюючі документи, перелік яких наведено в ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Оскільки право власності на новостворене нерухоме майно може виникати з моменту завершення його будівництва, прийняття його в експлуатацію чи з моменту його державної реєстрації (відповідно до ст. 331 ЦК України), підтвердженням наявності цього права у позивача може бути акт прийняття об'єкта нерухомого майна в експлуатацію, витяг з відповідного реєстру речових прав на нерухоме майно та ін.

Аналіз наведеної норми визначає підстави для предявлення позову та коло осіб, які наділені правом на звернення з відповідним позовом до суду.

Виходячи із змісту позову та доданих до нього документів, слідує, що позивачем не доведено обставини, які передбачають застосування ст. 392 Цивільного кодексу України, та, як наслідок, підстав для задоволення позову. Тобто позивачем чітко не ідентифікований обєкт «незавершеного будівництва», не визначено його місцезнаходження, не обґрунтовано яким чином відповідачами порушені права позивача щодо цього обєкту.

Також спростовуючи позицію позивача, суд виходив з наступного:

Міністерством енергетики та вугільної промисловості України та публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2012 р. № 770 «Деякі питання використання державного майна для забезпечення розподілу природного газу» укладено договір № 31/07 від 29.11.2012 р. про надання на праві господарського відання державного майна, яке використовується для забезпечення розподілу природного газу, не підлягає приватизації, обліковується на балансі господарського товариства із газопостачання та газифікації і не може бути відокремлене від його основного виробництва.

У додатку 1 до договору № 31/07 визначено перелік державного майна, яке перебуває на балансі підприємства та надається йому на праві господарського відання, в тому числі:

- № 4765 газопровід низького тиску, інв. № 30301685, за інвентарною карткою Камянсько-Дніпровський район с. Дніпровка, вул. Радгоспна, вул. Першотравнева;

- № 4766 газопровід низького тиску, інв. № 30301686, за інвентарною карткою Камянсько-Дніпровський район с. Дніпровка, вул. Пишнева;

- № 4776 газопровід низького тиску, інв. № 30301696, за інвентарною карткою Камянсько-Дніпровський район с. Дніпровка, вул. Кірова, від вул. Пишнева до пер. Аптечного;

- № 4778 газопровід низького тиску, інв. № 30301698, за інвентарною карткою Камянсько-Дніпровський район с. Дніпровка, вул. Першотравнева;

- № 4779 газопровід низького тиску, інв. № 30301699, за інвентарною карткою Камянсько-Дніпровський район с. Дніпровка, вул. Кірова, пер. Школьний;

- № 4781 газопровід низького тиску, інв. № 30301701, за інвентарною карткою Камянсько-Дніпровський район с. Дніпровка, вул. Кірова;

- № 4784 газопровід низького тиску, інв. № 30301704, за інвентарною карткою Камянсько-Дніпровський район с. Дніпровка, вул. Першотравнева, вул. Партизанська;

- № 4787 газопровід низького тиску, інв. № 30301707, за інвентарною карткою Камянсько-Дніпровський район с. Дніпровка, вул. 9 Травня;

- № 4795 газопровід низького тиску, інв. № 30301715, за інвентарною карткою Камянсько-Дніпровський район с. Дніпровка, вул. Першотравнева;

- № 4797 газопровід низького тиску, інв. № 30301717, за інвентарною карткою Камянсько-Дніпровський район с. Дніпровка, вул. Українська;

- № 4803 газопровід низького тиску, інв. № 30301723, за інвентарною карткою Камянсько-Дніпровський район с. Дніпровка, вул. Партизанська, пер. Партизанський;

- газопровід високого тиску, інв. № 30100340, за інвентарною карткою Камянсько-Дніпровський район с. Дніпровка, вул. Гагаріна;

- газопровід високого тиску, інв. № 30100338, за інвентарною карткою Камянсько-Дніпровський район с. Дніпровка, до Дніпровки.

Отже, вищезазначені обєкти газопостачання (завершені будівництвом), що входять до складу газопровода в с. Дніпровка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, є обєктами права державної власності, якими управляє Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, та надані на праві господарського відання публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз».

Наведений факт також спростовує правову позицію позивача, оскільки частина спірного обєкту будівництва завершена та, у відповідності до приписів діючого законодавства, пройшла реєстрацію і, станом на 2012 рік, перебуває у власності Держави Україна в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та передана іншій юридичній особі (відповідачу-1) на праві господарського відання.

Статтею 133 Господарського кодексу України визначено, що основу правового режиму майна суб'єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління.

Згідно ст. 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Право господарського відання разом із правом оперативного управління з юридичного погляду є правовою формою реалізації права державної і комунальної власності спеціально створеними суб'єктами різних організаційно-правових форм, які у встановленому порядку набувають статусу юридичної особи. Дані юридичні особи отримують певну сукупність прав та обов'язків, які дають їм змогу здійснювати функції власника. При цьому власником їх майна залишається держава, або відповідна територіальна громада. Його суб'єктами є передусім казенні підприємства та інші організації державної та комунальної форм власності. Обсяг та межі права господарського відання визначаються нормами ЦК України (гл. 23 - 29), ГК України та іншими законами.

Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб'єктом підприємництва: а) здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган; б) не втручається в оперативно-господарську діяльність підприємства.

Отже, право господарського відання на майно є похідним від права власності, оскільки виникає після закріплення його власником та залишається таким, що належить саме власнику.

З огляду на викладене, слідує, що лише власник майна визначає особу, за якою закріплює майно з обмеженням правомочностей щодо такого майна. Отже до компетенції суду не належить закріплення/визначення за певною особою обсягу правомочностей щодо державного або комунального майна.

В прохальній частині позову позивач просить визнати право власності за державою в особі Міністерства палива та енергетики України.

Суд звертає увагу, що відповідно до Указу Президента України від 09.12.2010 року № 1085/2010 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» реорганізовані Міністерство палива та енергетики України і Міністерство вугільної промисловості України та утворено Міністерство енергетики та вугільної промисловості України.

Таким чином, позивачем помилково визначено особу в інтересах якої заявлений позов про визнання права власності.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Позивач доказів в обґрунтування своєї правової позиції суду не надав; аргументи та доводи наведені в позові спростовані викладеним вище.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, про відмову у задоволені позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 23.02.2016 р.

Суддя В.В. Носівець