ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2016 р.Справа № 922/161/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Ліпчанській В.В.

розглянувши справу

за позовом Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківської області, м. Харків
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, с. Привокзальне
про стягнення 6175,41 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Січкар А.В. довіреність №010/120/103вн від 26.01.2016р.;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківської області (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, в якій позивач просить стягнути з відповідача: суму боргу по орендній платі згідно договору оренди № 3551-Н/183 від 25.03.2008р., в розмірі за оренду - 5830,21 грн., податок на землю 345,2 грн., всього 6175,41 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1218,00 грн.

Присутній представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримував та просив позов задовольнити. Також надав до суду додаткові пояснення щодо розрахункового рахїунку позивача, які враховані судом та долучені до матеріалів справи.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. До господарського суду Харківської області 11 лютого 2016 року повернулась ухвала від 25 січня 2016 року про порушення провадження у справі, яка була направлена на адресу відповідача: АДРЕСА_2, за зазначеною адресою не проживає.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК України), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач був повідомлений належним чином, про дату та час розгляду справи, справа розглядається на підставі ст.75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача господарським судом встановлено наступне.

25 березня 2008 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (орендодавцем) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (відповідачем, орендарем) був укладений договір оренди нежитлового приміщення №3551-Н/183, яке перебуває на балансі позивача - ГУ ДСНС України у Харківській області (на той час ГУ МНС України у Харківській області) за адресою: АДРЕСА_1, площею 260,4 кв.м. (далі по тексту - договір оренди).

Також між позивачем та відповідачем на підставі договору оренди було укладено договір №198 від 14.01.2010р. щодо відшкодування податку на землю.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Статтею до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до п. 2.1. договору оренди, орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання передачі.

Актом приймання-передачі орендованого майна від 25.03.2008 року нежитлове приміщення було передано у користування відповідачу .

Відповідно до п. 2.1 договору №198 від 14.01.2010р., плата перераховується орендарем на рахунок балансоутримувача щомісячно не пізніше 25 числа.

Згідно з п.3.1 додаткової угоди №183 від 20.07.2004р. до договору оренди нежитлових приміщень, оренда плата визначається на підставі і методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.2015р. № 786 (зі змінами) (далі - методика розрахунку), або за результатами конкурсу і на право оренди державного майна становить без ПДВ за базовий місяць і розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) - лютий - 726,60 грн. (згідно додатку №2).

Орендна плата за перший місяць оренди - березень 2008 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за березень 2008 року.

Згідно п.3.3 договору оренди, орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступній місяць.

Згідно п.3.6 договору оренди, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісячно, до 12 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до вимог діючої методики у співвідношенні: безпосередньо до державного бюджету на рахунки, визнанні фінансовими органами у розмірі 50 %; на рахунок визначений балансоутримувачем - у розмірі 50 %.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були виконані умови договору оренди, про що свідчать акт приймання-передачі орендованого майна від 25.03.2008 року та акти виконаних робіт від 31.03.2015 року, від 14.04.2015 року, від 14.05.2015 року, від 30.04.2015 року, від 28.02.2015 року, від 14.03.2015 року, від 14.02.2015 року, від 14.01.2015 року, що підписані сторонами.

Проте, внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором щодо своєчасного внесення плати за орендоване приміщення, за відповідачем виникла заборгованість з орендної плати та зумовило звернення позивача до господарського суду Харківської області із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі.

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.09.2015р. у справі №922/4218/15 за позовом Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківської області до ФОП ОСОБА_1, позов було задоволено. Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Харківській області заборгованість з орендної плати, яка була станом на момент подання даного позову у розмірі 8874,49 грн., податок на землю у розмірі 517,80 грн., завдаток у розмірі 1017,24 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1827,00 грн. Дане рішення на даний час набрало законної сили.

Згідно ч.2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Після розгляду справи №922/4218/15 договір оренди був чинним, але орендна плата згідно договору відповідачем не сплачувалась, та станом на 01.11.2015 р. заборгованість відповідача становить всього: 6175,41 грн. з них, оренда - 5830,21 грн., податок на землю - 345,2 грн.

08.12.2015р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (орендодавцем) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (відповідачем, орендарем) було укладено угоду про розірвання договору оренди №3551-Н/183 від 25.03.2008 р. (далі по тексту - угода про розірвання договору).

За умовами вищевказаного договору даний договір оренди слід вважати розірваним 01.11.2015 р.

Згідно п. 2. угоди про розірвання договору, відповідач зобов'язаний в місячний термін внести до Державного бюджету України на рахунки визначені фінансовими органами, грошові кошти у сумі заборгованості з орендної плати у розмірі 11937,03 грн., пені та штрафу у розмірі 3394,10 грн. та надати орендодавцю інформацію про перерахування орендної плати пені та штрафу.

Відповідно п. 4 угоди про розірвання договору, додаток до угоди про розірвання договору оренди №3551-Н/183 від 25.03.2008 р. є невід'ємною частиною до угоди про розірвання: акт прийому передачі орендованого майна.

Згідно акту прийому - передачі орендованого майна від 01.11.2015р. відповідач повернув орендоване згідно договору оренди №3551-Н/183 від 25.03.2008 р. майно, але зобов'язання згідно угоди про розірвання договору щодо сплати заборгованості балансоутримавачу, яким є позивач, що за умовами договору оренди №3551-Н/183 від 25.03.2008 р. є 50% від суми, а саме заборгованість за зазначеним договором у розмірі 5830,21 грн. та заборгованість з податку за землю у розмірі 345,20 грн. не сплатив.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, хоча мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми боргу по орендній платі згідно договору оренди № 3551-Н/183 від 25.03.2008р.: за оренду - 5830,21 грн. та податок на землю 345,20 грн., правомірні та обґрунтовані, такі, що не спростовані відповідачем, тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати у даній справі покладаються на відповідача, з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Харківській області (61013, м. Харків, вул. Шевченко, 8, , р/р 5721 в Державному Кахзначействі України, МФО 820172) суму боргу у розмірі 5830,21 грн., податок на землю у розмірі 345,20 грн. та судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 17.02.2016 р.

Суддя Ю.В. Светлічний