ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2016 р. Справа № 918/1315/15

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Конончук С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської районної ради

до Головного територіального управління юстиції в Рівненській області

про стягнення заборгованості в сумі 10 354 грн. 48 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність №182 від 30.10.2015р.;

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність №76/01/16-16 від 11.01.2016р..

У судовому засіданні 15 лютого 2016 року, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Управління майновим комплексом" Рівненської районної ради (далі КП "Управління майновим комплексом", позивач) звернулось до господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Головного територіального управління юстиції в Рівненській області (далі відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 10 354 грн. 48 коп., з яких 9 177 грн. 50 коп. основний борг, 1 176 грн. 98 коп. пеня.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.09.2011р. між Комунальним підприємством "Управління майновим комплексом" та Головним управлінням юстиції в Рівненській області було укладено договір №88-ЕКП на відшкодування наданих комунальних, експлуатаційних та послуг з охорони приміщення, у відповідності до умов якого позивач надає комунальні (забезпечення водопостачання та водовідведення, тепло - та електропостачання, зовнішнє освітлення прибудинкової території), та експлуатаційні послуги (санітарно-технічне обслуговування - прибирання орендованих приміщень, обслуговування внутрішньо будинкових мереж - експлуатація сантехнічного та іншого обладнання), здійснює охорону приміщення в орендованому споживачем приміщенні за адресою м. Рівне, вул. П.Могили, 22Б, на 3-му поверсі, площею 126,78 кв.м. (площа кабінетів 99,2 кв.м., площа місць загального користування 27,58 кв.м.), а споживач своєчасно оплачує ці послуги на підставі отриманого від виконавця рахунку (або акту виконаних робіт) у строки та на умовах передбачених договором. Однак, як вказує позивач, відповідач за надані експлуатаційні послуги належного розрахунку не провів, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість на суму 9 177 грн. 50 коп..

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 24 листопада 2015 року позовну заяву б/н від 11.11.2015р. прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №918/1315/15, розгляд якої призначено на 08 грудня 2015 року. (суддя Павленко Є.В.)

03 грудня 2015 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання №13171/09-08/15/09 від 02.02.2015р. про відкладення розгляду справи. (а.с. 18)

Ухвалою суду від 08 грудня 2015 року розгляд справи відкладено на 22 грудня 2015 року.

22 грудня 2016 року від представника відповідача на адресу суду надійшов лист з додатками та заперечення проти позову з додатками. (а.с. 40-64, 65-82)

У судовому засіданні 22 грудня 2015 року оголошено перерву до 12 січня 2016 року.

11 січня 2016 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів. (а.с. 87-96)

Крім того, 11 січня 2016 року від представника позивача на адресу суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, у якій останній просить стягнути з Головного територіального управління юстиції в Рівненській області 9 177 грн. 50 коп. заборгованості, 1 594 грн. 32 коп. пені. (а.с. 97-98) Зазначена заява прийнята судом до розгляду, оскільки відповідає вимогам ГПК України.

12 січня 2016 року від представником відповідача подано через відділ канцелярії та документального забезпечення суду заяву про продовження строку розгляду справи на 15 днів. (а.с. 107)

У судовому засіданні 12 січня 2016 року оголошено перерву до 25 січня 2016 року. Крім того, ухвалою суду від 12 січня 2016 року продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

Розпорядженням в.о. керівника апарату від 25.01.2016р. №01-04/13/2016 у звязку із прийняттям Указу Президента України №21/2016 від 23.01.2016 року "Про переведення суддів», який набрав чинності з моменту його прийняття, суддю господарського суду Рівненської області Павленка Євгена Валерійовича переведено на роботу на посаду судді господарського суду міста Києва та відповідно до пунктів 2.3.50-2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №918/1315/15 та передано для розгляду судді Політиці Н.А..

Ухвалою суду від 25 січня 2016 року справу №918/1315/15 прийнято до провадження судді Політики Н.А..

У судовому засіданні 25 січня 2016 року оголошено перерву до 01 лютого 2016 року.

25 січня 2016 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів. (а.с. 122-145)

У судовому засіданні 01 лютого 2016 року оголошено перерву до 15 лютого 2016 року.

Представник позивача в судовому засіданні 15 лютого 2016 року позовні вимоги підтримав у повному обсязі з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог та просив суд стягнути з Головного територіального управління юстиції в Рівненській області 9 177 грн. 50 коп. заборгованості, 1 594 грн. 32 коп. пені.

Представник відповідача у судовому засіданні 15 лютого 2016 року заперечила проти позовних вимог та просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у запереченнях проти позову. Зокрема, вказала, що договір №88-ЕПК від 01.09.2011р. укладено за відсутності відповідних бюджетних асигнувань на оплату послуг на 2013 та 2014 роки. Зазначила, що відповідачем, як розпорядником бюджетних коштів, реєстрація фінансового зобовязання не здійснювалась, тому правовідносини, що виникли на підставі вказаного договору не вважаються бюджетними зобовязаннями в розумінні Бюджетного кодексу України, а тому не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Наказу Міністерства юстиції "Деякі питання діяльності територіальних органів Міністерства юстиції України" № 115/5 від 30.01.2015р. головні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі перейменовано на головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі.

При цьому суд зазначає, та аналогічна позиція міститься у п.1.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N18 (із змінами та доповненнями), що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Правових підстав для вчинення господарським судом процесуальної дії, зазначеної в ч.3 ст.25 ГПК України, судом не встановлено.

Судом встановлено, що 01 вересня 2011 року між Головним управління юстиції у Рівненській області (ДВС) в особі начальника управління ОСОБА_3, що діяв відповідно до Положення (далі - Споживач) та Комунальним підприємством "Управління майновим комплексом" Рівненської районної ради, в особі директора підприємства ОСОБА_4, що діяв на підставі Статуту (далі - Виконавець) було укладено договір № 88-ЕКП на відшкодування наданих комунальних, експлуатаційних послуг та послуг з охорони приміщення. (далі Договір) (а.с. 7-10)

Умовами п. 1.1. Договору визначено, що Виконавець надає комунальні (забезпечення водопостачання та водовідведення, тепло - та електропостачання, зовнішнє освітлення прибудинкової території), та експлуатаційні послуги (санітарно-технічне обслуговування - прибирання орендованих приміщень, обслуговування внутрішньо будинкових мереж - експлуатація сантехнічного та іншого обладнання), здійснює охорону приміщення (далі - послуги) в орендованому Споживачем приміщенні за адресою: м. Рівне, вул. П.Могили, 22Б, на 3-му поверсі, площею 126,78 кв.м. (площа кабінетів 99,2 кв.м., площа місць загального користування 27,58 кв.м.), а Споживач своєчасно оплачує ці послуги на підставі отриманого від Виконавця рахунку (або акту виконаних робіт) у строк та на умовах передбачених Договором.

Згідно п. 2.1. Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до п. 2.3. Договору, розмір оплати за наданні експлуатаційні послуги та охорону приміщення встановлюється згідно розрахунку по видах наданих послуг, який є невід'ємною частиною договору.

Пунктом 2.4. Договору визначено, що платежі за експлуатаційні послуги і охорону приміщення вносяться не пізніше 5 числа місяця, що настає за розрахунковим, або не пізніше 3-х банківських днів з дня отримання рахунку до оплати, наданого Виконавцем.

Плата за послуги вноситься шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця або в касу на підставі отриманого від Виконавця рахунку або акту виконаних робіт. (пункт 2.6. Договору)

Згідно п. 2.7. Договору, за несвоєчасне внесення плати Споживач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати. Нарахування штрафної санкції за прострочення виконання зобов'язання Виконавець припиняє через два роки і шість місяців від дня коли зобов'язання мало бути виконано.

Цей договір укладається строком на два роки одинадцять місяців, що діє з 01.09.2011р. до 01.08.2014р. (п. 7.1. Договору).

Відповідно до п. 7.8. Договору, додатки до цього договору є його невід'ємною частиною.

Додатком №1 до договору №88-ЕКП від 01.09.2011р. "Попередній розрахунок витрат на відшкодування експлуатаційних, комунальних послуг та послуг з охорони приміщення з 01.09.2011р." сторони встановили розмір оплати за надані експлуатаційні послуги по видах наданих послуг (а.с. 11).

01.08.2014р. між Головним управління юстиції у Рівненській області (ДВС) в особі начальника управління ОСОБА_3, що діяв відповідно до Положення та Комунальним підприємством "Управління майновим комплексом" Рівненської районної ради, в особі директора підприємства ОСОБА_5, що діяв на підставі Статуту укладено додаткову угоду до договору на відшкодування наданих комунальних, експлуатаційних послуг та послуг з охорони приміщення №88-ЕКП, у відповідності до умов якої договір на відшкодування наданих комунальних, експлуатаційних послуг та послуг з охорони приміщення №88-ЕКП від 01.09.2011р. пролонговується на тих самих умовах. Строк дії договору на відшкодування наданих комунальних, експлуатаційних послуг та послуг з охорони приміщення №88-ЕКП від 01.09.2011р. продовжено на 2 роки 11 місяців, що діє з 01 серпня 2014 року по 01 липня 2017 року (а.с. 95).

Договір та додаткова угода підписано уповноваженими представниками та скріплено відтисками печаток сторін.

На виконання умов Договору, позивачем були надані відповідачу передбачені Договором послуги на загальну суму 9 177 грн. 50 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №88/05-2оп від 21 травня 2014 року на суму 646 грн. 58 коп., №88/09-2оп від 22 вересня 2014 року на суму 646 грн. 58 коп., №88/10-2оп від 23 жовтня 2014 року на суму 646 грн. 58 коп., №88/11-2оп від 07 листопада 2014 року на суму 646 грн. 58 коп., №88/11-2 від 07 листопада 2014 року на суму 2 972 грн. 30 коп., №88/12-2 від 18 грудня 2014 року на суму 2 972 грн. 30 коп., №88/12-2оп від 18 грудня 2014 року на суму 646 грн. 58 коп.. (а.с. 25-31)

Вищезазначені акти підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені їх печатками.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем виставлено відповідачу рахунки на оплату №88/12-2оп від 18.12.2014р. на суму 646 грн. 58 коп., №88/11-2оп від 07.11.2014р. на суму 646 грн. 58 коп., №88/05-2оп від 21.05.2014р. на суму 646 грн. 58 коп., №88/09-2оп від 22.09.2014р. на суму 646 грн. 58 коп., №88/10-2оп від 23.10.2014р. на суму 646 грн. 58 коп., №88/11-2 від 07.11.2014р. на суму 2 972 грн. 30 коп., №88/12-2 від 18.12.2014р. на суму 2 972 грн. 30 коп.. (а.с. 88-94)

Представником відповідача в судових засіданнях не спростовано факту надання послуг та не заявлено про виявлення недоліків по наданим послугам.

Про належне виконання позивачем своїх зобовязань за договором на відшкодування наданих комунальних, експлуатаційних послуг та послуг з охорони приміщення №88-ЕКП від 01.09.2011р. свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення умов даного договору.

Відповідач взяті на себе за договором зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати наданих послуг не виконав у повному обсязі. В матеріалах справи відсутні докази оплати відповідачем боргу в розмірі 9 177 грн. 50 коп.

Наявність заборгованості підтверджується також актом звірки №2 від 01.09.2015р., виконаної сторонами за 2014 рік (а.с.12).

Крім того, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті наданих послуг позивачем, відповідно до п. 2.7 договору нараховано відповідачу 1 594 грн. 32 коп. - пені за період з 06.06.2014р. по 12.01.2016р..

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Стаття 526 ЦК України, що кореспондується із ст. 193 ГК України встановлюють, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обовязковим для виконання сторонами. (ст. 629 ЦК України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.(ч.1 ст.530 ЦК України).

Згідно частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 2.4 договору сторони встановили, що платежі за експлуатаційні послуги і охорону приміщень вносяться не пізніше 5 числа місяця, що настає за розрахунковим, або не пізніше 3-х банківських днів з дня отримання рахунку до оплати, наданого виконавцем.

З матеріалів справи вбачається, що послуги фактично надані, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: договором №88-ЕКП від 01.09.2011р. на відшкодування наданих комунальних, експлуатаційних послуг та послуг з охорони приміщення, додатком №1 до договору №88-ЕКП від 01.09.2011р., актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №88/05-2оп від 21 травня 2014 року, №88/09-2оп від 22 вересня 2014 року, №88/10-2оп від 23 жовтня 2014 року, №88/11-2оп від 07 листопада 2014 року, №88/11-2 від 07 листопада 2014 року, №88/12-2 від 18 грудня 2014 року, №88/12-2оп від 18 грудня 2014 року та актом звіряння №2 від 01.09.2015р.

Окрім того, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за договором, дійсність якого відповідачем не оспорюється.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частині стягнення 9 177 грн. 50 коп. боргу - за наданні експлуатаційні послуги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи відповідача стосовно звільнення від виконання зобов'язань щодо оплати наданих позивачем послуг у зв'язку із відсутністю бюджетних асигнувань на оплату послуг на 2013-2014 роки та не здійснення реєстрації фінансового зобовязання, судом відхиляються як необґрунтовані, оскільки зазначені обставини не визначені законодавством як такі, що звільняють від виконання зобов'язання.

Крім того, Комунальне підприємство "Управління майновим комплексом" не мало і не могло мати можливості перевіряти наявність бюджетних асигнувань на оплату послуг та здійснення реєстрації фінансових зобовязань Головного управління юстиції в Рівненській області (Управління юстиції в Рівненському районі).

При цьому ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України прямо передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Також суд вважає необхідним у даному випадку зазначити, що Верховний Суд України у своїй постанові від 15.05.2012р. у справі №3-28гс12 вказав, що відсутність бюджетних коштів не є підставою для не проведення розрахунків, оскільки на підставі частини 2 статті 617 ЦК України та частини 2 статті 218 ГК України. Крім того, рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005р. відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність відповідача та не є підставою для звільнення від відповідальності за порушене зобовязання.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача 1 594 грн. 32 коп. - пені, нарахованої за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті наданих послуг, відповідно до п. 2.7. договору за період з 06.06.2014р. по 12.01.2016р..

Частина 1 статті 546 ЦК України передбачає, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання. Субєктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 2.7. договору визначено, що за несвоєчасне внесення плати споживач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати, нарахування штрафної санкції за прострочення виконання зобов'язання виконавець припиняє через два роки і шість місяців від дня коли зобов'язання мало бути виконано. Така умова договору не суперечить вищенаведеним нормам законодавства та узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 1 594 грн. 32 коп.

Суд здійснивши власний розрахунок пені за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE (розрахунок додається) встановив, що розмір пені становить 4 993 грн. 46 коп., при заявленому - 1 594 грн. 32 коп.. Оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, задоволенню підлягає сума пені в заявленому позивачем розмірі.

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, в повній мірі дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської районної ради до Головного територіального управління юстиції в Рівненській області про стягнення заборгованості в сумі 9 177 грн. 50 коп. та пені в сумі 1 594 грн. 32 коп. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 1 218 грн..

Керуючись статтями 1, 12, 32-34, 43, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Головного управління юстиції в Рівненській області (ДВС) (33028, м. Рівне, вул. Замкова, 22а, ) на користь Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської районної ради (35350, Рівненська обл., Рівненський р-н, смт. Квасилів, вул. Молодіжна, 12, ) 9 177 (дев'ять тисяч сто сімдесят сім) грн. 50 коп. - заборгованості за надані експлуатаційні послуги, 1 594 (одну тисячу п'ятсот дев'яносто чотири) грн. 32 коп. - пені та 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. - витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 22 лютого 2016 року.

Суддя Політика Н.А.