КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2016 р. Справа№ 15/74-б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Верховця А.А.

Михальської Ю.Б.

за участю представників:

від ТОВ "Виробничо-Будівельна Компанія "Легіон": Хомяк В.П. - представник за довіреністю від 18.08.2015;

від ТОВ «Епіцентр К»: Бацуца О.М.- представник за довіреністю від 19.01.2016;

арбітражний керуючий Огейчук Т.В. (посвідчення № 69 від 08.02.2013)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-Будівельна Компанія "Легіон" на ухвалу господарського суду міста Києва від 16.07.2015 у справі № 15/74-б (суддя Пасько М.В.)

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Пері Україна", м. Бровари Київської обл.

до товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-Будівельна Компанія "Легіон", м. Київ

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пері Україна" звернулось до господарського суду з заявою про визнання товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-Будівельна Компанія "Легіон" банкрутом, оскільки останнє неспроможне сплатити борг.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.02.2011 порушено провадження у справі № 15/74-б про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо- будівельна компанія "Легіон" за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Пері Україна".

Ухвалою підготовчого засідання господарського суду міста Києва від 07.06.2011 визнано вимоги ініціюючого кредитора в сумі 10 199 919,93 грн.

21.06.2011 в газеті „Урядовий Кур'єр" № 111 опубліковано оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо- будівельна компанія "Легіон".

Ухвалою попереднього засідання господарського суду міста Києва від 16.07.2015 року (суддя Пасько М.В.) затверджено реєстр вимог кредиторів боржника на загальну суму 256 590 588, 98 грн., в тому числі з вимогами ТОВ "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" на суму 234 267 082, 40 грн., з яких 164 744 018, 16 грн. у першу чергу та на суму 69 523 064, 24 грн. у четверту чергу; ТОВ "СМД-Інвест" на суму 3 753 073, 72 грн. у четверту чергу; ПП "Інжиніринг Ремейк Агрегат" на суму 119 769, 44 грн., з яких 88 000 грн. у четверту чергу та на суму 31 769, 44 грн. у шосту чергу; ПАТ "Енергомашспецсталь" на суму 2 729 970, 19 грн., з яких 2 727 970, 19 грн. у четверту чергу та на суму 2 000 грн. у шосту чергу; відмовлено ПП "Інжиніринг Ремейк Агрегат" у визнанні кредитором боржника на суму 42 840, 08 грн.; зобов'язано розпорядника майна Огейчук Т.В. провести збори кредиторів, про час і місце проведення яких у встановленому законом порядку повідомити кредиторів, надати суду протокол зборів кредиторів боржника, на яких обрано комітет кредиторів, а також протокол засідання комітету кредиторів, на якому вирішено питання про подальших хід процедури банкрутства, призначено у справі підсумкове засідання (том 21, а.с. 184 - 197).

При цьому, суд першої інстанції керувався ст.ст. 14, 15 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 86 ГПК України.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою в частині визнання вимог ТОВ "Компанія з управління активами "ІЗІ Лайф" у розмірі 69 523 064,24 грн., розпорядник майна товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-Будівельна Компанія "Легіон" Огейчук Тетяна Василівна звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просили скасувати оскаржувану ухвалу в цій частині та відмовити у визнанні відповідних грошових вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-Будівельна Компанія "Легіон", не погоджуючись з винесеною ухвалою в частині визнання вимог ПАТ "Енергомашспецсталь", ТОВ"Компанія з управління активами "ІЗІ Лайф", ТОВ"СМД-Інвест", ПП "Інжиніринг Ремейк Агрегат", ТОВ "Епіцентр К" в повному обсязі, звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу в цій частині та в частині затвердження реєстру вимог кредиторів.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2015 (колегія суддів у складі: головуючого судді - Гарник Л.Л., суддів: Доманської М.Л., Остапенка О.М.) апеляційну скаргу розпорядника майна Огейчук Т.В. задоволено, апеляційну скаргу боржника задоволено частково, ухвалу господарського суду міста Києва від 16.07.2015 року скасовано в частині визнання вимог ТОВ "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" на суму 69 523 064, 24 грн., визнання вимог ТОВ "СМД-Інвест" на суму 47 912, 86 грн., віднесення вимог ПП "Інжиніринг Ремейк Агрегат" на суму 26 513, 20 грн. до шостої черги задоволення, затвердження реєстру вимог кредиторів боржника станом на 16.07.2015 року на суму 69 570 977, 10 грн.; вимоги ТОВ "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" на суму 69 523 064, 24 грн. відхилено; вимоги ТОВ "СМД-Інвест" на суму 47 912, 86 грн. відхилено, вимоги ПП "Інжиніринг Ремейк Агрегат" на суму 26 513, 20 грн. віднесено до четвертої черги задоволення; ухвалу суду першої інстанції від 16.07.2015 року в частині розгляду решти вимог ТОВ "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ", ТОВ "СМД-Інвест", ПП "Інжиніринг Ремейк Агрегат", ПАТ "Енергомашспецсталь" та ТОВ "Епіцентр К" до боржника залишено без змін (том 23, а.с. 136 - 149).

Постановою Вищого господарського суду України від 08.12.2015 касаційні скарги ТОВ "Виробничо-будівельна компанія "Легіон" та ТОВ "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" задоволено частково. Скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2015 у справі №15/74-б в частині розгляду кредиторських вимог ТОВ "СМД-Інвест", ПП "Інжиніринг Ремейк Агрегат" та ТОВ "Епіцентр К", в решті постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2015 залишено без змін, справу передано до Київського апеляційного господарського суду на новий апеляційний розгляд.

В своїй постанові суд касаційної інстанції зазначив, що при новому апеляційному розгляді справи апеляційному суду належить дослідити правову природу спірних кредиторських вимог та подані кредиторами документи на їх підтвердження на предмет їх відповідності положенням законодавства про банкрутство та процесуального права та з огляду на встановлене, з урахуванням зазначених норм ЦК України, а також висновків Верховного Суду України у зазначених постановах, прийняти обґрунтоване рішення про наявність (відсутність) правових підстав для визнання та включення до реєстру вимог кредиторів на стадії розпорядження майном таких спірних кредиторів з визначенням черговості їх задоволення в порядку статті 31 Закону.

Також, при прийнятті остаточного рішення за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції від 16.07.2015 в межах предмета апеляційного оскарження апеляційному суду слід врахувати вимоги статті 15 Закону щодо відображення у власному рішенні усіх визнаних та включених апеляційним господарським судом вимог кредиторів та прийняття повного рішення на предмет перегляду ухвали попереднього засідання у справі про банкрутство.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2016 у справі № 15/74-б апеляційну скаргу ТОВ "Виробничо-Будівельна Компанія "Легіон" на ухвалу господарського суду міста Києва від 16.07.2015 прийнято до провадження та призначено розгляд справи.

15.02.2016 представник ТОВ "Епіцентр К" через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду подав письмові пояснення, в яких просив оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду скасувати в частині визнання вимог ТОВ "Епіцентр К" залишити без змін, а апеляційну скаргу боржника - без задоволення.

В судовому засіданні представник ТОВ "Виробничо-будівельна компанія "Легіон" апеляційні скарги усно уточнив вимоги апеляційної скарги та просив суд скасувати оскаржувану увалу в частині визнання вимог ТОВ "СМД-Інвест", ПП "Інжиніринг Ремейк Агрегат" та ТОВ "Епіцентр К", і відмовити зазначеним кредиторам повністю.

Розпорядник майна боржника арбітражний керуючий Огейчук Т.В. заперечила вимоги апеляційної скарги боржника та просила ухвалу суду першої інстанції в оскаржуваній частині залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник ТОВ "Епіцентр К" висловився за відхилення апеляційної скарги ТОВ "Виробничо-будівельна компанія "Легіон" в частині оскарження вимог ТОВ "Епіцентр К" з підстав, викладених в письмових поясненнях.

Інші сторони та учасники провадження у справі не надали відзиви на апеляційну скаргу, повноважних представників в судове засідання апеляційної інстанції не направили, причини неявки суду не повідомили. Враховуючи, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення про час та місце розгляду справи та обмеження процесуального строку розгляду скарг на ухвали місцевих господарських судів, Київський апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представників відповідних сторін та учасників провадження у справі.

Отже, враховуючи, усні уточнення представника товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Легіон" та те, що судом касаційного інстанції передано справу 15/74-б на новий розгляд в частині розгляду кредиторських вимог товариства з обмеженою відповідальністю "СМД-Інвест", приватного підприємства "Інжиніринг Ремейк Агрегат" та товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К", які були заявлені в якості предмету апеляційного дослідження в апеляційній скарзі ТОВ «Виробничо - будівельна компанія «Легіон», суд апеляційної інстанції під час нового розгляду переглядає зазначену скаргу в частині вимог товариства з обмеженою відповідальністю "СМД-Інвест", приватного підприємства "Інжиніринг Ремейк Агрегат" та товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К".

Апеляційна скарга боржника в частині вимог спірних кредиторів, а саме ТОВ "СМД-Інвест", ПП "Інжиніринг Ремейк Агрегат" та ТОВ "Епіцентр К" обґрунтована порушенням судом першої інстанції положень ст.ст. 611, 623 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 14 Закону, та ст.ст. 32, 33, 41, 79 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон).

Відповідно до п.п. 1, 1-1 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 в редакції від 22.12.2011 року зі змінами та доповненнями та положення інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 «Про Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI провадження у даній справі відбувається відповідно до положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 в редакції від 30.06.1999 зі змінами та доповненнями.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до приписів Закону, зокрема статей 14, 15, правомірність та обґрунтованість грошових вимог кредитора до боржника визначає суд незалежно від того чи визнані ці вимоги боржником разом з розпорядником майна, чи ні. При цьому, обов'язок кредитора полягає у доведенні обґрунтованості своїх вимог до боржника перед судом. В силу положень статті 14 названого Закону конкурсні кредитори одночасно з заявою про грошові вимоги до боржника зобов'язані подати до господарського суду документи, що їх підтверджують. Отже, грошові вимоги кредитора до боржника повинні бути підтверджені відповідними доказами.

Якщо боржник не визнає вимоги кредитора або визнає частково, він зобов'язаний письмово обґрунтувати свої заперечення з посиланням на відповідні докази і норми закону, та подати ці докази і заперечення до господарського суду. Якщо господарський суд дійде висновку, що спірні вимоги кредитора обґрунтовані та підтверджені відповідними документами, такі вимоги визнаються судом; в іншому випадку у задоволенні таких вимог суд відмовляє повністю або частково.

Виходячи зі змісту статті 14 названого закону кредитор, подаючи до господарського суду відповідну заяву, самостійно визначає розмір таких вимог, підтверджує їх відповідними документами. До обов'язків суду при розгляді відповідних заяв входить перевірка їх обґрунтованості та наявності документів, що підтверджують відповідні вимоги.

Статтею 15 Закону передбачено, що господарський суд розглядає вимоги кредиторів, щодо яких були заперечення боржника і які не були включені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. За результатами розгляду господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначається розмір визнаних судом вимог кредиторів, які включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Реєстр вимог кредиторів повинен включати усі визнані судом вимоги кредиторів. У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов'язаннями чи зобов'язаннями щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, невикористаних та своєчасно не повернутих коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), черговість задоволення кожної вимоги, окремо розмір неустойки (штрафу, пені).

Таким чином, незалежно від того чи визнані вимоги кредитора боржником разом з розпорядником майна, чи ні, чи були стосовно них рішення юрисдикційних органів, чи визнані вони в претензійному порядку, господарський суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та визначає правомірність та обґрунтованість грошових вимог кредитора до боржника, і за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора.

В силу цього, усі вимоги кредиторів підлягають встановленню (визнанню) господарським судом.

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Як вбачається з матеріалів справи 21.07.2011 шляхом направлення поштового відправлення ТОВ "СМД-Інвест" звернулося до господарського суду зі заявою про визнання кредитором боржника з вимогами на суму 3 753 073,72 грн., з яких 3 017 339 грн. заборгованості за виконані кредитором роботи за договором підряду №07/07-9 від 07.07.2009 та нарахованих на суму основного боргу 573 294, 41 грн. інфляційних втрат та 162 440, 31 грн. - 3% річних (вх. №1687 від 25.07.2011) (том 7, а.с. 54 - 65).

Грошові вимоги публічного акціонерного товариства "СМД-Інвест" ґрунтуються на укладеному ним з боржником договорі підряду від 07.07.2009 № 07/07-9, відповідно до умов якого заявником за дорученням боржника виконано обумовлені договором роботи загальною вартістю 3 017 339 грн.

Матеріалами справи підтверджуються обставини подання ТОВ "СМД-Інвест" до господарського суду клопотання від 27.03.2013 про приєднання до матеріалів справи письмових доказів, а саме: копії договору підряду № 07/07-9 від 07.07.2009 з додатком № 1 та копій актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1 від 03.08.2009, № 2 від 03.09.2009 та № 3 від 08.10.2009 (том 15, а.с. 217 - 228).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на виконання умов зазначеного договору підряду ТОВ "СМД-Інвест" виконано роботи на загальну суму 3 017 339 грн., які передано замовнику шляхом оформлення актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), підписаних сторонами договору, що узгоджується з вимогами частини 4 статті 882 ЦК України.

Колегією суддів встановлено обставини невиконання боржником, як замовником, зобов'язань щодо оплати вартості виконаних кредитором робіт, що стало підставою для звернення ТОВ "СМД-Інвест" з грошовими вимогами у дану справу про банкрутство, що становлять 3 017 339 грн. заборгованості за підрядні роботи та нараховані на суму основного боргу інфляційні втрати та 3% річних в розмірі 735 734, 72 грн.

Розглянувши спірні вимоги ТОВ "СМД-Інвест", враховуючи відсутність доказів на спростування боргу, суд першої інстанції за змістом мотивувальної частини судового рішення дійшов обґрунтованого висновку про їх часткове визнання на суму 3 705 160, 86 грн. (3 017 339 грн. - основний борг, а також 525 381,55 грн., нарахованих на суму боргу внаслідок інфляції, та 162 440, 31 грн. - 3% річних), у зв'язку із зменшенням розміру 3% річних, нарахованих кредитором боржнику за порушення грошового зобов'язання на підставі частини 2 статті 625 ЦК України, з віднесенням їх до четвертої черги задоволення.

Оскільки, про визнання решти вимог товариства з обмеженою відповідальністю "СМД-Інвест" до боржника у розмірі 47 912,86 грн. місцевим господарським судом в резолютивній частині ухвали попереднього засідання зазначено помилково, вказане процесуальне порушення підлягає виправленню. Таким чином апеляційний суд вважає за необхідне скасувати оскаржувану ухвалу в частині визнання вимог ТОВ "СМД-Інвест" на суму 47 912, 86 грн.

На виконання вказівок Вищого господарського суду України, зазначених в постанові, щодо необхідності огляду оригіналів у судовому засіданні копії договору підряду та актів здачі-прийняття виконаних підрядних робіт, колегія суддів витребувала у ТОВ "СМД-Інвест" зазначені документи ухвалою від 08.02.2016.

Однак, ТОВ "СМД-Інвест" вказану вимогу суду виконано не було.

В той же час, відповідно до пояснень розпорядника майна, наданих в судовому засіданні, що не заперечується присутніми представниками сторін, суд першої інстанції під час винесення оскаржуваної ухвали було досліджено оригіналу документів, на які касаційний суд звернув увагу, хоча даний факт не було відображено в ухвалі та протоколі судового засіданні, а тому висновки суду касаційної інстанції не обґрунтовані.

В апеляційній скарзі боржник не заперечує наявність заборгованості, а лише зазначає про необхідність призначення судової експертизи з метою встановлення фактичного обсягу виконаних робіт.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи боржника, викладені в апеляційній скарзі стосовно неможливості визначення обсягів робіт, виконаних ТОВ "СМД-Інвест" враховуючи наступне.

Дослідивши копію договору підряду № 07/07-9 від 07.07.2009 апеляційним судом встановлено, що відповідно до п. 3.1 та п. 5.3 сторони погодили, що вартість робіт за цим договором становить орієнтовно становить 3 500 000,00 грн., обсяг робіт встановлюється на підставі акту виконаних робіт, а замовник після підписання акту приймання виконаних підрядних робіт кошти за фактично виконані підрядником обсяг робіт не пізніше 5 днів виконання повного обсягу робіт, передбачених цим договором.

Згідно ч. 4 ст. 679 Цивільного кодексу України оплата робіт провадиться після прийняття замовником (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Отже факт виконаних робіт підтверджується, наявними в справі копіями актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1 від 03.08.2009, № 2 від 03.09.2009 та № 3 від 08.10.2009.

Жодних доказів на спростування відомостей, зазначених в зазначених актах боржником не надано.

Стосовно повноважень представника ТОВ "СМД-Інвест" ОСОБА_5, колегія зазначає, що згідно з довіреності № 14/юр від 01.06.2011 даний представник уповноважений на представництво інтересів товариства, зокрема в господарських судах всіх інстанцій з усіма правами, наданими позивачу, відповідачу, третій особі, в тому числі подавати заяви з визначених у довіреності та інших підстав, а також здійснювати всі передбачені процесуальним законом прав та обов'язки. Довіреність видана за підписом керівника та посвідчена печаткою підприємства.

Відповідно до ст. 278 ГПК України справи юридичних осіб в господарських ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації (за наявності).

Незважаючи на те, що провадженнях у справах про банкрутство відповідно до статті 4-1 ГПК України є окремим видом судового процесу однак врахувавши вище зазначене колегія суддів не вбачає підстав вважати представника ТОВ "СМД-Інвест" ОСОБА_5 особою, що не мала повноважень на підписання та звернення до суду з заявою про визнання кредиторських вимог.

Відповідно до матеріалів справи 08.07.2011 ПП "Інжиніринг Ремейк Агрегат", тобто з дотриманням визначеного законодавством про банкрутство строку для подання грошових вимог конкурсними кредиторами, подало до господарського суду заяву з грошовими вимогами до боржника на суму 162 609,52 грн., з яких 120 094, 69 грн. основного боргу за договором підряду № 1/09 від 29.09.2008 з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за весь час прострочення розрахунків, а також 42 514, 83 грн. пені (вх. №1553) (том 2, а.с. 68 - 96).

Спірні кредиторські вимоги обґрунтовані укладенням між боржником, як замовником, та ПП "Інжиніринг Ремейк Агрегат", як підрядником, договору підряду № 1/09 від 29.09.2008, на виконання якого кредитор виконав комплекс робіт по різці підлогового покриття важким наріжчиком швів на визначеному замовником об'єкті вартістю 102 500 грн., що підтверджується складеним представниками сторін договору та затвердженим їх керівниками актом № ОУ-0000091 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 15.12.2008; зобов'язання щодо оплати підрядних робіт боржник виконав частково, сплативши на користь кредитора грошові кошти на суму 14 500 грн. (том 2, а.с. 73 - 75, 77, 78).

Як вбачається з матеріалів справи, пунктом 5.4. договору підряду № 1/09 від 29.09.2008 боржник та кредитор погодили, що остаточні розрахунки за фактично виконані підрядні роботи здійснюються замовником по фактичному об'єму виконаних робіт на підставі підписаних сторонами актів здачі-приймання виконаних робіт та довідок про вартість виконаних підрядних робіт форми КБ-3, які подає підрядник після виконаних робіт (том 2, а.с. 73 - 74).

Матеріалами справи підтверджуються обставини надання кредитором-підрядником в обґрунтування грошових вимог до боржника-замовника належно засвідченої копії акта № ОУ-0000091 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 15.12.2008, підписаного представниками сторін договору підряду.

Вищий господарський суд України в своїй постанові зазначив про необхідність надання оцінки тому, що в матеріалах справи відсутні докази складення підрядником довідок про вартість виконаних підрядних робіт форми КБ-3.

Однак, відповідно до матеріалів справи бухгалтером заявника Шелина Є.А. та головним бухгалтером боржника Диденко А.Б. складено акт звірки взаємних розрахунків станом на 15.12.2008, у якому відображено наявність грошових зобов'язань боржника у розмірі 102 500 грн. згідно документу про надання послуг від 15.12.2008 № ОУ-0000091, а тому відсутність у справі довідок форми КБ-3 не дає підстав вважати вимоги кредитора необґрунтованими або непідтвердженими належним чином.

Згідно розрахунку заявника, залишок заборгованості боржника складає 88 000 грн.

Розглядаючи спірні грошові вимоги ПП "Інжиніринг Ремейк Агрегат", суд першої інстанції дійшов висновку про їх підтвердження належними та достатніми доказами, у зв'язку з чим, здійснивши перерахунок заявлених кредитором сум інфляційних втрат, 3% річних та пені, визнав ПП "Інжиніринг Ремейк Агрегат" конкурсним кредитором боржника з вимогами на суму 119 769,44 грн., з яких 88 000 грн. основного боргу у четверту чергу та 31 769,44 грн. інфляційних втрат, 3% річних та пені у шосту чергу задоволення.

За відсутності доказів на підтвердження факту виконання боржником зобов'язань з оплати виконаних робіт, місцевим господарським судом обґрунтовано визнано відповідні грошові вимоги в сумі 88 000 грн. - основний борг, а також 20 900,49 грн., нарахованих на суму боргу внаслідок інфляції, та 5 612,71 грн. - 3% річних, що разом складає 114 513,20 грн.

Між тим, при визначенні черговості задоволення відповідних вимог судом помилково включено грошові вимоги по інфляційним нарахуванням та 3 % річних до шостої черги задоволення, у зв'язку з чим ухвала підготовчого засідання в цій частині підлягає скасуванню, а відповідні вимоги, так само як вимоги по заборгованості, - віднесенню до четвертої черги задоволення, оскільки зараховуються до складу грошових зобов'язань боржника і не є санкціями за невиконання чи неналежне виконання грошового зобов'язання.

Іншу частину вимог по пені, місцевим господарським судом обґрунтовано визнано в частині нарахування на суму боргу 5 256,24 грн. з урахуванням розміру пені, встановленого пунктом 7.4 договору підряду від 29.09.2015 № 1/09, а також обмеження, встановленого ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Доводи апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо- будівельна компанія "Легіон" про те, що з його боку акт здачі-прийняття робіт від 15.12.2008 № ОУ-0000091 не підписувався, правильності висновку суду не спростовують, оскільки не підтверджені відповідними доказами у справі.

Крім того, 18.07.2011 шляхом направлення поштового відправлення до господарського суду звернулося ТОВ "Епіцентр К" зі заявою з грошовими вимогами до боржника на суму 1 565 279,82 грн., що становлять витрати кредитора на оплату вартості робіт третіх осіб по усуненню впродовж гарантійного періоду дефектів, виявлених на збудованому боржником об'єкті за договором будівельного підряду № 71/ГП від 01.02.2008 (вх. №1643 від 20.07.2011) (том 6, а.с. 74 - 213).

В обґрунтування заявлених грошових вимог товариство з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" посилається на укладений ним з товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Максімус", правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Легіон", договір підряду від 01.02.2008 № 71/КП, а також ту обставину, що внаслідок неналежного виконання боржником зобов'язань за цим договором, які полягають у недоліках виконаних робіт та підтверджується складеним сторонами договору актом технічного огляду від 16.10.2010, йому як замовнику заподіяно збитки у розмірі 2 164 941,28 грн.

На підтвердження грошових вимог ТОВ "Епіцентр К" надало копії належно засвідчених договору будівельного підряду № 71/ГП від 01.02.2008, акта технічного огляду підлоги гіпермаркету "Епіцентр" у місті Макіївка від 16.01.2010, платіжних документів про перерахування на користь третіх осіб коштів на загальну суму 1 565 279,82 грн. (том 6, а.с. 80 - 88, 92, 147 - 203).

Крім того, викладені в кредиторській заяві обставини підтверджуються наявним в матеріалах справи та висновком судової будівельно-технічної експертизи від 28.11.2014 № 3651/3652/14-42, проведеної на підставі винесеної у даній справі ухвали суду від 11.03.2014.

З огляду на встановлене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість вимог ТОВ "Епіцентр К" до боржника належними та достатніми доказами, що є підставою для їх визнання на суму 1 565 279,82 грн. із включенням до реєстру вимог кредиторів у четверту чергу задоволення.

Колегія суддів касаційного суду стосовно кредиторських вимог ТОВ "Епіцентр К" зазначила, що товариством заявлено у даній справі вимоги як збитки, завдані кредитору-замовнику неналежним виконанням боржником зобов'язань за договором будівельного підряду, а тому ці вимоги мають розглядатися в позовному провадженні.

Однак, відповідно до ст. 1 Закону кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство.

Грошове зобов'язання - зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України.

Відповідно до заяви кредиторські вимоги ТОВ «Епіцентр К» виникли на підставі договору підряду, оскільки за умовами п. 14.5 договору підряду підрядник зобов'язувався за свій рахунок усунути залежні від нього недоліки (дефекти) в строки та в порядку, визначені в акті про їх усунення. Також в даному пункті сторони погодили, що якщо підрядник не забезпечить виконання цієї вимоги чи буде порушувати строки її виконання, замовник має право прийняти рішення, попередньо повідомивши про нього підрядника, про усунення недоліків (дефектів) власними силами або із залученням третіх осіб із відшкодуванням витрат та одержаних збитків за рахунок підрядника.

В той же час норми Закону не містять обов'язкових умов щодо доведення заявниками кредиторських конкурсних вимог саме судовими рішеннями.

Крім того, п. 54 Постанови Пленум Верховного Суду України, від 18.12.2009, № 15 "Про судову практику в справах про банкрутство"Закон і ГПК не містять приписів стосовно заборони прийняття судом позовної заяви до боржника, щодо якого вже порушено справу про банкрутство, а також стосовно вирішення спору за цим позовом по суті. Порушення справи про банкрутство не віднесено статтею 62 ГПК до підстав для відмови судом у прийнятті позовної заяви. Тому суди мають у встановленому ГПК порядку приймати позовні заяви до особи, щодо якої порушено справу про банкрутство і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення справи про банкрутство. Після публікації оголошення господарський суд на підставі частини першої статті 79 ГПК ухвалою суду зупиняє позовне провадження і роз'яснює позивачу зміст і наслідки частини другої статті 14 Закону.

Якщо позивач не звернувся у місячний строк з дня публікації із заявою про визнання його вимог до боржника у справі про банкрутство, господарський суд поновлює позовне провадження та відмовляє у задоволенні позову на підставі частини другої статті 14 Закону.

Враховуючи вищезазначене та той факт, що публікація оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо- будівельна компанія "Легіон" відбулася 21.06.2011, колегія суддів вважає, що ТОВ «Епіцентр К» на даний час не має іншої можливості захищати свої права та інтереси окрім ніж в справі про банкрутство.

Враховуючи викладене, колегія суддів на підставі наявних в справі матеріалів дійшла до висновку, що відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України наявні підстав для часткового задоволення апеляційної скарги боржника, а тому ухвала місцевого господарського суду підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ст.ст. 4-1, 4-2, 4-3, 4-7, 32-34, 43, 86, 99, 101 - 106 ГПК України, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-Будівельна Компанія "Легіон" задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 16.07.2015 у справі № 15/74-б скасувати в частині:

- визнання вимог товариства з обмеженою відповідальністю "СМД-Інвест" до боржника у розмірі 47 912,86 грн.,

- віднесення вимог приватного підприємства "Інжиніринг Ремейк Агрегат" до боржника у розмірі 26 513,20 грн. до вимог шостої черги задоволення,

- затвердження реєстру вимог кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-Будівельна Компанія "Легіон" станом на 16.07.2015 на суму 265 590 588,98 грн.

В зазначеній частині прийняти нове рішення, яким:

- вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "СМД-Інвест" до боржника у розмірі 47 912,86 грн. відхилити;

- вимоги приватного підприємства "Інжиніринг Ремейк Агрегат" до боржника у розмірі 26 513,20 грн. віднести до вимог четвертої черги задоволення;

- затвердити реєстру вимог кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-Будівельна Компанія "Легіон" на суму 265 542 676,12 грн.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 16.07.2015 у справі № 15/74-б в частині розгляду решти вимог товариства з обмеженою відповідальністю "СМД-Інвест", приватного підприємства "Інжиніринг Ремейк Агрегат", товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" до боржника залишити без змін.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді А.А. Верховець

Ю.Б. Михальська