РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2016Справа №910/31064/15

За позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизайн Сервіс», яке змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Технопромбуд Лімітед»

про стягнення 592 000, 00 грн.

Суддя Андреїшина І.О.

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: Радзівон Д.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизайн Сервіс» про стягнення 592 000, 00 грн. заборгованості за надані послуги за договором від 12.01.2015 р. № 12/01-15.

Ухвалою суду від 11.12.2015 р. порушено провадження у справі № 910/31064/15 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 20.01.2016, зобов'язано сторін надати певні документи.

Позивач у судовому засіданні надав оригінали документів для огляду.

Представник відповідача повідомив, що до судового засідання не готовий, у зв'язку з чим господарський суд оголосив перерву у судовому засіданні до 17.02.2016 р. о 15:00.

У судовому засідання 17.02.2016 р. позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача повідомив суду, що згідно з наданим відзивом визнає заборгованість за надані послуги, щодо яких підписано акти прийому-передачі.

У судовому засіданні 17.02.2016 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Дослідивши подані матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

12.01.2015 р. між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (надалі за текстом - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дизайн Сервіс», яке змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Технопромбуд Лімітед», (надалі за текстом - замовник) був укладений договір № 12/01-15 про надання інформаційно-консультаційних послуг з питань комерційної діяльності, управління та послуг з ведення бухгалтерського обліку (надалі за текстом - договір).

Відповідно до пункту 1.1. договору, виконавець приймає на себе зобов'язання з надання замовнику консультаційних послуг з питань комерційної діяльності, управління та послуг з ведення бухгалтерського обліку.

Згідно з пунктами 4.1., 4.2. договору, сторони погодили, що основний обсяг виконання доручення замовника здійснюється виконавцем особисто або з залученням третіх осіб. Здача-приймання наданих послуг здійснюється сторонами за актами приймання-передачі в місці знаходження замовника.

Пунктом 4.3. договору сторони узгодили, що вони підписуються акти приймання-передачі щоквартально. Виконавець зобов'язується в термін до 15 числа, наступного за звітним кварталом, інформувати замовника про надання послуг за попередній квартал. Виконавець зобов'язаний надавати замовнику з кожним актом прийому-передачі послуг звіт з переліком послуг, який затверджується замовником.

У відповідності до пункту 4.4. договору, отримавши від виконавця примірники акту приймання-передачі наданих послуг, замовник зобов'язаний розглянути цей акт, підписати його зі свого боку та повернути виконавцю або надати останньому мотивовану відмову від його підписання протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання. В разі, якщо протягом зазначеного вище строку замовник не направить виконавцю примірник підписаного з його боку акту прийому-передачі наданих послуг або мотивованої відмови від його підписання, вважається, що послуги були надані виконавцем належним чином та прийняті клієнтом без зауважень, а тому підлягають оплаті в повному обсязі.

Позивач пояснив суду, що ним було надано послуги відповідачу на загальну суму 592 000, 00 грн. належним чином, що підтверджується актами приймання-передачі послуг, які підписані сторонами, зокрема: від 10.04.2015 р. № 1, від 14.07.2015 р. № 2, від 06.10.2015 р. № 3, а також актом від 09.11.2015 р. № 4, який з боку відповідача не підписаний (копії в матеріалах справи).

Згідно з пунктом 5.1. договору, вартість послуг визначається у актах приймання-передачі послуг.

У відповідності до пункту 5.2. договору, оплата здійснюється замовником шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом 3 (трьох) робочих днів з дня підписання сторонами акту здачі-приймання послуг.

За твердженнями позивача, відповідачем не виконуються зобов'язання за договором щодо оплати наданих послуг, у зв'язку з чим у відповідача виник залишок невиконаних зобов'язань за договором від 12.01.2015 р. № 12/01-15 на суму 592 000, 00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Нормами частини 1 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Пунктом 1 частини 2 зазначеної статті визначені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, якими зокрема є договори та інші правочини.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором надання послуг.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином та відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Господарський суд встановив, що позивачем на виконання умов договору надано послуги на загальну суму 549 000, 00 грн., що підтверджується підписаними між сторонами актами від 10.04.2015 р. № 1, від 14.07.2015 р. № 2, від 06.10.2015 р. № 3, а також актом від 09.11.2015 р. № 4, проте надані послуги не були оплачені відповідачем.

Що стосується акту приймання-передачі послуг № 4 від 06.10.2015 р., то приймаючи до уваги, що він відповідачем не підписаний і суду не надано доказів надсилання його позивачем для підписання відповідачу, то за таких обставин, в силу пункту 4.4. договору, у суду немає підстав визнавати послуги за цим актом наданими, у зв'язку з чим вони не підлягають оплаті на сьогоднішній день відповідачем.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З системного аналізу вищевикладеного, оскільки, свого обов'язку щодо оплати наданих послуг на суму 549 000, 00 грн. відповідачем не виконано, внаслідок чого в останнього утворилась зазначена заборгованість, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача вказаної суми є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню частково.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 47, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Технобудпром Лімітед» (вул. Ярославів Вал, 13/2Б, офіс 3, м Київ, 01054, ідентифікаційний код 39187651) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 03189, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 549 000 (п'ятсот сорок дев'ять тисяч) грн. 00 коп. заборгованості та 8 235 (вісім тисяч двісті тридцять п'ять) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. У решті позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

5. Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення його повного тексту і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено 22.02.2016 р.

Суддя І.О. Андреїшина