ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"10" лютого 2016 р. Справа № 2/34/5022-488/2011
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрушків Г.З.

розглянув cкаргу Дочірньої компанії "Газ України" національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"№31/13-162 від 19.01.2016р. на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції у справі

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України", вул. Шолуденка, 1, м. Київ , 04116

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз", вул. Чернівецька, 54, м. Тернопіль, 46006

За участю представників від:

Органу ДВС: не з'явився.

Позивача (скаржника) : ОСОБА_1 - представник (довіреність №52/16 від 15.06.2015р.)

Відповідача (боржник): ОСОБА_2 представник (довіреність №5 від 20.01.2016р.)

Суть справи:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 31.05.2011 року у справі №2/34/5022-488/2011 за позовом Дочірної компанії „Газ України НАК „Нафтогаз України до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільміськгаз», позов задоволено, стягнуто з Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" вул. Чернівецька, 54-А, м. Тернопіль (ідент. код 21155959): - на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" вул. Шолуденка, 1, м. Київ (ідент. код 31301827): 157 134 грн. 58 коп. заборгованості; 19 091 грн. 85 коп. втрат від інфляційних процесів; 6 442 грн. 52 коп. річних; 1 827 грн. 00 коп. в повернення сплаченого державного мита та 236 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, про що виданий відповідний наказ від 14.06.2011р.

Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулася в господарський суд Тернопільської області зі скаргою №31/13-162 від 19.01.2016р. на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління, в якій просить суд:

1. Визнати причини пропуску строку на оскарження поважними та відновити пропущений процесуальний строк для подачі скарги на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління.

2. Прийняти скаргу ДК "Газ України" до розгляду.

3. Визнати неправомірними дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління, які полягають у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2011р. №28112514 при виконанні наказу господарського суду Тернопільської області від 14.06.2011р. №2/34/5022-488/2011.

4. Визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2011 №28112514, винесену державним виконавцем при виконанні наказу господарського суду Тернопільської області від 14.06.2011р. №2/34/5022-488/2011.

5. Зобовязати державного виконавця відновити ВП №28112514 та вжити всі заходи для фактичного повного виконання рішення суду.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 28.01.2016р. призначено судове засідання для розгляду питання щодо поновлення строку для подачі скарги на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління на 10.02.2016 року.

Скаржник (стягувач за виконавчим документом) витребуваних ухвалою суду від 28.01.2016 року документів суду не надав, його уповноважений представник в судовому засідання пояснив, що надати оскаржувану постанову не має можливості, оскільки така на адресу стягувача не надходила, а також зазначив, що стягувач в липні 2015 року звертався до Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції із листом заявою про надання інформації про хід виконавчих дій по виконанню пред"явленого 05.08.2011 року до виконання наказу господарського суду Тернопільської області №2/34/5022-488/2011 від 14.06.2011р., в підтвердження чого надав суду незасвідчені копії фіскального чека №8587 від 06.08.2015р. та заяви №31/13-2788 від 23.07.2015р. про надання інформації. Проте, за твердженням скаржника, відповіді на дану заяву ним не отримано, а про існування оскаржуваної постанови стягувач дізнався лише в листопаді 2015р. з телефонної розмови з державним виконавцем, після чого, 25.11.2015 р. в порядку ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" оскаржив дії державного виконавця Першого відділу ДВС Тернопільського МУЮ до начальника ДВС, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. 15.01.2016 р. на адресу ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" від органу ДВС надійшов лист за №5318006-34/17 від 03.12.2015 р. (вх. №159/1), яким стягувача повідомлено про те, що виконавче провадження, в т.ч. за №28112514, знищено, після чого стягувач звернувся з даною скаргою до суду і вважає, що оскільки він скористався своїм правом оскарження дій державного виконавця до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, строк оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження №28112514 до суду, пропущений з поважних причин.

Окрім того, в судовому засіданні 10.02.2016р. за клопотанням уповноваженого представника скаржника, проти якого не заперечував представник боржника (відповідача у справі) оголошувалася перерва в порядку ст.. 77 ГПК України до 16год.00хв. для надання можливості стягувачу подати суду витребувані документи в т.ч копію оскаржуваної постанови

Після перерви, представник скаржника надав суду ніким не підписаний примірник постанови від 30.12.2011 року про закінчення виконавчого провадження і пояснив суду, що такий примірник постанови йому надали в Державній виконавчій службі. Окрім того, представник стягувача також зазначив, що останній не отримував будь-яких інших постанов по даному виконавчому провадженні в т.ч. і постанови про відкриття виконавчого провадження і відповідно йому не був відомий ідентифікатор для доступу до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, а відтак він не мав можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження. Враховуючи наведене просить визнати поважними причини пропуску строку на оскарження дій державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, поновити пропущений строк та прийняти скаргу до розгляду.

Представник відповідача (боржника) в судовому засіданні проти клопотання скаржника про поновлення строку для подачі скарги на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління заперечує, вважає, що наведені скаржником причини пропуску строку не є поважними, а звернення із скаргою на дії державного виконавця до начальника органу ДВС, якому останній безпосередньо підпорядковується, не перешкоджало йому звернутися із відповідною скаргою до суду. При цьому представник боржника також зазначив, що скаржнику повинно було бути відомо про винесення даної постанови ще у 2011 році, оскільки така була направлена сторонам виконавчого провадження після її винесення і його товариством така постанова була отримана, окрім того, скаржнику було відомо про списання суми заборгованості, на стягнення якої господарським судом видано наказ від 14.06.2011р. №2/34/5022-488/2011, відповідно до вимог Закону України "Про деякі питання списання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію", про що йому ще у вересні 2011 році було направлено Протокол №1 засідання комісії зі списання заборгованості за спожитий природний газ ПАТ "Тернопільміськгаз" від 19.09.2011 року.

Орган ДВС витребуваних ухвалою суду від 28.01.2016р. документів суду не надав, його уповноважений представник в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду даної заяви скаржника був повідомлений належним чином (повідомлення про вручення поштового відправлення ухвали суду від 28.01.2016р. знаходиться в матеріалах справи), про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до вимог ст..121-2 ГПК України неявка в судове засідання, зокрема представника органу ДВС не є перешкодою для розгляду, даної заяви скаржника (щодо поновлення строку для подачі скарги на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління).

Розглянувши клопотання ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" про відновлення процесуально строку для подачі скарги на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління та додані до нього документи, заслухавши пояснення представників стягувача (скаржника (позивача у справі)) та боржника (відповідача у справі), суд прийшов до висновку, що таке задоволенню не підлягає, з огляду на наступне:

Частиною 1 статті 121-2 ГПК України визначено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Згідно ч. 1 ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту ст. 53 ГПК України відновлення пропущеного строку здійснюється господарським судом за наявності поважної причини його пропуску.

При цьому, поважними визнаються лише ті обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами

Отже, наведена норма процесуального закону пов'язує можливість відновлення процесуального строку з обовязковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Це стосується й тих випадків, коли таке відновлення здійснюється з ініціативи господарського суду, який має зазначити відповідну причину (причини) в судовому рішенні, в якому йдеться про відновлення строку, якщо відновлення процесуального строку здійснюється за заявою сторони чи прокурора., заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V ГПК України.

Як слідує із поданої скаржником ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" скарги, останнім оскаржується постанова про закінчення виконавчого провадження №28112514, яка винесена державним виконавцем при виконанні наказу господарського суду Тернопільської області від 14.06.2011р. №2/34/5022-488/2011 30 грудня 2011р.

Ч. 3 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" (редакція чинна на момент прийняття постанови) визначено, що про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Однак, у поданій скаржником скарзі не було зазначено відомостей, про дату отримання Компанією постанови від 30.12.2011 р. про закінчення виконавчого провадження №28112514 щодо примусового виконання наказу господарського суду Тернопільської області від 14.06.2011р. № 2/34/5022-488/2011 або про дату, коли йому стало відомо про її існування.

Ухвалою від 28.01.2016 р. суд зобовязував скаржника надати: письмові документально підтверджені відомості щодо дати отримання постанови про закінчення виконавчого провадження № 28112514 від 30.12.2011 р., винесеної державним виконавцем Першого відділу Державної виконавчої служби України Тернопільського міського управління юстиції, а також належним чином засвідчену копію самого оскаржуваного документа.

Представник скаржника в судовому засіданні повідомив, що постанова про закінчення виконавчого провадження №28112514 від 30.12.2011р. на адресу стягувача не надходила, а про її існування стягувач дізнався з телефонної розмови з представником органу ДВС і лише сьогодні 10.02.2016р. в приміщення органу ДВС йому вручене ніким не підписаний примірник оскаржуваної постанови.

Разом з цим, як слідує зі змісту долучених скаржником до матеріалів скарги документів, а саме: скарги ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" за №31/13-4405 від 25.11.2015 р. на дії державного виконавця Першого відділу ДВС Тернопільського МУЮ, яка подавалась стягувачем, в порядку ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження", до начальника Першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції, вбачається, що станом на 25.11.2015 р. стягувачу вже було відомо про наявність даного документа.

Проте, скаржник зі скаргою №31/13-162 від 19.01.2016р. на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, звернувся до господарського суду 20.01.2016р., що підтверджується відтиском штемпеля на поштовому конверті, тобто з пропущенням встановленого ст.. 121-2 ГПК України процесуального строку, додавши клопотання (яке викладено в скарзі) про поновлення строку подання скарги.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на подання скарги скаржник (позивач у справі) посилається на те, що 25.11.2015р. він звернувся до начальника Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції зі скаргою в порядку ст.. 82 Закону України "Про виконавче провадження" на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2011р. №28112514 і тільки 15.01.2016р. на адресу ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" у відповідь на дану скаргу надійшов лист №53180 06-34/17 від 03.12.2015р. начальника Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про те, що провести перевірку виконавчих проваджень, зокрема ВП №28112514 не можливо, оскільки документи за 2003-2011 роки підлягають знищенню, тоді як мав би за результатами розгляду скарги у десятиденний строк з дня її надходження винести постанову про її задоволення чи відмову. І відповідно з врахуванням викладеного вважає, що оскільки він скористався правом на оскарження дій державного виконавця до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також позицію Європейського суду про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, то строк оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження № 28112514 від 30.12.2011р. пропущено з поважних причин.

Однак, як слідує із долучених скаржником до матеріалів скарги документів, станом на день звернення із скаргою на дії державного виконавця до начальника органу ДВС, якому підпорядкований державний виконавець (25.11.2015р.), скаржник був обізнаний з оскаржуваною постановою, про що не заперечив в судовому засіданні уповноважений представник ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", проте своїм правом на звернення до суду у встановлені процесуальним законодавством строки не скористався.

За змістом ч. 1 ст. 82 ЗУ "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Тобто вказана норма законодавства містить диспозитивність щодо реалізації права особи на оскарження дій та рішень органів Державної виконавчої служби. Законодавець надав можливість сторонам виконавчого провадження два шляхи оскарження дій посадових осіб державної виконавчої служби.

Вказані заявником причини пропущення процесуального строку не є поважними та такими, що обумовлюють наявність підстав для поновлення процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії органу ДВС щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2011р. №28112514, а оскарження дій державного виконавця до начальника відділу органу ДВС, якому державний виконавець безпосередньо підпорядковується, не перешкоджало стягувачу звернутися у встановлені законом строки зі скаргою на дії державного виконавця до суду, а отже зазначене стягувачем обґрунтування клопотання не є поважною причиною пропуску процесуального строку. Інших обставин, які унеможливлювали звернення до суду зі скаргою на дії органу ДВС протягом десяти днів, заявник не навів.

При цьому, слід зазначити, що відповідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження та прокурор, як учасник виконавчого провадження, мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії.

Окрім того, відповідно до п. 1.1. Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003р. №43/5 і зареєстрований в Міністерстві юстиції України 21.05.2003 №388/7709 (далі - Положення) Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень (надалі - Єдиний реєстр) - це комп'ютерна база даних, яка створена за допомогою автоматизованої системи і відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії.

До Єдиного реєстру обов'язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій (п. 3.1. Положення).

Безоплатний і цілодобовий доступ до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень мають сторони виконавчого провадження, у якому вони беруть участь, через веб-сайт, який ведеться адміністратором Єдиного реєстру п.5.1 Положення.

Таким чином скаржник, як сторона виконавчого провадження, мав право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження безпосередньо у відповідному органі ДВС як і мав право доступу до електронного реєстру Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, шляхом перегляду, копіювання та роздрукування всіх документів та відомостей виконавчого провадження, а посилання його уповноваженого представника в судовому засіданні на те, що стягувачу не був відомий ідентифікатор для доступу до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, так як він не отримував постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження по пред"явленому ним до виконання наказу господарського суду Тернопільської області від 14.06.2011р. № 2/34/5022-488/2011, оцінюється судом критично і відповідно до уваги не приймаються, з огляду на вищезазначені вимоги ст..12 Закону України "Про виконавче провадження" та ст..30 цього ж Закону, оскільки, як слідує із долучених скаржником до поданої скарги матеріалів, а саме заяви про надання інформації від 23.07.2015 року, стягувач подав заяву до органу ДВС про відкриття виконавчого провадження по виконанню вищезазначеного наказу господарського суду 05.08.2011 році, а, як встановлено судом вище, із скаргою на дії ДВС звернувся до суду 20.01.2016 року, тобто більш як через чотири роки, а стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження (п.9.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарський судів України").

Відповідно до вимог ст..ст.33.34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень належними і допустимими доказами.

Проте скаржником не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску процесуального строку на подання скарги на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління щодо винесення 30.12.2011 року постанови про закінчення виконавчого провадження №28112514

Відповідно до п. 9.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121-2 ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги пропущення скаржником процесуального строку на оскарження дій державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2011р. №28112514 при виконанні наказу господарського суду Тернопільської області від 14.06.2011 року №2/34/5022-488/2011 та самої постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2011р. №28112514, зважаючи на відсутність підстав для його поновлення, скарга №31/13-162 від 19.01.2016р. Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" підлягає залишенню без розгляду

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України,господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Дочірній компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" у задоволенні клопотання про відновлення строку подання скарги на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2011р. ВП №28112514, заявленого у скарзі №31/13-162 від 19.01.2016р.

2. Скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" №31/13-162 від 19.01.2016р. на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції - залишити без розгляду.

Суддя Г.З. Андрушків