ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2016 р.Справа № 916/4606/15

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань ОСОБА_1

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю № б/н від 30.12.2015р.

Від відповідача: не зявився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-комерційна фірма „Квадрат до товариства з обмеженою відповідальністю „Юг-Пресс-Форм про розірвання договору та стягнення 250 000 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Виробничо-комерційна фірма „Квадрат (далі по тексту ТОВ „ВКФ „Квадрат) звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Юг-Пресс-Форм (далі по тексту ТОВ „Юг-Пресс-Форм) про розірвання укладеного між сторонами по справі договору підряду № 28/05-15-Б від 28.05.2015р., а також про стягнення грошових коштів в сумі 250 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом допущення відповідачем істотного порушення прийнятих на себе зобовязань за вищезазначеним договором щодо своєчасного та у повному обсязі здійснення будівельних робіт, а також відмовою ТОВ „Юг-Пресс-Форм повернути отримані ним в якості попередньої оплати грошові кошти.

Відповідач повністю заперечував проти позову, посилаючись на відсутність його протиправної поведінки у спірних правовідносинах. При цьому, в судове засідання, призначене на 17.02.2016р., представник ТОВ „Юг-Пресс-Форм не зявився, незважаючи на обізнаність із часом та місцем проведення засідання суду, що підтверджується підписом його представника на повідомленні про оголошення перерви у минулому засіданні суду від 03.02.2016р., та про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне.

28.05.2015р. між ТОВ „ВКФ „Квадрат (Замовник) та ТОВ „Юг-Пресс-Форм (Підрядник) було укладено договір підряду № 28/05-15-Б, у відповідності до п.п. 1.1 1.3 розділу 1 „Предмет договору якого Підрядник зобовязався за завданням Замовника виконати роботи у відповідності до договору на обєкті, а Замовник зобовязується прийняти та оплатити виконані Підрядником роботи у відповідності з договором. Роботи, що передбачені договором: благоустрій території згідно договірної ціни (додаток № 1), що є невідємною частиною даного договору. Обєкт: СОБ Чайка, Одеська область, село Кароліно Бугаз, вул. Кароліни Сабанської, 6.

Відповідно до ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи з положень п.п. 1.1.1, 1.1.3, 1.1.12, 1.1.14 розділу 2 „Права та обовязки сторін, п. 1.1 розділу 3 „Строки виконання робіт договору підряду № 28/05-15-Б від 28.05.2015р. Підрядник зобовязався: власними силами та засобами виконати роботи згідно з п. 1. 2 договору та відповідно до чинного законодавства України; здати роботи у встановлені договором строки Замовнику, своєчасно ліквідувати всі недоліки та дефекти, що виникли з вини Підрядника, які можуть бути виявлені в ході виконання робіт, приймання робіт та/або в гарантійні строки експлуатації обєкту; здати Замовнику виконані у відповідності до цього договору та діючого законодавства роботи за актом виконаних робіт у формі, затвердженій сторонами. Акти виконаних робіт за поточний місяць надаються Замовнику для перевірки згідно з етапами виконаних робіт; на період дії договору протягом усього періоду будівництва Підрядник веде всю необхідну виконавчу документацію (журнали, акти тощо) згідно з вимогами ДБН та діючого законодавства, а також закінченні будівництва в повному обсязі передати її Замовнику. Строк виконання робіт становить 30 (тридцять) календарних днів з дня видачі першого авансу (додаток № 2).

Згідно з п.п. 1.1, 1.2 розділу 4 „Вартість робіт та порядок розрахунків договору підряду № 28/05-15-Б від 28.05.2015р. вартість виконання робіт за договором включає в себе вартість матеріалів, необхідних для виконання робіт за договором та договірною ціною (додаток № 1 до договору) на підставі затверджених сторонами одиничних та не підлягаючих зміні ціни в обсязі фактично виконаних робіт. Фінансування робіт здійснюється авансами, за узгодженим сторонами графіком фінансування (додаток № 3 до договору) та який є його невідємною частиною.

При цьому, як свідчить матеріали справи та надані учасниками судового процесу пояснення, будь-яких додатків до договору підряду № 28/05-15-Б від 28.05.2015р. сторонами укладено не було. Отже, відповідні питання, що мали бути узгоджені у додатках, залишаються врегульованими умовами основного договору, а за відсутності відповідних застережень визначаються виходячи із положень чинного законодавства.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

В силу положень ст. 877 ЦК України підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов'язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

При цьому, згідно з положеннями ч. 4 ст. 879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Як було зазначено вище по тексту рішення, сторонами не було узгоджено додатків до договору підряду № 28/05-15-Б від 28.05.2015р., якими були б визначені питання оплати вартості робіт, зокрема визначення точної вартості будівництва, графіку оплати тощо. Проте, як свідчать наявні у матеріалах справи банківські виписки, позивачем було перераховано на користь ТОВ „Юг-Пресс-Форм грошові кошти в загальній сумі 250 000 грн. в якості плати за договором підряду № 28/05-15-Б від 28.05.2015р., а саме: 03.06.2015р. було перераховано 150 000 грн.; 15.06.2015р. було перераховано 100 000 грн.

При цьому, незважаючи на неузгодженість додатків, суд зауважує, що положеннями п. 1.1 розділу 3 „Строки виконання робіт договору підряду № 28/05-15-Б від 28.05.2015р. сторони погодили виконання будівельних робіт протягом 30 календарних днів з дати видачі першого авансу.

Відповідно до ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Тобто, в даному випадку, ТОВ „Юг-Пресс-Форм було зобовязане виконати будівельні роботи за договором підряду № 28/05-15-Б від 28.05.2015р не пізніше 06.07.2015р. включно, оскільки перший авансовий внесок був отриманий відповідачем 05.06.2015р.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 882 ЦК України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов'язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Як стверджує відповідач, ТОВ „Юг-Пресс-Форм частково виконало будівельні роботи згідно з умовами договору № 28/05-15-Б від 28.05.2015р., на підтвердження чого надало суду копії актів виконаних робіт за червень та липень 2015 року, які містять відмітку відповідача про відмову позивача від їх підписання. Проте такі акти відхиляються господарським судом як доказ належного виконання відповідачем власних обовязків підрядника, оскільки у погоджений сторонами строк відповідач не направив позивачу повідомлення про готовність робіт, як це передбачено ч. 1 ст. 882 ЦК України, а також не надав доказів направлення вказаних актів на підпис позивачу, що свідчить про порушення ним своїх обовязків за спірним договором.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

В силу положень ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

В той же час, згідно з положеннями ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Як вбачається із змісту ч. 2 ст. 651 ЦК України, чинним законодавством України під істотним розуміється таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору.

Як зазначено у постанові судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 р. у справі N 6-75цс13, оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Суд зауважує, що у спірних правовідносинах відповідач не виконав повного переліку робіт згідно умов договору підряду № 28/05-15-Б від 28.05.2015р. у термін до 06.07.2015р. включно, в результаті чого, ТОВ „ВКФ „Квадрат протягом тривалого часу є позбавленим того, на що розраховувало при укладенні договору виконання будівельних робіт на погодженому обєкті. За переконанням суду, така протиправна поведінка відповідача значною мірою позбавила ТОВ „ВКФ „Квадрат того, на що вказане товариство розраховувало при укладенні договору, у звязку з чим, суд визнає допущене відповідачем порушення власних зобовязань у спірних правовідносинах істотним та таким, що надає суду підстави розірвати договір підряду № 28/05-15-Б від 28.05.2015р з передбаченої ч. 2 ст. 651 ЦК України підстави.

У звязку з викладеним, позовні вимоги ТОВ „ВКФ „Квадрат в частині розірвання укладеного між сторонами по справі договору підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про стягнення із відповідача грошових коштів в сумі 250 000 грн., отриманих в якості попередньої оплати за спірним договором, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 883 ЦК України підрядник відповідає за недоліки збудованого об'єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. За невиконання або неналежне виконання обов'язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

При цьому, у відповідності до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, які підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим субєктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобовязання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобовязання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

При цьому, для настання деліктної відповідальності у вигляді відшкодування збитків необхідна наявність складу цивільного правопорушення, а саме: вина особи, яка заподіяла шкоду; протиправна поведінка заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв?язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача. Відсутність одного з елементів складу цивільного правопорушення, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за заподіяну шкоду, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Суд зауважує, що законодавство, яким врегульовано підрядні правовідносини, на відміну від положень про купівлю-продаж, не містить правил про те, яким чином слід діяти сторонам за умови необхідності повернення замовнику від підрядника авансових платежів за роботи, невиконані або виконані не у повному обсязі. Проте, враховуючи приписи ст. 883 ЦК України, такі вказані грошові кошти за своєю правовою природою слід кваліфікувати як збитки, тобто витрати особи, яких вона зазнала в результаті протиправної поведінки підрядника. Тобто, в даному випадку, слід дослідити у діях відповідача наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення, які є необхідними для вирішення питання про наявність чи відсутність правових підстав для повернення відповідачу сплачених ним за договором № 28/05-15-Б від 28.05.2015р. грошових коштів.

Так, протиправність поведінки ТОВ „Юг-Пресс-Форм була встановлена під час розгляду даної справи, яка полягає у невиконанні ним передбачених умовами договору підряду № 28/05-15-Б від 28.05.2015р. робіт протягом 30 днів з моменту отримання першого авансового платежу.

Розмір збитків в даному випадку складає 250 000 грн., що є прямими витратами позивача у вигляді авансового платежу, що був отриманий відповідачем в рахунок плати за будівельні роботи, що мали бути виконані останнім. При цьому, твердження про начебто часткове виконання передбачених умовами спірного договору робіт не бути підтверджені належними доказами, а будь-яких клопотань з боку відповідача для підтвердження своєї правової позиції, зокрема з приводу призначення будівельно-технічної експертизи, на адресу суду не надходило. Таким чином, суд визнає обґрунтованим розмір понесених позивачем збитків в сумі 250 000 грн.

Причинно-наслідковий звязок між завданими збитками та порушенням полягає у тому, що за умови обізнаності позивача про майбутнє неналежне виконання з боку ТОВ „Юг-Пресс-Форм своїх обовязків підрядника у спірних правовідносинах, ТОВ „ВКФ „Квадрат не здійснювало б авансових платежів в рахунок плати за виконання будівельних робіт та, відповідно, не понесло б вказаних збитків. Викладене підтверджує необхідний причинно-наслідковий звязок між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками.

Відповідно до ст.ст. 614, 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Отже, вина у порушенні цивільного зобовязання є законодавчою презумпцією за умови доведеності факту порушення, яка може бути спростована порушником. Проте, в даному випадку, ТОВ „Юг-Пресс-Форм не було наведено суду жодної обставини, яка б свідчила про відсутність його вини у допущеному порушенні власних зобовязань.

Таким чином, у діях ТОВ „Юг-Пресс-Форм наявні всі чотири елементи складу цивільного правопорушення, наявність яких є підставою для притягнення його до деліктної відповідальності та стягнення збитків, завданих позивачу, в сумі 250 000 грн. Викладене свідчить про необхідність задоволення заявлених ТОВ „ВКФ „Квадрат позовних вимог у названій частині.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, факт існування обовязку відповідача компенсувати завдані позивачу збитки в сумі 250 000 грн., а також наявність правових підстав для розірвання укладеного між сторонами по справі договору підряду № 28/05-15-Б від 28.05.2015р., витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи. Доказів, спростовуючих даний висновок, відповідачем суду надано не було.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо необхідності задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі шляхом розірвання укладеного між сторонами договору підряду № 28/05-15-Б від 28.05.2015р., а також стягнення із ТОВ „Юг-Пресс-Форм на користь позивача збитків в сумі 250 000 грн. відповідно до ст.ст. 11, 22, 509, 525, 526, 530, 610 612, 614, 617, 629, 651, 846, 875, 877, 879, 882, 883 ЦК України, ст.ст. 193, 225 ГК України.

Судові витрати зі сплати судового збору судом у повному обсязі покладаються на відповідача згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір підряду № 28/05-15-Б від 28.05.2015р., укладений між товариством з обмеженою відповідальністю „Виробничо-комерційна фірма „Квадрат та товариством з обмеженою відповідальністю „Юг-Пресс-Форм.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Юг-Пресс-Форм /65031, м. Одеса, вул. М. Боровського, 35, оф. № 2, / на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-комерційна фірма „Квадрат /65010, м. Одеса, вул. Палубна, 9/2, / збитки в розмірі 250 000 грн. 00 коп. /двісті пятдесят тисяч грн. 00 коп./, судовий збір в сумі 4 968 грн. 00 коп. /чотири тисячі девятсот шістдесят вісім грн. 00 коп./. Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 22.02.2016р.

Суддя С.П. Желєзна