ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2016 р. Справа № 926/339-б/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Гриців В.М., суддів Кузь В.Л., Хабіб М.І.

при секретарі судового засідання Бохонок В.З.

з участю представників ініціюючих кредиторів ОСОБА_1, ОСОБА_2

у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції розглянув справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у місті Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області на ухвалу господарського суду Чернівецької області від 06 листопада 2015 року у справі №926/339-б/15 про банкрутство державного підприємства легкого машинобудування «Чернівцілегмаш»

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Чернівцях та ОСОБА_4 податкова інспекція у місті Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області подали до господарського суду Чернівецької області спільну заяву, у якій просили суд порушити провадження у справі про банкрутство державного підприємства легкого машинобудування «Чернівцілегмаш» на загальних підставах, визначених ст.ст. 10, 11 закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»; визнати кредиторами ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Чернівцях у сумі 667101,48 грн., ОСОБА_4 податкову інспекцію у місті Чернівцях Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Чернівецькій області в сумі 776065,67 грн.

Господарський суд Чернівецької області ухвалою від 05 березня 2015 року прийняв заяву до розгляду, призначив підготовче засідання. Суд ухвалою від 02 квітня 2015 року порушив провадження у справі №926/339-б/15 про банкрутство державного підприємства легкого машинобудування «Чернівцілегмаш», визнав безспірні вимоги ініціюючих кредиторів: УПФУ в м. Чернівцях на суму 233329,67 грн. та ДПІ у м. Чернівцях на суму 742264,77 грн., увів мораторій на задоволення вимог кредиторів і процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначив визначеного автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство арбітражного керуючого ОСОБА_5.

Львівський апеляційний господарський суд постановою від 27 травня 2015 року скасував ухвалу господарського суду Чернівецької області від 02 квітня 2015 року в частині визнання безспірних грошових вимог управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях до боржника на суму 233329,67 грн. та державної податкової інспекції у м. Чернівцях ГУ Міндоходів у Чернівецькій області на суму 742264,77 грн. Прийняв у цій частині нове рішення, яким визнав безспірні грошові вимоги управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях до боржника на суму 233790,76 грн. та державної податкової інспекції у м. Чернівцях ГУ Міндоходів у Чернівецькій області на суму 148774,25 грн.

Вищий господарський суд України постановою від 22 вересня 2015 року частково задовольнив касаційні скарги ДПІ у м. Чернівцях ГУ ДФС у Чернівецькій області та державного підприємства «Чернівцілегмаш» скасував ухвалу господарського суду Чернівецької області від 02 квітня 2015 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27 травня 2015 року, а справу № 926/339-б/15 передав на новий розгляд до господарського суду Чернівецької області.

Вищий господарський суд України вказав, що доказами на підтвердження безспірності грошових вимог органу фіскальної служби є рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили; інкасові доручення для примусового стягнення коштів в дохід бюджету у рахунок погашення податкового боргу та докази вжиття відповідних заходів до отримання відповідної заборгованості за процедурою, визначеною податковим кодексом України (ст.ст. 95-99). Перебіг трьохмісячного строку починається з моменту прийняття банком боржника інкасового доручення для примусового стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, оформленого стягувачем (контролюючим органом) на підставі рішення суду, що набрало законної сиди. При новому розгляді справи суди повинні врахувати викладене. Більш повно та всебічно перевірити дійсні обставини справи, дати належну оцінку доказам, доводам та запереченням сторін і в залежності від встановленого та вимог закону постановити законне і обґрунтоване рішення.

Автоматизованою системою документообігу господарського суду Чернівецької області справу №926/339-б/15 передано на розгляд судді Ковальчук Т.І. Новий розгляд справи №926/339-б/15 розпочався на стадії підготовчого засідання.

Господарський суд Чернівецької області (суддя Т.І. Ковальчук) ухвалою від 06 листопада 2015 року у справі №926/339-б/15 відмовив у порушенні провадження у справі про банкрутство державного підприємства легкого машинобудування «Чернівцілегмаш».

Постановляючи ухвалу Господарський суд Чернівецької області керувався приписами частини третьої статті 10, частини 7 статті 16 закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та виходив із наступних підстав і обставин.

ОСОБА_4 підприємство легкого машинобудування «Чернівцілегмаш», зареєстроване 18.12.1991р.; місцезнаходження: 58018, м. Чернівці, вул. Головна, будинок 203А; ідентифікаційний код 14314624.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2009р. № 911 цілісний майновий комплекс державного підприємства «Чернівцілегмаш» передано із сфери управління Міністерства промислової політики до сфери управління Міністерства освіти і науки за актом приймання-передачі від 26.05.2010р. Відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України № 845 від 03.09.2010р. державне підприємство «Чернівцілегмаш» перебуває у процесі реорганізації шляхом приєднання до Національного технічного університету Харківський політехнічний інститут, який є правонаступником усього майна, прав та обовязків державного підприємства «Чернівцілегмаш», утворено комісію з припинення юридичної особи державного підприємства «Чернівцілегмаш» Процедура реорганізації державного підприємства «Чернівцілегмаш» не завершена, юридичну особу державне підприємство «Чернівцілегмаш» в установленому порядку не припинено.

ОСОБА_4 підприємство «Чернівцілегмаш» перебуває на обліку у державній податковій інспекції у м. Чернівцях та в управлінні Пенсійного фонду України в місті Чернівцях.

І. ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у місті Чернівцях стверджує, що загальна сума його безспірних вимоги до боржника, які не задоволені у примусовому порядку протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, становить 667101,48 грн., з яких: заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування становить 110735,54 грн. (98344,53 грн. недоїмки, 6646,31 грн. пені та 5744,70 штрафних (фінансових) санкцій); заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій становить 556365,94 грн., а саме:

1. Безспірні вимоги зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування на загальну суму 110735,54 грн. ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у м. Чернівцях підтверджує постановами Чернівецького окружного адміністративного суду про стягнення з боржника заборгованості зі страхових внесків, які набрали законної сили, у справах: № 2а-1390/10/2470 від 12.04.2010 р. суму 11627,41 грн. (у т.ч. 6842,00 грн. недоїмки, 4785,41 грн. фінансових санкцій і пені), № 2а-1746/10/2470 від 03.11.2010 р. на суму 8780,23 грн. (у т.ч. 8598,23 грн. недоїмки та 182 грн. фінансових санкцій і пені), № 2а-2127/10/2470 від 15.06.2010 р. на суму 7868,07 грн. недоїмки, № 2а-2406/10/2470 від 24.07.2010 р. на суму 7060,56 грн. недоїмки, № 2а-2667/10/2470 від 21.09.2010 р. на суму 9413,05 грн. (у т.ч. 8586,69 грн. недоїмки та 826,36 грн. фінансових санкцій і пені), № 2а-2829/10/2470 від 02.09.2010 р. на суму 9298,55 грн. (у т.ч. 8106,06 грн. недоїмки та 1192,49 грн. фінансових санкцій і пені), № 2а-3197/10/2470 від 09.11.2010 р. на суму 8581,31 грн. недоїмки, № 2а-3558/10/2470 від 09.11.2010 р. на суму 9658,25 грн. недоїмки, № 2а-3769/10/2470 від 04.01.2011 р. на суму 11246,91 грн. (у т.ч. 8858,92 грн. недоїмки та 2387,99 грн. фінансових санкцій і пені), № 2а-220/11/2470 від 15.02.2011 р. на суму 7665,94 грн. недоїмки, № 2а/2470/635/11 від 06.04.2011 р. на суму 11036,67 грн. (у т.ч. 9406,92 грн. недоїмки та 1629,75 грн. фінансових санкцій і пені), № 2а/2470/1737/11 від 23.12.2011 р. на суму 9592,24 грн. недоїмки і постановами про відкриття виконавчих проваджень.

Суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у м. Чернівцях у загальній сумі 90139,30 грн. недоїмки зі страхових внесків, стягнутих постановами Чернівецького окружного адміністративного суду у названих вище одинадцяти справах (окрім справи № 2а/2470/1737/11) не відповідають критеріям безспірності, визначеним ч. 3 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». За названими постановами Чернівецького окружного адміністративного суду в 2010-2011 роках були відкриті виконавчі провадження про стягнення з боржника на користь управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м. Чернівці та управління Пенсійного фонду України у м. Чернівцях (який є правонаступником УПФУ в Перштравневому районі м. Чернівці ) заборгованості за страховими внесками на загальнообовязкове державне пенсійне страхування на загальну суму 111829,19 грн., однак усі виконавчі провадження, окрім як у справі № 2а/2470/635/11, були закінчені у 2011 році згідно з п. 7 ч. 1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження (у редакції, чинній станом на день винесення відповідних постанов про закінчення виконавчого провадження), відповідно до якого виконавче провадження підлягає закінченню у разі передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії (або ліквідатору) у разі ліквідації боржника юридичної особи.

За наказом Міністерства освіти і науки України № 845 від 03.09.2010 р. про реорганізацію державного підприємства «Чернівцілегмаш» вирішено реорганізувати ДП «Чернівцілегмаш» шляхом приєднання до Національного технічного університету Харківський політехнічний інститут та утворено комісію з припинення юридичної особи ДП «Чернівцілегмаш».

Постановами Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції:

- від 11.04.2011р. закінчені виконавчі провадження з примусового виконання постанов Чернівецького окружного адміністративного суду і припинено чинність арештів та інших заходів примусового виконання рішення у справах: № 2а-1390/10/2470 від 12.04.2010 р. на суму 11627,41 грн., № 2а-1746/10/2470 від 03.11.2010 р. на суму 8780,23 грн., № 2а-2127/10/2470 від 15.06.2010 р. на суму 7868,07 грн., № 2а-2406/10/2470 від 24.07.2010 р. на суму 7060,56 грн., № 2а-2667/10/2470 від 21.09.2010 р. на суму 9413,05 грн., № 2а-2829/10/2470 від 02.09.2010 р. на суму 9298,55грн., № 2а-3197/10/2470 від 09.11.2010 р. на суму 8581,31 грн., № 2а-3769/10/2470 від 04.01.2011 р. на суму 11246,91 грн.;

- від 23.05.2011 р. закінчено виконавче провадження з примусового виконання постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 09.11.2010 р. у справі № 2а-3558/10/2470 на суму 9658,25 грн.;

- від 28.04.2011 р. закінчено виконавче провадження з примусового виконання постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.02.2011 р. у справі № 2а-220/11/2470 на суму 7665,94 грн.;

- від 31.05.2011 р. закінчено виконавче провадження з примусового виконання постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.04.2011 р. у справі № 2а/2470/635/11 на суму 11036,67 грн.

Крім того постановою Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції від 20.11.2012р. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 23.12.2011р. у справі № 2а/2470/1737/11 про стягнення з ДП «Чернівцілегмаш» на користь управління Пенсійного фонду України в м. Чернівці 9592,24 грн. недоїмки зі страхових внесків, однак постановою Першотравневого ВДВС від 25.06.2014 р. виконавчий документ було повернуто стягувачеві за п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження у звязку з наявною забороною щодо звернення стягнення на майно та кошти боржника.

Суд вказав, що по виконавчих листах у справах № 2а-1390/10/2470, № 2а-1746/10/2470, №2а-2127/10/2470, №2а-2406/10/2470, №2а-2667/10/2470, №2а-2829/10/2470, №2а-3197/10/2470, №2а-3558/10/2470,№2а-3769/10/2470, №2а-220/11/2470, №2а/2470/635/11 ініціюючий кредитор пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання (3 роки відповідно до ст. 21 закону України Про виконавче провадження в редакції, чинній до 09.03.2011р., та 1 рік відповідно до ст. 22 названого Закону в редакції, чинній з 09.03.2011р.), тому не може отримати задоволення по відповідних судових рішеннях у межах справи про банкрутство.

Окрім того, виконавчі листи у справах № 2а-2667/10/2470, № 2а-2829/10/2470, № 2а-3197/10/2470, № 2а-3558/10/2470, 2а-3769/10/2470, № 2а-220/11/2470, № 2а/2470/635/11 перебували на примусовому виконанні менше 3-х місяців, що не відповідає вимогам ч 3 ст. 10 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Суд визнав безспірними вимоги УПФУ у м. Чернівцях у сумі 9592,24 грн. недоїмки, присудженої постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 23.12.2011 р. у справі № 2а/2470/1737/11, оскільки виконавче провадження з виконання цього судового рішення тривало три місяці, а з моменту винесення постанови держвиконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві від 25.06.2014 р. до звернення УПФУ у м. Чернівцях із заявою про порушення справи про банкрутство ДП «Чернівцілегмаш» (03.03.2015р.) не сплив річний строк для повторного предявлення виконавчого документа до виконання, тобто виконавчий лист не є простроченим для предявлення до виконання.

2. Щодо вимог ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у м. Чернівцях з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій на загальну суму 556365,94 грн.

Суд першої інстанції визнав безспірними вимоги у загальній сумі 224198,52 грн., оскільки такі підтверджено постановами Чернівецького окружного адміністративного суду у справах №824/3172/13-а від 03.02.2014 р., №824/2366/13-а від 12.11.2013 р., №824/2043/13-а від 07.10.2013р., №824/1691/13-а від 03.09.2013 р., №824/1583/13-а від 01.08.2013 р., №824/1350/12-а від 16.08.2013 р., №824/577/13-а від 25.03.2013 р., №824/23/13-а від 22.01.2013 р., №2а/2470/2432/12 від 05.11.2012 р., №2а/2470/1934/12 від 23.08.2012 р., №824/576/13-а від 02.04.2013 р., №2-а/2470/1253/12 від 12.06.2012 р., №2а/2470/3676/11 від 12.01.2012 р., №2а/2470/3677/11 від 22.01.2012 р., №2а/2470/2983/11 08.11.2011 р., №2а/2470/2160/11 від 20.10.2011 р., №2а/2470/1781/11 від 11.08.2011 р., №2а/2470/1616/11 від 19.08.2011 р., №2а/2470/1412/11 від 14.07.2011 р., №2а-2470/132/11 від 18.02.2011 р., №2а-3034/10/2470 від 13.10.2010 р., №2а/2470/2352/11 від 27.09.2011 р., № 824/2296/14-а від 16.07.2014 р., виданими на виконання цих постанов виконавчими листами, постановами державного виконавця Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання названих постанов Чернівецького окружного адміністративного суду та постанови про закінчення виконавчого провадження. Виконавче провадження тривало протягом біль, ніж тримісячного строку, однак не виконано. На день звернення УПФУ у м. Чернівцях до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство державного підприємства «Чернівцілегмаш» строк для повторного предявлення до виконання зазначених виконавчих листів не сплив.

Решту вимог щодо заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій на суму 332167,42 грн. суд не визнав безспірними, оскільки виконавчі листи, видані на виконання постанов Чернівецького окружного адміністративного суду у справах №824/235/14-а від 25.02.2014 р., №824/2672/13-а від 16.12.2013 р., №2а-3561/10/2470 від 21.12.2010 р., №2а-2853/10/2470 від 20.09.2010 р., №2а-2121/10/2470 від 08.06.2010 р., №2а-1882/10/2470 від 17.05.2010 р., №2а-1097/10/2470 від 29.06.2010 р., №2а-523/10/2470 від 11.03.2010 р., №2а-3184/10/2470 від 09.11.2010 р., №2а-1519/09/2470 від 12.11.2009 р., №2а-806/09/2470 від 10.11.2009 р., №824/1684/14-а від 14.04.2014 р., №824/2543/14-а від 21.08.2014 р., №824/2700/14-а від 10.09.2014 р., №824/2868/14-а від 21.10.2014 р., №824/3062/14-а від 17.11.2014 р., №824/3239/14-а від 22.12.2014 р., №824/49/15-а від 29.01.2015р., №2а/2470/913/12 від 15.05.2012 р. та № 824/1069/14-а від 18.03.2014 р. перебували на примусовому виконанні у Першотравневому ВДВС Чернівецького МУЮ менше трьох місяців з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення або до звернення кредитора із заявою до господарського суду про банкрутство боржника; відсутні також докази відкриття та завершення виконавчого провадження з виконання постанов у справах №2а-2470/261/11 від 24.03.2011 р. та №2а-2470/637/11 від 05.04.2011 р.; постановами Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ від 16 та 31 липня 2014 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження (в прийнятті до провадження виконавчого документа) з примусового виконання постанов Чернівецького окружного адміністративного суду у справах №824/2067/14-а від 12.06.2014 р. та №824/1851/14-а від 23.05.2014 р.; зазначена в заяві про порушення провадження у справі про банкрутство заборгованість у сумі 7881,65 грн. згідно постанови Чернівецького окружного адміністративного суду у справі № 2а/2470/1523/11 не підтверджена жодними доказами.

ІІ. ОСОБА_4 податкова інспекція у місті Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області стверджує, що загальна сума її безспірних вимоги до боржника становить 776065,67 грн., така підтверджена постановами Чернівецького окружного адміністративного суду та виконавчими провадженнями, а саме:

1. Чернівецький окружний адміністративний суд постановою від 22.03.2011р. у справі №2а/2470/434/11 стягнув з боржника 627291,42 грн. податкового боргу, у тому числі: податок на додану вартість 75472,57 грн. (75148,11 грн. недоїмки, 324,46 грн. пені); земельний податок 490247,67 грн. (457543,29 грн. недоїмки, 32704,38 грн. пені); податок з власників наземних транспортних засобів), 2473,33 грн.; податок на прибуток 57312,00 грн.; штрафні санкції за порушення норм патентування 602,06 грн.; податок на доходи з найманих осіб 1013,79 грн.; пеня за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності 170,00 грн.

2. Чернівецький окружний адміністративний суд постановою від 03.08.2011р. у справі № 2а/2470/1629/11 стягнув з боржника 118116,25 грн. податкового боргу, у тому числі: 9329,00 грн. податку на додану вартість, 68815,00 грн. земельного податку, 39972,25 грн. податку з доходів найманих осіб.

3. Чернівецький окружний адміністративний суд постановою від 21.10.2011р. у справі №2а/2470/2495/11 стягнув з боржника 30658,00 грн. податкового боргу, у тому числі: 3132,00 грн. податку на додану вартість, 27526,00 грн. земельного податку.

До звернення ДПІ у місті Чернівцях із заявою про порушення справи про банкрутство боржник сплатив заборгованість з податку на додану вартість: у сумі 9329,00 грн. (стягнену судом у справі № 2а/2470/1629/11) та у сумі 3132,00 грн. (стягнену судом у справі №2а/2470/2495/11).

Щодо виконавчих проваджень суд першої інстанції констатував наступне.

1. Першотравневий ВДВС Чернівецького МУЮ постановою від 02.02.2012р. відкрив виконавче провадження № 30979426 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2а/2470/434/11, яке зупинив постановою від 15.02.2012р. у звязку з порушенням господарським судом Чернівецької області провадження у справі № 5027/1311-б/2011 про банкрутство державного підприємства «Чернівцілегмаш». Постановою від 13.02.2013р. ВП № 30979426 приєднано до зведеного виконавчого провадження. Постановою від 25.06.2014р. виконавчий документ повернуто стягувачеві по п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження (наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно та кошти боржника).

Постановою Першотравневого ВДВС від 03.11.2014р. знову відкрито виконавче провадження № 45269968 примусового виконання виконавчого листа у справі № 2а/2470/434/11, яке постановою від 30.12.2014р. закінчене на підставі п. 7 ч. 1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження у звязку з тим, що наказом Міністерства освіти і науки України від 03.09.2010 р. № 845 Про реорганізацію ДП «Чернівцілегмаш» та наказом Харківського НТУ Харківський політехнічний інститут від 16.09.2010р. № 525-І Про реорганізацію ДП «Чернівцілегмаш» утворено комісію з припинення юридичної особи ДП «Чернівцілегмаш».

У виконавчому провадженні № 30979426 виконавчі дії фактично не проводилися, оскільки виконавче провадження було зупинено через 13 днів після його відкриття і не було поновлено до винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, а виконавче провадження № 45269968 проводилось менше 2-х місяців з 03.11.2014 р. до 30.12.2014 р.

2. Виконавче провадження № 45269869 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2а/2470/1629/11 та виконавче провадження № 45269763 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2а/2470/2495/11 відкриті постановами Першотравневого ВДВС від 03.11.2014 р. та закінчені постановами Першотравневого ВДВС від 23.02.2015 р. у звязку з утворенням ліквідаційної комісії з припинення юридичної особи державного підприємства «Чернівцілегмаш».

Господарський суд Чернівецької області дійшов висновку, що ініціюючий кредитор ОСОБА_4 податкова інспекція у місті Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області не довела у визначеному законом порядку належними і допустимими доказами безспірності грошових вимог до боржника. Безспірні ж вимоги ОСОБА_3 пенсійного фонду України у м. Чернівцях становлять 233790,76 грн., що менше за 300 мінімальних розмірів заробітної плати (1218,00 грн. х 300 = 365400 грн.) і недостатньо для порушення провадження у справі про банкрутство.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 податкова інспекція у місті Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області (ОСОБА_4 податкова інспекція у місті Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області) просить скасувати ухвалу господарського суду Чернівецької області від 06 листопада 2015 року, винести нове рішення яким визнати безспірні вимоги ДПІ у м. Чернівцях на суму 776065,67 грн.

Вважає, що ухвала прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, зокрема ч. 3 ст. 10 та ч. 2 ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також статті 58 Конституції України. Наголошує, що заборгованість державного підприємства «Чернівцілегмаш» виникла до введення в дію Податкового кодексу України, тому адміністративні суд приймав постанови про стягнення податкового боргу і визначав спосіб виконання рішень з посиланням на закони, які діяли на момент виникнення правовідносин. Тому постанови про відкриття виконавчих проваджень і тривалість виконання понад три місяці є належним доказом безспірності заявлених податковою інспекцією вимог до боржника.

Про розгляд справи в режимі відеоконференції сторонам повідомлено належним чином.

У судовому засіданні представник ДПІ у місті Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області апеляційну скаргу підтримав і навів доводи подібні тим, що викладені в апеляційній скарзі. Просить апеляційну скаргу задовольнити.

Представник управління Пенсійного фонду України в місті Чернівцях теж підтримав апеляційну скаргу ДПІ у місті Чернівцях. На уточнююче запитання суду пояснив, що погоджується із висновками суду в частині розгляду грошових вимог управління Пенсійного фонду України в місті Чернівцях.

За змістом статті 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Згідно зі статтею 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Львівський апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухав пояснення представників ініціюючих кредиторів і вважає, що ухвалу господарського суду Чернівецької області від 06 листопада 2015 року у справі №926/339-б/15 слід залишити без змін з огляду на наступне.

За приписами статей 6, 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої, судової влади зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 3 статті 10 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом. Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

Частиною 2 статті 11 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено загальний перелік доказів, що додаються до заяви про порушення справи про банкрутство, у тому числі названо й рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора.

Частиною 7 статті 11 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" установлено, що до заяви кредитора органу державної податкової служби чи інших органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, додаються докази вжиття заходів до отримання відповідної заборгованості у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини 7 статті 16 вказаного Закону господарський суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство якщо зокрема заявником не доведено наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство; відсутня хоча б одна з підстав, передбачених частиною третьої статті 10 цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків визначено статтями 95-99 Податкового кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2011 року.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу (пункт 95.3 статті 95 Податкового Кодексу України).

За правилами, визначеними главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22 з наступними змінами, виконання судових рішень про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. При цьому судове рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, до банку не подається, а реквізити судового рішення зазначаються в інкасовому дорученні, як підстава стягнення.

Отже у силу закону виконання судового рішення про стягнення з платника податків субєкта господарювання на користь держави податкового боргу здійснює контролюючий орган (органи доходів і зборів) відповідно до вимог, визначених Податковим кодексом України, а не державна виконавча служба.

Верховний суд України у постанові від 29 квітня 2015 року виклав висновок щодо застосування норм права: «… згідно з положеннями ст. 95 Податкового кодексу України , ч. 3 ст. 10 та ч. 7 ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» доказами на підтвердження безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора - органу доходів і зборів, є рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили, інкасові доручення для примусового стягнення коштів у дохід бюджету у рахунок погашення податкового боргу та докази вжиття відповідних заходів до отримання відповідної заборгованості за процедурою, визначеною Податковим кодексом України.».

Постанова прийнята за результатами розгляду справи №920/629/14 з підстав неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права, а саме положень ч. 3 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах.

У силу приписів статті 111-28 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 11116 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Вищий господарський суд України у постанові від 22 вересня 2015 року у цій справі №926/339-б/15 констатував відсутність доказів вжиття заходів до отримання податкової заборгованості за процедурою, визначеною Податковим кодексом України, та дав вказівку при новому розгляду справи врахувати вищевикладене.

Відповідно до вимог статті 111-12 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обовязковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Суд наголошує, що Податковий кодекс України набрав чинності з 01 січня 2011 року. Відтак з цієї дати діє й визначений цим Кодексом порядок здійснення контролюючим органом заходів щодо погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у власності боржника, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника, яке перебуває у податковій заставі.

З доданих до заяви копій постанов Чернівецького окружного адміністративного суду від 22.03.2011 р. у справі №2а/2470/434/11, від 03.08.2011 р. у справі № 2а/2470/1629/11, від 21.10.2011 р. у справі №2а/2470/2495/11 слідує, що такі прийняті і набрали законної сили у 2011 році. Відтак заходи до отримання стягненої судом заборгованості повинні були здійснюватись за процедурою, визначеною Податковим кодексом України.

ОСОБА_4 податкова інспекція у місті Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області (правонаступником якої є ОСОБА_4 податкова інспекція у місті Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області) до заяви про порушення справи про банкрутство державного підприємства легкого машинобудування «Чернівцілегмаш», а в подальшому й під час нового розгляду справи, не надала належних і допустимих доказів вжиття заходів до отримання відповідної заборгованості за процедурою, визначеною Податковим кодексом України (інкасових доручень на стягнення коштів у дохід бюджету у рахунок погашення податкового боргу стягнутого постановами Чернівецького окружного адміністративного суду у справах №2а/2470/434/11, №2а/2470/1629/11, №2а/2470/2495/11, доказів вжиття відповідних заходів до отримання заборгованості шляхом продажу майна боржника, яке перебуває у податковій заставі). Постанови органу державної виконавчої служби такими доказами не є.

Відтак грошові вимоги ДПІ у місті Чернівцях до боржника не мають ознак безспірності згідно з частиною 3 статті 10 закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Сума ж безспірних грошових вимог управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях до боржника становить 233790,76 грн., є меншою, ніж 300 мінімальних розмірів заробітної плати (1218,00 грн. х 300 = 365400 грн.), що в силу приписів частини 3 статті 10 закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» недостатньо для порушення провадження у справі про банкрутство.

Згідно із ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

За приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

ОСОБА_4 податкова інспекція у місті Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області належними і допустимими доказами не довела безспірності грошових вимог до боржника й не спростувала висновків місцевого господарського суду про відсутність законних підстав для порушення провадження у справі про банкрутство державного підприємства легкого машинобудування «Чернівцілегмаш». А сума безспірних вимог ОСОБА_3 пенсійного фонду України у м. Чернівцях є меншою, ніж триста розмірів мінімальної заробітної плати.

З наведеного слідує, що Господарський суд Чернівецької області у повному обсязі дослідив усі обставини справи, надані докази, дав їм належну юридичну оцінку та правильно застосував норми матеріального і процесуального права, виконав вказівки Вищого господарського суду України у цій справі. Ухвала господарського суду Чернівецької області від 06 листопада 2015 року у справі №926/339-б/15 є обґрунтованою, відповідає вимогам закону та правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 29 квітня 2015 року. Тому законних підстав для скасування оскарженого судового рішення немає.

Щодо судового збору.

В апеляційній скарзі та у клопотаннях ОСОБА_4 податкова інспекція у місті Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області просила Львівський апеляційний господарський суд звільнити її від сплати судового збору з підстав відсутності фінансування.

Суд апеляційної інстанції відмовив ДПІ у місті Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору. Разом з тим суд прийняв до уваги, що питання законності порушення провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцілегмаш» уже було предметом розгляду судами першої, апеляційної й касаційної інстанції. Вищий господарський суд України постановою від 22 вересня 2015 року скасував ухвалу від 02 квітня 2015 року про порушення провадження у справі про банкрутство «Чернівцілегмаш», передав справу на новий розгляд до господарського суду Чернівецької області. Тому суд прийняв апеляційну скаргу та вказав надати докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі. Надалі суд неодноразово вказував апелянту надати докази сплати судового збору. Однак ОСОБА_4 податкова інспекція у місті Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області не виконала вимог суду.

Згідно із підпунктом 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22 травня 2015 року №484-УІІІ за подання апеляційних скарг у справі про банкрутство встановлена ставка судового збору 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви.

Відповідно до вимог статті 9 названого Закону судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

Пленум Вищого господарського суду України у постанові від 21 лютого 2013 року N 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» розяснив, що у випадку подання державними органами апеляційних чи касаційних скарг починаючи з 01.09.2015р. такі органи зобов'язані сплачувати відповідний судовий збір. Розмір судового збору у випадку подання апеляційних чи касаційних скарг, судовий збір за подання позову в яких було сплачено до 01.09.2015, розраховується виходячи з суми судового збору, сплаченого при поданні позову. Цей розмір не підлягає перерахунку відповідно до нових ставок, визначених Законом. При цьому якщо платник судового збору був звільнений від обов'язку сплачувати судовий збір (до 01.09.2015), то у випадку подання зазначених скарг та заяв після зазначеної дати розмір судового збору визначається залежно від ставки судового збору, яку мав би сплатити платник до 01.09.2015 за відсутності у нього пільги щодо сплати такого збору.

Згідно з підпунктом 13 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній до 01 вересня 2015 року, за подання заяви про порушення справи про банкрутство ставка судового збору становила 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Станом на дату подання заяви про порушення провадження у справі про банкрутство (березень 2015 року) органи доходів і зборів, органи пенсійного фонду були звільнені від сплати судового збору. Проте відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22 травня 2015 року №484-УІІІ органи Державної фіскальної служби (органи доходів і зборів) не входять у число осіб, що звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Відтак згідно з ст. 49 ГПК України ОСОБА_4 податкова інспекція у місті Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області повинна була сплатити судовий збір у сумі 6699,00 грн. (110 відсотків від суми 6090,00 грн., що підлягала сплаті при поданні заяви про порушення справи про банкрутство).

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 06 листопада 2015 року у справі №926/339-б/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області без задоволення.

Стягнути з Державної податкової інспекції у місті Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області (ідентифікаційний код 39579145; 58013, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 200-А) до спеціального фонду Державного бюджету України 6699,00 грн. судового збору.

Господарському суду Чернівецької області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя Гриців В.М.

суддя Кузь В.Л.

суддя Хабіб М.І.