ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 р. Справа № 918/16/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Скілур-Торг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю - фірма "Екомедтех"

про визнання договору поставки №2 від 27.06.2014р. недійсним,

Представники сторін:

від позивача : не з'явився;

від відповідача : ОСОБА_1 (дов. № 1 від 04.01.2016 р.).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Скілур-Торг" звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю - фірма "Екомедтех" про визнання недійсним договору поставки № 2 від 27.06.2014 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Скілур-Торг" вважає, що Договір поставки № 2 від 27 червня 2014 року повинен бути визнаний судом недійсним повністю, оскільки, при укладенні договору сторонами не досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору поставки, а саме: не містить конкретного найменування (асортименту) товару, що поставляється; суми договору (ціни та вартості товару); не визначено конкретний строк поставки товару; договір не відповідає вимогам законодавства, порушує права та законні інтереси позивача, не породжує будь-яких бажаних результатів для позивача.

В свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю - фірма "Екомедтех" зазначає, що Договір поставки № 2 від 27.06.2014 року містить всі істотні умови, що ставляться для даного виду договорів, які погоджені між Постачальником та Покупцем з дотриманням вимог Господарського та Цивільного законодавства України; сторони дійшли згоди по всіх пунктах Договору, що підтверджується підписами підписами представників сторін на примірниках Договору, які скріплені печатками товариств; дотримано принципу свободи договору та виражено волю сторін; реальність виконання умов Договору щодо поставки (передачі) товару Постачальником та прийняття Покупцем без будь-яких претензій останнього щодо кількості, якості та вартості товару, підтверджується відповідними накладними, підписаними сторонами та скріпленими їхніми печатками; накладні, якими підтверджується виконання умов договору, містять обов'язкові реквізити як назва документа (форми), дата і місце складання, назва підприємства, від імені якою складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, а тому є первинними документами в розумінні ЗУ "Про бухгалтерський обліку та фінансову звітність в Україні", якими зафіксовано факт здійснення господарських операцій; постачаємий товар повністю отриманий та частково оплачений Покупцем.

З огляду на викладене Відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою господарського суду від 12 січня 2016 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 918/16/16 розгляду якої призначено в судовому засіданні на 25 січня 2016 року.

Ухвалою суду від 25 січня 2016 року розгляд справи відкладено в судовому засіданні на 08 лютого 2016 року.

До канцелярії суду 27 січня 2016 року від представника Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує про ти задоволення позовних вимог.

Ухвалою суду від 08 лютого 2016 року розгляд справи відкладено в судовому засіданні на 22 лютого 2016 року.

10 лютого 2016 року від представника Відповідача надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи оригіналу квитанції та опису вкладення щодо направлення Позивачу копії відзиву на позовну заяву.

В судовому засіданні 22 лютого 2016 року представник Відповідача позовні вимоги заперечив з підстав зазначених у відзиві.

Позивач в судове засідання 22 лютого 2016 року явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 22.02.2016 року відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, господарський суд Рівненської області, суд -

ВСТАНОВИВ:

27 червня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Скілур-Торг" та Товариством з обмеженою відповідальністю - фірма "Екомедтех" укладено Договір поставки № 2 (далі - Договір) відповідно до п. 1.1. якого ТзОВ "Скілур-Торг" взяло на себе зобов'язання передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - Покупцеві товар (товари), а Покупець зобов'язався прийняти вказаний товар (товари) і сплачувати за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1.2. зазначеного вище Договору кількість, асортимент кожної партії продукції, узгоджується сторонами та вказується у видаткових накладних.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що ціни на товари, що постачаються Постачальником, є вільними відпускними та зазначаються у видаткових накладних.

Постачання товару згідно даного Договору здійснюється на підставі усних або письмових замовлень Покупця (пункт 3.2. договору).

Сума Договору складається з суми вартості партій товарів, поставлених Постачальником на протязі строку дії цього Договору (пункт 3.4. договору).

Згідно п. 4.1. Договору приймання-передача Товару по кількості та якості здійснюється представниками обох Сторін після оформлення накладної.

Відповідно до п. 4.5. Договору Постачальник проводить поставку товару власним транспортом на склад Покупця.

За умовами п. 5.1. Договору розрахунки між Сторонами здійснюються в українській національній валюті і гривнях, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця згідно Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національний валюті".

Розрахунки за поставлений товар Покупець здійснює на протязі 10 - ти календарних днів після повної поставки товару згідно із накладними завіреними печатками (пункт 5.2. договору).

Даний Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даним Договором (пункт 10.1. договору).

З огляду на зазначене вище вбачається, що умови Договору не містять конкретного найменування (асортименту) товару, що поставляється, суми Договору (ціни та вартості товару), не визначає конкретний строк поставки товару, тобто не відповідає вимогам чинного законодавства щодо обов'язкових умов до даного типу Договору.

Відповідно до приписів ст. 11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Майнові права та майнові обов'язки суб'єкта господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать (ч. 1 ст. 144 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована встановлення, зміну а бо припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті б цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами статей 638, 639 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

У відповідності до ст. 180 ГК України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або і припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як і обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов, істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському повинні визначити найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до її якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов'язкових для сторін нормативних документів, зазначених у ст. 15 цього Кодексу, а у разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.

Відтак, при укладенні договору сторонами не досягнуто згоди щодо істотних умов договору поставки: не містить конкретного найменування товару, що поставляється, суми договору, не визначає конкретний строк поставки товару - а тому оспорювальний договір є неукладеним.

Щодо визнання неукладеного договору недійсним ВГСУ дано роз'яснення, яке викладено у постанові пленуму "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" № 11 від 29.05.2013 року.

Так, у п. 2.6. указаної вище постанови пленуму зазначено таке: у силу припису частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочинну є недодержання стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 названого Кодексу, саме на момент вчинення правочинну.

Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено (договір, який не укладено).

У зв'язку з наведеним господарським судам необхідно встановлювати, чи є оспорюваний правочин вчиненим та з якого моменту (статті 205 - 210, 640 ЦК України, частини друга - п'ята, сьома статті 180 ГК України тощо).

Зокрема, не вважаються вчиненими правочини (укладеними господарські договори), в яких (за якими): відсутні передбачені законом умови, необхідні для їх укладення (не досягнуто згоди за всіма істотними для даного правочинну умовами); не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства необхідна його передача; не здійснено державну реєстрацію або нотаріальне посвідчення, необхідні для його вчинення, тощо. Встановивши відповідні обставини, господарський суд відмовляє в задоволенні позовних вимог як про визнання правочинну недійсним, так і про застосування наслідків недійсності правочинну. Водночас господарським судам необхідно враховувати таке. Визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладення договору, а не за наслідками виконання його сторонами. Отже, якщо дії сторін свідчать про те, що оспорюваний договір фактично було укладено, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності його вимогам закону; це правило не стосується випадків, коли для вчинення правочинну необхідні його державна реєстрація або нотаріальне посвідчення, оскільки за відсутності відповідної реєстрації чи посвідчення договір в будь-якому разі не вважається укладеним.

Сама лише відсутність у договорі тієї чи іншої істотної умови (умов) може свідчити про його не укладення, а не про недійсність (якщо інше прямо не передбачено законом, як-от частиною другою статті 15 Закону України "Про оренду землі").

Таким чином, оскільки Позивач як на підставу для задоволення позову посилається на недосягнення згоди за всіма істотними умовами договору, тобто неукладення договору - у задоволенні позову слід відмовити.

Водночас, Відповідач зазначає, що в рахунок належного виконання взятих на себе зобовязань по Договору поставки № 2 від 27 червня 2014 року, в період з липня по грудень 2014 року Позивачем для Відповідача було поставлено (передано у власність) товару на загальну суму 3 293 716 грн.80 коп., що підтверджується наступними, належним чином оформленими документами:

1. Видатковими накладними, в яких зазначено найменування (асортимент) товару: № РН - 0023 від 07.07.2014 року на суму 39 601 грн.44 коп., № РН - 0025 від 08.07.2014 року на суму 34 706 грн. 88 коп., № РН - 0030 від 15.07.2014 року на суму 33 000 грн. 00 коп., № РН - 0035 від 22.07.2014 року на суму 250 824 грн. 00 коп., № РН - 0047 від 12.08.2014 року на суму 3 396 грн. 00 коп., № РН - 0051 від 18.08.2014 року на суму 125 611 грн. 80 коп., № РН - 0063 від 02.10.2014 року на суму 4 876 грн. 80 коп., № РН - 0065 від 14.10.2014 року на суму 59 282 грн. 12 коп., № РН - 0072 від 27.10.2014 року на суму 3 910 грн. 82 коп., № РН - 0078 від 28.10.2014 року на суму 58 711 грн. 32 коп., № РН - 0083 від 30.10.2014 року на суму 7 108 грн. 25 коп., № РН - 0092 від 04.11.2014 року на суму 34 305 грн. 17 коп., № РН - 0096 від 06.11.2014 року на суму 277 142 грн. 66 коп., № РН - 0104 від 07.11.2014 року на суму 58 087 грн. 86 коп., № РН - 0112 від 11.11.2014 року на суму 41 894 грн. 11 коп., № РН - 0118 від 17.11.2014 року на суму 433 995 грн. 70 коп., № РН - 0124 від 01.12.2014 року на суму 414 000 грн. 00 коп., № РН - 0128 від 02.12.2014 року на суму 130 044 грн. 43 коп., № РН - 0134 від 02.12.2014 року на суму 59 616 грн. 00 коп., № РН - 0139 від 04.12.2014 року на суму 58 241 грн. 88 коп., № РН - 0140 від 04.12.2014 року на суму 59 284 грн. 80 коп., № РН - 0143 від 08.12.2014 року на суму 59 320 грн. 80 коп., № РН - 0148 від 10.12.2014 року на суму 59 570 грн. 35 коп., № РН - 0153 від 11.12.2014 року на суму 58 481 грн. 76 коп., № РН - 0160 від 12.12.2014 року на суму 27 116 грн. 88 коп., № РН - 0167 від 15.12.2014 року на суму 59 504 грн. 40 коп., № РН - 0168 від 15.12.2014 року на суму 58 864 грн. 66 коп., № РН - 0169 від 15.12.2014 на суму 38 088 грн. 00 коп., № РН - 0170 від 16.12.2014 року на суму 7 986 грн. 55 коп., № РН - 0172 від 18.12.2014 року на суму 461 244 грн. 05 коп., № РН - 0183 від 25.12.2014 року на суму 5 837 грн. 28 коп.;

2. Податковими накладними: № 8 від 07.07.2014 року на суму 39 601 грн. 44 коп., № 9 від 08.07.2014 року на суму 34 706 грн. 88 коп., № 24 від 15.07.2014 року на суму 33 000 грн. 00 коп., № 11 від 22.07.2014 року на суму 250 824 грн. 00 коп., № 12 від 12.08.2014 року на суму 3 396 грн.00 коп., № 14 від 18.08.2014 року на суму 125 611 грн. 80 коп., № 15 від 02.10.2014 року на суму 4 876 грн. 80 коп., № 28 від 14.10.2014 року на суму 59 282 грн.16 коп., № 32 від 27.10.2014 року на суму 3 910 грн. 82 коп., № 29 від 28.10.2014 року на суму 58 711 грн. 32 коп., № 31 від 30.10.2014 року на суму 7 108 грн. 25 коп., № 3 від 04.11.2014 року на суму 34 305 грн.17 коп., № 10 від 06.11.2014 року на суму 277 142 грн.66 коп., № 6 від 07.11.2014 року на суму 58 087 грн. 86 коп., № 17 від 11.11.2014 року на суму 41 894 грн. 11 коп., № 22 від 17.11.2014 року на суму 433 995 грн. 70 коп., № 1 від 01.12.2014 року на суму 414 000 грн. 00 коп., № 2 від 02.12.2014 року на суму 130 044 грн.43 коп., № 45 від 02.12.2014 року на суму 59 616 грн. 00 коп., № 3 від 04.12.2014 року на суму 58 241 грн. 88 коп., № 46 від 04.12.2014 року на суму 59 284 грн. 80 коп., № 36 від 08.12.2014 року на суму 59 320 грн. 80 коп., № 37 від 10.12.2014 року на суму 59 570 грн. 35 коп., № 38 від 11.12.2014 року на суму 58 481 грн. 76 коп., № 39 від 12.12.2014 року на суму 27 116 грн. 88 коп., № 42 від 15.12.2014 року на суму 59 504 грн. 40 коп., № 41 від 15.12.2014 року па суму 58 864 грн. 66 коп., № 40 від 15.12.2014 року на суму 38 088 грн. 00 коп., № 43 від 16.12,2014 року на суму 7 986 грн. 55 коп., № 12 від 18.12.2014 року на суму 161 244 грн. 05 коп., № 9 від 25.12.2014 року на суму 5 837 грн. 28 коп.

Наявність проведених розрахунків з Позивачем за отриманий товар згідно Договору, Відповідачем підтверджується карткою рахунку № 631 (ПАТ КБ "Глобус") за 01.01.2014 року - 17.12.2015 року, карткою рахунку № 63 (ПАТ КБ "Приватбанк") за 01.01.2014 року - 31.12.2015 року, карткою рахунку № 63 (Філії АТ "Укрексімбанк" в м. Рівне) за 01.01.2014 року - 31.12.2015 року, які містять перелік відповідних банківських виписок по оплаті товару.

Відповідач пояснює, що всього, за наведеними Договором, Відповідачем було оплачено товару на загальну суму 2 418 279 грн. 12 коп., яка відображена у підписаному сторонами Акті взаємних розрахунків станом на 31.12.2015 року.

Крім того, реальність розрахунків між Позивачем та Відповідачем по Договору підтверджено у довідці АТ "Укрексімбанк" від 18.12.2015 року № 065-04/2807 з відображенням дебетових та кредитних операцій за період з 01.01.2014 року по 17.12.2015 року відповідно до Додатку № 1 до довідки.

Товариство з обмеженою відповідальність - фірма "Екомедтех" зазначає, що відомості про залишки товару на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю - фірма "Екомедтех" підтверджується карткою рахунку № 631 (ТзОВ "Скілур-Торг") за 01.01.2014 року - 17.12.2015 року, карткою рахунку № 63 (ТзОВ "Скілур-Торг") за 01.01.2014 року - 31.12.2015 року.

Таким чином, Відповідач посилається і наводить доводи, що договір було фактично укладено і виконано, однак навіть і за таких обставин оспорюваний Договір не може бути визнаний недійсним з таких підстав, які зазначені у позовній заяві, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

У відповідності до вимог ст. ст. 32 - 34 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами:

- письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів;

- поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі частини 1 статті 49 ГПК України на позивача покладаються витрати по сплаті судового збору.

Керуючись статями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити в задоволенні позову.

Повний текст рішення складено 24.02.2016 року.

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 3 примірника:

1 - в наряд;

2 - позивачу (04071, м. Київ, вул. Межигірська, 22);

3 - відповідачу (м. Рівне, вул. С. Крушельницької 77А).