РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2016Справа №910/54/16

За позовом Державного підприємства «Еко»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліфтінфо»

Про стягнення 10 981, 30 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача: Вірченко Н.В., довіреність № 71 від 06.08.2015

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Еко» (далі -позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліфтінфо» (далі - відповідач) про стягнення 10 981, 30 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не виконуються умови договору про надання послуг № 25-10/11/09 від 10.11.2009 р.

Ухвалою суду від 11.01.2016р. порушено провадження у справі № 910/54/16 та призначено розгляд на 01.02.2016 р.

01.02.2016р. представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини своєї відсутності суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Суд відклав судовий розгляд справи на 19.02.2016р., у зв'язку з відсутністю представника відповідача.

19.02.2016р. представник позивача у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини своєї відсутності суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.11.2009 р. між Державним підприємством «Еко» (надалі - Позивач, ДП «Еко», балансоутримувач), в особі Директора ОСОБА_2, що діяв на підставі Статуту та Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІФТІНФО» (надалі - Відповідач), в особі Директора ОСОБА_3, що діяв на підставі Статуту укладений Договір № 25-10/11/09 про надання виключного права на розміщення рекламоносіїв в ліфтах будинків (споруд) від 10 листопада 2009 року, (надалі - Договір).

Згідно розділу 1 «Предмет Договору»: « 1.1. За цим Договором Позивач надає Відповідачу виключне право на розміщення Рекламоносіїв в усіх ліфтах будинків (споруд), що знаходяться на балансі Балансоутримувача.»

Згідно п.2.1.2. Договору, балансоутримувач має право вимагати своєчасного внесення користувачем плати за надане користувачеві право, вказане у розділі 1 цього Договору.

Користувач зобов'язується своєчасно, у повному обсязі та в порядку, встановленому цим Договором, виплачувати балансоутримувачеві плату за право розміщення реклами (п.2.3.4. Договору).

Відповідно до п.3.1. Договору, плата за право на розміщення рекламоносіїв в ліфтах будинків (споруд) складає 50,00 грн. (у т.ч. ПДВ 8,33 грн.) за розміщення одного рекламоносія за один календарний місяць.

Плата за надане користувачеві право на розміщення рекламоносіїв починає нараховуватись по мірі встановлення рекламоносіїв, згідно Актів встановлення рекламоносіїв, підписаних уповноваженими представниками Користувача та Балансоутримувача.

Умовами п. 3.3 Договору передбачено, що внесення плати за розміщення рекламоносіїв здійснюється до 10 числа місяця, наступного за звітним та п. 3.4., внесення всіх платежів, що належать Балансоутримувачу за цим Договором, здійснюється Користувачем на підставі договору і складених Актах встановлення Рекламоносіїв, шляхом перерахування відповідних коштів на поточний рахунок Балансоутримувача, зазначений у цьому Договорі, відповідно до діючих правил безготівкових розрахунків в Україні.

Пунктом 5.1. Договору визначено, що він вступає в силу з 10 листопада 2009 року та діє до 31 грудня 2012 року включно, але в будь якому випадку до повного виконаннями Сторонами своїх зобов'язань.

На виконання умов Договору Відповідачем були розміщені рекламоносії у ряді будинків, що перебувають на балансі Позивача.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору у вигляді двостороннього Акту встановлення рекламоносіїв від 20 квітня 2010 року зафіксоване встановлення носіїв за адресами: бул. Лесі Українки, 5-6 шт.; бул. Лесі Українки, 10-3 шт.; бул. Лесі Українки, 12-5 шт. Тож даним Актом підтверджується, що станом на 20 квітня 2010 року фактично встановлено рекламоносії у загальній кількості 14 штук.

Відповідно до Додатка № 2 до договору від 01 січня 2011 року, сторони дійшли згоди, що вартість права на розміщення одного рекламоносія в ліфтах житлових будинків згідно договору № 25-10/11/09 від 10 листопада 2009 року і Додатка № 1 від 20 квітня 2010 року становить з 01 січня 2011 року - 65, 00 грн. (у т.ч. ПДВ 10,83 грн.)

Додатком № 3 до Договору від 01 лютого 2011 року Актом встановлення рекламоносіїв зафіксоване додаткове встановлення носіїв за адресою: вул. Старонаводницька, 8А - З штуки.

Вартість послуг за розміщення реклами на носіях за один місяць становить 1105,00 грн. (у т.ч. ПДВ) - (17 шт. х 65,00 грн. = 1105, 00 грн.)

Однак, свої зобов'язання за Договором Відповідач не виконав, внаслідок чого за період: вересень 2013 року, жовтень 2013 року, листопад 2013 року, грудень 2013 року, грудень 2014 року, листопад 2015 року (включно) виникла заборгованість, яка станом на 01.12.2015 р. становить 6630 грн. 00 коп.

Крім того, як передбачено ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст. 222 Господарського кодексу України та у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань зі сплати за надані послуги, 02.09.2015 року Державним підприємством «Еко» була надіслана на адресу Відповідача претензія № 476, в якій ДП «Еко» пропонувало в досудовому порядку перерахувати заборгованість з оплати послуг, відповідач відповіді на претензію не наддав.

Як зазначає позивач, на адресу відповідача, надсилалися рекомендованими, цінними листами та вручались наручно рахунки-фактури, акти про надання послуг, акти звірки взаємних розрахунків з вимогою підписати один екземпляр акту та повернути на адресу позивача, однак на адресу підприємства поверталось цінне повідомлення з відміткою причини повернення «за закінченням встановленого строку» за жовтень 2013 року, листопад 2013 року.

Згідно поданого позову, позивач просив суд стягнути з відповідача 10 981,30 грн., з яких: 6 630,00 грн. - сума основного боргу, 4 038,60 грн. - інфляція, 312,70 грн. - 3% річних та судовій збір у розмірі 1 218,00 грн.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений (п.2 ст. 625 ЦК України).

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629, 901 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до договору; замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є договором надання послуг.

Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, і внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи доведено факт порушення умов договору з боку відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

На підставі викладеного, враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, при задоволенні позову, покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 49, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліфтінфо» (03048, м. Київ, вул. І.Пулюя, 1-а, кв.45, ) на користь Державного підприємства «Еко» (01042, м. Київ, бул. Лесі Українки, 36-Б, ) 6 630 (шість тисяч шістсот тридцять) грн. - основного боргу, 4 038 (чотири тисячі тридцять вісім) грн. 60 коп.- інфляційної складової боргу, 312 (триста дванадцять) грн. 70 коп. - 3% річних, судовий збір у розмірі 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення підписано 24.02.2016р.)

Суддя В.І.Мельник