ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"18" лютого 2016 р. Справа № 926/1812/15

За позовом гр. ОСОБА_1 м. Чернівці

до товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональний центр "Мікрохірургія ока" м.Чернівці

про визнання рішення загальних зборів учасників товариства недійсним

Суддя Желік Б.Є.

Представники:

від позивача - ОСОБА_2, дов. від 08.10.2014 року

від відповідача - Решетов В.В., дов. від 06.08.2013 року

СУТЬ СПОРУ: Провадження у справі порушено ухвалою господарського суду Чернівецької області від 03 грудня 2015р. за позовною заявою фізичної особи громадянина України ОСОБА_1 (ідент.номер НОМЕР_1), який мешкає в АДРЕСА_1, про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Регіональний центр "Мікрохірургія ока", оформлене протоколом №1/08 від 11.08.2008р.(проведених методом опитування), підписаного одноособово ОСОБА_4

Ухвалою від 03.12.2015 р. суд задовольнив заяву позивача про забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції проводити державну реєстрацію змін до установлених документів ТОВ "Регіональний центр "Мікрохірургія ока" до набрання чинності рішенням суду у даній справі (а.с. 3,4).

11.01.2016 року від відповідача надійшла заява про скасування забезпечення позову, в обґрунтування якої останній посилається на те, що:

- спірному рішенню вже більше 7 років, тож воно немає реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду;

- забороною проводити державну реєстрацію будь-яких змін до установчих документів відповідача здійснюється перешкоди у господарській діяльності;

- ОСОБА_1 припинив свою участь у товаристві у зв'язку із зверненням стягнення на його частку відповідно до ст. 149 ЦК України за рішенням суду, яке на даний час не виконано в повному обсязі. При цьому факт повного фактичного виконання такого рішення встановлено ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 19.11.2015 року, якою зобов'язано державного виконавця закінчити виконавче провадження.

У додаткових доводах до позовної заяви (а.с. 84-86) позивач підтвердив свої позовні вимоги про визнання недійсними пунктів 1,2 першого питання порядку денного загальних зборів учасників ТОВ «Регіональний центр» «Мікрохірургія ока», оформлених протоколом № 1/08 від 11.08.2008 р. (проведених методом опитування).

При цьому, позивач зазначив про існування протоколу №2 від 10.08.2012 року загальних зборів учасників ТОВ «Регіональний центр» «Мікрохірургія ока», на підставі якого:

- пункт 2 по першому порядку денного протоколу №1 від 11.08.2008 року викладено в іншій редакції;

- пункти 3-5 рішення загальних зборів учасників по першому порядку денного протоколу №1 від 11.08.2008 року скасовано;

В іншій частині рішення загальних зборів учасників, викладене в протоколі №1 від 11.08.2008 року, залишене відповідачем без змін.

В решті позовних вимог, у тому числі про визнання недійсними пунктів 3-5 першого питання денного і пунктів 1-5 другого питання порядку денного рішення загальних зборів учасників ТОВ «Регіональний центр» «Мікрохірургія ока», позивач просить суд провадження у справі припинити на підставі п. 1-1 та п. 2 частини першої статті 80 ГПК України (з посиланням на наявність рішення суду по справі №9/94 від 15.02.2011 року).

У відповідності до частини 4 статті 22 ГПК України позивач до прийняття рішення по справі вправі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених ст. 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

У свою чергу, в п. 3.11 Постанови Пленуму ВГС України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" висловлено позицію, що ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:- подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об'єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

Пунктом 3.12 вищевказаної постанови передбачено, що право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Невідповідність згаданої заяви вимогам цих норм процесуального права є підставою для її повернення з підстав, передбачених частиною першою статті 63 ГПК.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

З огляду на приписи статті 22 ГПК України та зважаючи, що позивач не відмовився від частини позовних вимог (щодо пунктів 3-5 першого питання денного і пунктів 1-5 другого питання порядку денного спірного рішення), а лише висловив свою позицію щодо припинення провадження в цій справі на підставі п. 1-1 та п. 2 частини першої статті 80 ГПК України, суд продовжує слухання справи в межах первинно заявлених вимог.

При цьому, судом відхиляється посилання на те, що пункт 2 по першому порядку денного спірного рішення слід розглядати з урахуванням внесених до нього протоколом №2 від 10.08.2012 року змін, оскільки оформлене протоколом №2 від 10.08.2012 року рішення загальних зборів учасників ТОВ "Регіональний центр "Мікрохірургія ока" є окремим рішенням загальних зборів (з власним порядком денним), яке не може бути предметом даної справи, яка вже слухається судом по суті, що було би порушенням ч. 4 ст. 22 ГПК України.

Відповідач проти позову заперечив, заявивши при цьому про сплив позовної давності та акцентувавши увагу на тому, що станом на час слухання даного спору спірне рішення не може порушувати прав позивача, оскільки останній припинив участь у товаристві на підставі іншого рішення зборів учасників від 30.11.2015 року (протокол №1/15) у зв'язку із фактичним виконанням рішення суду від 02.03.2015 року про звернення стягнення на всю його частку.

Розглянувши подані документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

Згідно статуту відповідача (в редакції 2003 року) ОСОБА_1 (позивач) є учасником ТОВ "Регіональний центр "Мікрохірургія ока" з часткою у статутному фонді 50%, що складає 600 000 грн. Іншим учасником даного товариства є ОСОБА_4 з часткою у статутному фонді 50%, що складає 600 000 грн. Дані обставини підтверджуються пп.1.1, 4.2. Статуту ТОВ "Регіональний центр "Мікрохірургія ока" (а.с. 10-14) та витягом з ЄДРПОУ станом на 02.12.2015 року.

Директором даного товариства є ОСОБА_4, що підтверджується протоколом загальних зборів ТОВ "Регіональний центр "Мікрохірургія ока" № 6 від 27.02.1998 р.

Пунктом 8.1. статуту передбачено, що вищим керівним органом Товариства є збори Учасників, які складаються з Учасників Товариства або призначених ними представників.

До виключної компетенції зборів учасників відноситься вирішення питання щодо виключення учасника з товариства. (п. 8.2.12 Статуту)

Пунктом 8.8 статуту передбачено, що з питань, зазначених у підпунктах 8.2.1, 8.2.2 та 8.2.12 цього Статуту, рішення зборів учасників вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників Товариства. З решти питань рішення приймається простою більшістю голосів учасників, що присутні на зборах.

Збори Учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні Учасники (представники Учасників), що володіють в сукупності більш як 60 відсотками голосів (п.8.9 Статуту).

Згідно пункту 8.10 Статуту збори Учасників Товариства обирають голову Товариства, який відає справами скликання та організації зборів. Голова зборів організує ведення протоколу. Книга протоколів має бути в будь-який час надана Учасникам Товариства. На їх вимогу повинні видаватись засвідчені витяги з книги протоколів.

Згідно протоколу №1/08 від 11.08.2008 року загальних зборів учасників ТОВ «Регіональний центр "Мікрохірургія ока», проведених методом опитування та з врахуванням змісту листа ОСОБА_1 від 11.07.2008 року, в якому останній висловив свою думку щодо поставлених питань, гр. ОСОБА_4 одноособово вирішив:

- задовольнити вимогу ОСОБА_5 до ТОВ «Регіональний центр "Мікрохірургія ока» про звернення стягнення на всю частку учасника ОСОБА_1, викладену в позовній заяві від 20.06.2008 року, вважати участь позивача у товаристві припиненою. При прийнятті рішення враховано згоду ОСОБА_1 на виділ частки з товариства, яка викладена в його заяві від 11.07.2008 року та можливість термінового прийняття статуту (п.1 першого питання порядку денного);

- провести виплату частки ОСОБА_1 грошовими коштами в розмірі, пропорційному його частки у статутному капіталі, згідно з балансом на дату пред'явлення вимоги з урахуванням фактично внесеної учасником частки, з утриманням 10% річних за несвоєчасне внесення частки учасником, завданих товариству збитків (п. 2 першого питання порядку денного);

- визначити, що частка ОСОБА_1 згідно з балансом на дату пред'явлення вимоги з урахуванням фактично внесеної учасником частки, з утриманням 10% річних за несвоєчасне внесення частки учасником, завданих товариству збитків становить 13101,50 грн.(п. 3 першого питання порядку денного);

- з урахуванням утримання із вказаної суми податку з доходу фізичних осіб в сумі 1965,23 грн. до виплати ОСОБА_6 належить 11136,28 грн. (п. 4 першого питання порядку денного);

- визначити, що вказана сума (11136,23 грн.) еквівалентна 1485,17 Євро згідно з офіційним курсом, встановленим НБУ 07.08.2008 року (п. 5 першого питання порядку денного);

- вважати участь ОСОБА_1 припиненою у зв'язку із зверненням стягнення на всю частку учасника у статутному капіталі (п. 1 другого питання порядку денного);

- внести додатковий внесок до статутного капіталу (п. 2 другого питання порядку денного);

- скасувати установчий договір від 29.07.2003 року (п. 3 другого питання порядку денного);

- затвердити статут в новій редакції (п. 4 другого питання порядку денного);

- внести відповідні зміни до державного реєстру та здійснити державну реєстрацію змін до статуту (п. 5 другого питання порядку денного).

У випадках, передбачених установчими документами або затвердженими товариством правилами процедури, допускається прийняття рішення методом опитування. У цьому разі проект рішення або питання для голосування надсилається учасникам, які повинні у письмовій формі сповістити щодо нього свою думку. Протягом 10 днів з моменту одержання повідомлення від останнього учасника голосування всі вони повинні бути проінформовані головою про прийняте рішення (ст. 60 Закону України «Про господарські товариства», п. 8.11 статуту відповідача).

У свою чергу, доказів направлення позивачу проекту рішення, оформленого протоколом №1/08 від 11.08.2008 року чи питань для голосування суду не надано, як не надано і доказів того, що позивач проінформований відповідачем в 10-ний строк про прийняте рішення.

З мотивувальної частини рішення апеляційного суду Чернівецької області від 02.03.2015 року у справі № 22-ц/794/200/15р., яке набрало законної сили, вбачається надання судом власної оцінки протоколу №1/08 від 11.08.2008 року загальних зборів учасників ТОВ "Регіональний центр "Мікрохірургія ока", зокрема, судом констатовано, що безпідставними є посилання на протокол №1/08 загальних зборів учасників ТОВ "РЦ "Мікрохірургія ока" від 11 серпня 2012 року, проведених методом опитування, оскільки він складений одноосібно учасником ОСОБА_4, а посилання в ньому на проведення опитування учасників та лист ОСОБА_1, в якому він висловив свою думку щодо поставлених для голосування питань, не підтверджується жодним доказом.

Більш того, в постанові Львівського апеляційного господарського суду по справі №926/468/14 від 22.06.2015 року між цими ж сторонами також висловлено позицію, що протокол №1/08 від 11.08.2008 року є неналежним доказом на підтвердження факту припинення участі ОСОБА_1 в товаристві.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Також відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ст.167 Господарського кодексу України корпоративні права - права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останнього відповідно до закону, а також інші правомочності передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до статті 87 Господарського кодексу України сума вкладів засновників та учасників господарського товариства становить статутний фонд товариства. Прибуток господарського товариства утворюється з надходжень від його господарської діяльності після покриття матеріальних та прирівняних до них витрат і витрат на оплату праці. З економічного прибутку товариства сплачуються передбачені законом податки та інші обов'язкові платежі, а також відсотки по кредитах банків і по облігаціях. Прибуток, одержаний після зазначених розрахунків, залишається у розпорядженні товариства, яке визначає напрями його використання відповідно до установчих документів товариства.

Згідно статті 88 Господарського кодексу України Учасники господарського товариства мають право брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди).

Відповідно до ст.10 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства мають право: брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди); на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів; вийти в установленому порядку з товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства.

Відповідно до пункту 17 Постанови Пленуму ВСУ №13 від 24.10.2008 року «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Відповідно до частини 2 Роз'яснень Президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 р. N 02-5/35 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів» підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Виходячи з змісту ст.ст. 58, 61 Закону України "Про господарські товариства", ст. 145 Цивільного кодексу України, ст. 167 Господарського кодексу України дотримання встановлених законодавством вимог до порядку скликання загальних зборів учасників забезпечує учасникам можливість реалізувати своє право на участь та здійснення учасниками своїх прав щодо управління товариством.

Водночас, порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства є підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників господарського товариства.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про порушення відповідачем під час проведення загальних зборів 11.08.2008 року, рішення яких оформлене протоколом №1/08, встановленого законом порядку проведення загальних зборів методом опитування.

Як встановлено судовим слуханням, протокол №1/08 для реєстрації змін до статуту державному реєстратору не подавався, тож спірне рішення до негативних правових наслідків для позивача станом на момент вирішення спору не призвело, хоча безумовно порушує його права у зв'язку із зазначенням в ньому про припинення участі ОСОБА_1 у ТОВ «Регіональний центр "Мікрохірургія ока».

Разом з тим суд звертає увагу на наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 268 Цивільного кодексу України позовна давність не поширюється на вимогу, що випливає із порушення особистих немайнових прав, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 100 Цивільного кодексу України право участі у товаристві є особистим немайновим правом і не може передаватися іншій особі. Види особистих немайнових прав визначені статтею 270 цього Кодексу.

Стаття 269 Цивільного кодексу України передбачає, що особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Особисті немайнові права фізичної особи не мають економічного змісту. Особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав, вона володіє ними довічно.

У частині 1 статті 100 Цивільного кодексу України йдеться про загальне право фізичної особи брати участь у товариствах. Наслідком реалізації свого права участі фізичної особи у товаристві є набуття відповідних корпоративних прав. Частиною 1 статті 167 Господарського кодексу України передбачено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні товариством, отримання певної частки прибутку (дивідендів).

Таким чином, корпоративне право, про захист якого Позивачем пред'явлено позовну вимогу, не є немайновим в розумінні статті 269 Цивільного кодексу України та статті 167 Господарського кодексу України.

Відтак, суд вважає, що на вимогу про визнання недійсним рішення загальних зборів поширюється позовна давність.

Аналогічну позицію викладено в Постанові ВСУ від 04.02.2015 року по справі №3-216гс14.

Пунктом 2.2 Постанови Пленуму ВГС України від 29.05.2013, № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" передбачено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

У свою чергу, з позовною заявою про визнання недійсними оскаржуваних пунктів рішення загальних зборів учасників ТОВ "Регіональний центр "Мікрохірургія ока" від 11.08.2008 р. позивач звернувся до господарського суду 03.12.2015 р. (а.с. 6), тобто більше ніж через 7 років після прийняття рішення, що оскаржується.

Перебіг строку позовної давності відповідно до статті 253 ЦК України починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язаний початок.

Початок перебігу строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (п.1 ст. 261 ЦК України).

В матеріалах справи відсутні належні правові докази про те, що оскаржуване позивачем рішення було йому відповідачем надіслано або вручено безпосередньо під розпис.

Однак, зі змісту рішення господарського суду Чернівецької області від 15.02.2011 р. у справі № 9/94, яке в подальшому було залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29.11.2011 р. (а.с. 118-122) і постановою Вищого господарського суду України від 16.11.2011 р. (а.с. 123, 124), вбачається, що протокол загальних зборів учасників ТОВ "Регіональний центр "Мікрохірургія ока" від 11.08.2008 р. (протокол № 1/08) був предметом розгляду і оцінки судом (а.с. 111).

З огляду на наведене, що підтверджується належними і допустимими доказами, слід вважати, що про існування оскаржуваного у даній справі рішення позивач дізнався не пізніше дати постанови господарським судом Чернівецької області рішення у справі № 9/94, тобто не пізніше 15.02.2011 р.

За таких обставин та відповідно до наведених вище підстав статей 253, 261 (п.1) ЦК України, початок перебігу строку позовної давності для захисту порушених прав і інтересів позивача у даній справі настав не пізніше 16.02.2011 р., а закінчився не пізніше 16.02.2014 р.

Таким чином, станом на день звернення з позовом до суду (03.12.2015 р. (а. с. 6)) закінчився 3-х річний строк позовної давності, встановлений ст.. 257 ЦК України для звернення позивача за захистом його прав у даній справі.

У відповідності до п. 4 ст. 267 сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові.

Згідно з п. 3 зазначеної статті ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у складі, зробленою до винесення рішення.

Відтак, враховуючи, що відповідачем заявлено про сплив позовної давності, у задоволенні позову слід відмовити, незважаючи на те, що спірне рішення загальних зборів ТОВ "Регіональний центр "Мікрохірургія ока" від 11.08.2008 р. прийнято з порушення встановленого законом порядку проведення загальних зборів методом опитування.

При цьому суд вважає передчасними доводи відповідача про припинення участі ОСОБА_1 у ТОВ "Регіональний центр "Мікрохірургія ока" у зв'язку із фактичним виконанням рішення суду від 02.03.2015 року про звернення стягнення на всю його частку виходячи з того, що:

- не подано доказів закінчення виконавчого провадження по вищевказаній справі (відповідної постанови державного виконавця);

- ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.12.2015 року зупинено виконання ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 19.11.2015 року, якою зобов'язано державного виконавця вчинити дії щодо закінчення виконавчого провадження;

- постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 25.01.2016 року по справі №824/2451/15-а (яка не набрала законної сили) скасовано державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ "Регіональний центр "Мікрохірургія ока" виходячи з того, що протокол зборів учасників від 30.11.2015 року №1/15 (на підставі якого проведено реєстрацію змін про припинення участі позивача у товаристві) не є рішенням уповноваженого органу юридичної особи про примусове виключення засновника (учасника) зі складу засновників (учасників) юридичної особи в розумінні положень Закону України «Про господарські товариства» та ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

В частині посилання позивача на необхідність припинення провадження у справі щодо пунктів 3-5 першого питання денного спірного рішення на підставі п. 1-1 статті 80 ГПК України суд зазначає наступне.

В п. 4.4 Постанови Пленуму ВГС України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

У свою чергу, про наявність рішення загальних зборів учасників ТОВ "Регіональний центр "Мікрохірургія ока", що оформлене протоколом №2 від 10.08.2012 року, згідно якого пункти 3-5 рішення загальних зборів учасників по першому порядку денного спірного рішення від 11.08.2008 року скасовано, позивач (з його слів) дізнався в січні 2015 року, тож станом на момент порушення провадження у справі предмет спору був відсутній, у зв'язку з чим в позові в цій частині слід відмовити.

Припинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини другої статті 80 ГПК можливе за умов, якщо рішення господарського суду або іншого органу, який вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, набрало законної сили, не змінено і не скасовано у відповідній частині в передбаченому законом порядку. За відсутності таких умов заінтересована особа вправі звернутися з позовом до господарського суду на загальних підставах (п. 4.5 Постанови Пленуму ВГС України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Виходячи з вищевикладеного суд відхиляє доводи позивача про необхідність припинення провадження у справі в частині пунктів 1-5 другого питання порядку денного спірного рішення на підставі п. 2 частини першої статті 80 ГПК України, оскільки предметом рішення суду по справі №9/94 від 15.02.2011 року було рішення учасника ТОВ "Регіональний центр "Мікрохірургія ока" №3 від 11.08.2008 року, а не спірне рішення, що оформлене протоколом №1/08 від 11.08.2008 року.

За таких обставин справи у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати залишити за позивачем та скасувати забезпечення позову у даній справі.

Ґрунтуючись на викладеному, матеріалах справи, керуючись ст.ст. 44, 49, 68, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволені позову відмовити.

2. Скасувати забезпечення позову, вжите ухвалою господарського суду Чернівецької області від 03.12.2015 року.

Повне рішення складено та підписано 22.02.2016 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, передбаченого для оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Суддя Желік Б.Є.