УХВАЛА

23.02.2016Справа № 910/4811/15-г
За скаргою Державного підприємства "Укржитлосервіс" на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Тараса Володимировича

у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Державного підприємства "Укржитлосервіс"

про стягнення 11355883 грн. 27 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники:

від скаржника (боржника): Хіміч Б.С. - представник за довіреністю б/н від 29.09.2014;

від стягувача: не з'явились;

від Відділу примусового виконання рішень

Департаменту державної виконавчої служби

Міністерства юстиції: не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.04.2015 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Київенерго" задоволено частково; стягнуто з Державного підприємства "Укржитлосервіс" на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" суму основного боргу у розмірі 8261860 грн. 01 коп., пеню у розмірі 100589 грн. 15 коп., 3% річних у розмірі 492870 грн. 27 коп., інфляційні втрати у розмірі 2399974 грн. 69 коп. та судовий збір у розмірі 73080 грн. 00 коп.

08.05.2015 на виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/4811/15-г видано наказ.

10.09.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Державного підприємства "Укржитлосервіс" надійшла заява про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2015 у справі № 910/4811/15-г.

30.09.2015 Державне підприємство "Укржитлосервіс" звернулось до Господарського суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відповідно до якої просило суд: - визнати дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Т.В. по винесенню постанови про арешт коштів боржника ВП № 48064487 від 28.09.2015 в частині арешту рахунків Державного підприємства "Укржитлосервіс" № 0001 (код валюти рахунку 980), № 0001 (код валюти рахунку 980) в ПАТ КБ "Євробанк", код банку (МФО) 380355 - протиправними; - визнати недійсною постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Т.В. про арешт коштів боржника ВП № 48064487 від 28.09.2015 в частині арешту рахунків Державного підприємства "Укржитлосервіс" № 0001 (код валюти рахунку 980), № 0001 (код валюти рахунку 980) в ПАТ КБ "Євробанк", код банку (МФО) 380355; - зняти арешт з грошових коштів Державного підприємства "Укржитлосервіс", що знаходяться на рахунках № 0001 (код валюти рахунку 980), № 0001 (код валюти рахунку 980) в ПАТ КБ "Євробанк", код банку (МФО) 380355.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2015 (суддя Сівакова В.В.) скаргу Державного підприємства "Укржитлосервіс" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено частково; визнано недійсною постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Т.В. про арешт коштів боржника ВП № 48064487 від 28.09.2015 в частині арешту рахунків Державного підприємства "Укржитлосервіс" № 0001 (код валюти рахунку 980), № 0001 (код валюти рахунку 980) в ПАТ КБ "Євробанк", код банку (МФО) 380355.

10.11.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Державного підприємства "Укржитлосервіс" на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Тараса Володимировича, в якій скаржник просить суд: - визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Тараса Володимировича щодо невчинення дій, пов'язаних із зняттям арешту, накладеного на рахунках № 0001 та № 0001 в ПАТ КБ "Євробанк", накладеного в рамках виконавчого провадження ВП № 48064487; - зобов'язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Тараса Володимировича винести постанову про зняття арешту з грошових коштів скаржника, які знаходяться на рахунках № 0001 та № 0001 в ПАТ КБ "Євробанк"; - зобов'язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Тараса Володимировича не пізніше наступного дня з дня винесення постанови про зняття арешту з грошових коштів, які знаходяться на рахунках № 0001 та № 0001 в ПАТ КБ "Євробанк", направити копії постанови на виконання до ПАТ КБ "Євробанк" та Державному підприємству "Укржитлосервіс" для відома.

Обґрунтовуючи вимоги, викладені у скарзі вих. № 558 від 06.11.2015, скаржник зазначив, що 28.09.2015 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчуком Тарасом Володимировичем в межах виконавчого провадження №48064487 винесено постанову про арешт коштів боржника, якою, всупереч Законів України «Про виконавче провадження», «Про оплату праці» та «Про загальнобовязкове державне соціальне страхування», накладено арешт на кошти, які містяться на рахунках боржника, призначених для захищених статей видатків, а саме: №0001 (виплати заробітної плати, вихідної допомоги у разі звільнення, компенсації за невикористані відпустки тощо) та №0001 (зарахування страхових коштів, що надходять від фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності). Скаржник також зазначає, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2015 визнано недійсною вказану постанову про арешт коштів боржника від 28.09.2015, винесену в межах виконавчого провадження №48064487, однак, не зважаючи на звернення боржника до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою від 28.10.2015 №544 про зняття арешту з рахунків №0001 та №0001 на підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 20.10.2015, державним виконавцем не вчинено жодних дій щодо зняття з них арешту.

Враховуючи, що Публічним акціонерним товариством "Київенерго" та Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було подано апеляційні скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.10.2015 у справі № 910/4811/15-г, у зв'язку з чим матеріали справи № 910/4811/15-г підлягали направленню до Київського апеляційного господарського суду, ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2015 було відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду скарги Державного підприємства "Укржитлосервіс" на бездіяльність головного державного виконавця Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Тараса Володимировича, у справі № 910/4811/15-г до повернення матеріалів справи № 910/4811/15-г до Господарського суду міста Києва.

29.01.2016 матеріали справи № 910/4811/15-г повернулись до Господарського суду міста Києва.

Згідно з частиною 1 та частиною 2 статті 1212 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

За таких обставин, ухвалою суду від 08.02.2016 прийнято до розгляду скаргу Державного підприємства "Укржитлосервіс" на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Тараса Володимировича, у справі № 910/4811/15-г; розгляд скарги призначено на 23.02.2016 о 10:10 год.; зобов'язано сторін та Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надати письмові пояснення по скарзі; зобов'язано Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надати копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 48064487 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 08.05.2015 у справі № 910/4811/15-г.

Представники стягувача та Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС у судове засідання 23.02.2016 не з'явились, вимоги ухвали суду від 08.02.2016 не виконали, клопотань про відкладення розгляду скарги не подавали, про причини неявки у судове засідання суд не повідомили, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином за адресами відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що підтверджується повідомленнями про вручення ухвали суду від 08.02.2016 стягувачу №389 та відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС № 400.

Письмових заяв, повідомлень суду щодо поважності причин відсутності представників стягувача та Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС в судовому засіданні 23.02.2016 до суду не надходило.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 ГПК України встановлює не обов'язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду скарги в судовому засіданні 23.02.2016 за відсутності представників стягувача та відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС, запобігаючи безпідставному затягуванню розгляду скарги.

Розглянувши скаргу вих. № 558 від 06.11.2015, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку про часткове задоволення останньої з огляду на такі обставини.

Відповідно до частини 1 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2015 у справі № 910/4811/15-г, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2016, в межах розгляду скарги Державного підприємства "Укржитлосервіс" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України встановлено, що 28.09.2015 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчуком Т.В. при примусовому виконанні наказу Господарського суду міста Києва № 910/4811/15-г від 08.05.2015 винесено постанову ВП № 48064487 про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на кошти, що знаходяться на рахунках, що належать Державному підприємству "Укржитлосервіс" у межах суми 12461211,53 грн. Вищезазначеною постановою, серед інших, накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках № 0001 та № 0001 в Публічному акціонерному товаристві комерційному банку "Євробанк".

При цьому, ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2015 у справі № 910/4811/15-г, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2016, задоволено частково скаргу Державного підприємства "Укржитлосервіс" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; визнано недійсною постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Т.В. про арешт коштів боржника ВП № 48064487 від 28.09.2015 в частині арешту грошових коштів на рахунках Державного підприємства "Укржитлосервіс" № 0001 (код валюти рахунку 980), № 0001 (код валюти рахунку 980) в ПАТ КБ "Євробанк", код банку (МФО) 380355. В іншій частині скарги відмовлено.

За таких обставин, з огляду на те, що ухвала Господарського суду міста Києва від 20.10.2015 у справі № 910/4811/15-г набрала законної сили, оскільки залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2016, постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Т.В. про арешт коштів боржника ВП № 48064487 від 28.09.2015 в частині арешту грошових коштів на рахунках № 0001 та № 0001, власне, з яких скаржник просить зняти арешт, є недійсною.

Судом встановлено, що 28.10.2015 скаржник звернувся до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою №544 від 28.10.2015 про зняття арешту з рахунків № 0001 та № 0001 на підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 20.10.2015 №910/4811/15-г, копію якої було долучено до заяви №544 від 28.10.2015.

Разом з тим, жодних дій по зняттю арешту, накладеного постановою від 28.09.2015, що визнана судом недійсною в частині, з грошових коштів на рахунках № 0001 та № 0001 державним виконавцем здійснено не було, доказів протилежного суду не надано. При цьому, суд звертає увагу, що Відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС не було виконано вимоги ухвали суду від 08.02.2016 щодо надання пояснень по суті скарги, в тому числі щодо існування підстав неможливості зняття арешту з рахунків, а також щодо надання копій матеріалів виконавчого провадження № 48064487 з метою встановлення судом обставин існування предмету скарги чи спростування викладених у ній доводів.

Відтак, суд здійснює розгляд скарги № 558 від 06.11.2015 за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», яка встановлює порядок зняття арешту з майна, у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Як встановлено судом, ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2015, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2016, визнано недійсною постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Т.В. про арешт коштів боржника ВП № 48064487 від 28.09.2015 в частині арешту рахунків Державного підприємства "Укржитлосервіс" № 0001 (код валюти рахунку 980), № 0001 (код валюти рахунку 980) в ПАТ КБ "Євробанк", код банку (МФО) 380355.

Відтак, з огляду на визнання судом недійсною вказаної постанови від 28.09.2015 ВП № 48064487 (в частині накладеного арешту на кошти на рахунках № 0001 та № 0001), вказана постанова в цій частині не породжує жодних правових наслідків від моменту її прийняття, що зумовлює необхідність негайного зняття арешту з наведених рахунків.

Суд звертає увагу, що скаржник звертався до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою №544 від 28.10.2015 про зняття арешту з рахунків № 0001 та № 0001 на підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 20.10.2015 №910/4811/15-г.

Більше того, як вбачається з матеріалів судової справи №910/4811/15-г, копію ухвали Господарського суду міста Києва від 20.10.2015, якою визнано частково недійсною постанову від 28.09.2015 ВП № 48064487, було надіслано судом на адресу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 23.10.2015.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2015 встановлено, що з поточного рахунку № 0001 у національній валюті підприємство скаржника проводить виплати по захищеним статтям видатків: на заробітну плату, вихідну допомогу у разі звільнення, компенсації за невикористані відпустки, матеріальну допомогу, лікарняні, допомогу на оздоровлення, допомогу на поховання та інші соціальні виплати, а рахунок № 0001 призначений для зарахування на нього страхових коштів, що надходять від Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

У відповідності до ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Згідно зі ст. 24 Закону України "Про оплату праці" своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Відповідно до ст. 73 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення не може бути звернено на такі виплати: вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; компенсацію працівнику за невикористану відпустку, крім випадків, коли особа під час звільнення одержує компенсацію за відпустку, не використану протягом кількох років; компенсацію працівнику витрат у зв'язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; допомогу у зв'язку з вагітністю та пологами; одноразову допомогу у зв'язку з народженням дитини; допомогу по догляду за дитиною; допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною-інвалідом, по тимчасовій непрацездатності у зв'язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; допомогу на лікування; допомогу на поховання; та ін.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров'я відповідно до Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування визначає Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" законодавство про соціальне страхування складається із Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Кодексу законів про працю України, цього Закону, інших законодавчих актів та прийнятих відповідно до них інших нормативно-правових актів.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" страхувальник-роботодавець відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України.

Страхувальник-роботодавець, який є бюджетною установою, відкриває окремий рахунок для зарахування страхових коштів в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Кошти Фонду, що надходять на зазначений рахунок, обліковуються на окремому субрахунку.

Страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Накладення арешту на грошові кошти на рахунках боржника № 0001 та № 0001, які, зокрема, призначено для виплати заробітної плати/ надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати працівникам боржника чи надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам боржника, що призводить до порушення їх конституційних прав.

Отже рахунки № 0001 та № 0001 мають спеціальний режим використання, що, за наявних законодавчих обмежень, унеможливлює накладення на них арешту, а отже суд дійшов висновку, що за наслідками отримання державним виконавцем копії ухвали Господарського суду міста Києва від 20.10.2015 у справі №910/4811/15-г, якою визнано недійсною постанову від 28.09.2015 в частині накладення арешту на грошові кошти на рахунках скаржника № 0001 та № 0001, державний виконавець повинен був вчинити дії по зняттю такого неправомірно накладеного арешту на грошові кошти, що знаходяться на зазначених рахунках.

Відтак, за умов нездійснення державним виконавцем заходів по зняттю арешту з коштів на рахунках № 0001 та № 0001, суд дійшов висновку, що така бездіяльність є неправомірною.

У відповідності до п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на вищенаведене, скарга Державного підприємства «Укржитлосервіс» на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Тараса Володимировича в частині визнання неправомірною бездіяльності щодо невчинення дій, пов'язаних із зняттям арешту з грошових коштів, які знаходяться на рахунках № 0001 та № 0001 в ПАТ КБ "Євробанк", накладеного в рамках виконавчого провадження ВП № 48064487, підлягає задоволенню.

Як зазначено вище, відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», яка встановлює порядок зняття арешту з майна, у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

За таких обставин, з огляду на визнання недійсною постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Тараса Володимировича від 28.09.2015 ВП № 48064487 в частині накладення арешту на кошти на рахунках № 0001 та № 0001, через неправомірність (незаконність) такої постанови в зазначеній частині, суд вважає за необхідне зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зняти арешт з коштів на рахунках Державного підприємства "Укржитлосервіс" № 0001 (код валюти рахунку 980), № 0001 (код валюти рахунку 980) в ПАТ КБ "Євробанк", код банку (МФО) 380355, накладений постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Тараса Володимировича ВП № 48064487 від 28.09.2015.

При цьому, суд зазначає, що з урахуванням правових позицій, викладених в п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" та Закону України «Про виконавче провадження», суд може зобов'язати державного виконавця вчинити ті дії, від виконання яких останній ухиляється, тобто в даному випадку зобов'язати державного виконавця зняти арешт з грошових коштів, що знаходяться на рахунках № 0001 та № 0001. Водночас, форма вчинення таких дій державним виконавцем (зняття арешту) встановлюється ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», а саме шляхом винесення відповідної постанови про зняття арешту.

Також, суд вважає за необхідне зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надіслати копію постанови про зняття арешту з майна (грошових коштів на рахунках № 0001 та № 0001) Державному підприємству «Укржитлосервіс» та Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Євробанк», так як виконання даного обов'язку передбачено ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, обов'язок державного виконавця направити копію постанови про зняття арешту виникає як наслідок виконання обов'язку винести постанову про зняття арешту та є нерозривно з ним пов'язаним.

Таким чином, скарга підлягає задоволенню у вищевказаній частині вимог скаржника.

Водночас, суд відмовляє в задоволенні скарги Державного підприємства «Укржитлосервіс» в частині сформульованої в скарзі вимоги про зобов'язання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не пізніше наступного дня з дня винесення постанови про зняття арешту з грошових коштів направити копії постанови до ПАТ КБ "Євробанк" та Державному підприємству "Укржитлосервіс".

Так, суд встановлює наявність обов'язку направити копію постанови про зняття арешту та факт невиконання такого обов'язку та, відповідно, захищає порушене право шляхом зобов'язання державного виконавця направити копію постанови про зняття арешту з грошових коштів боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. При цьому, встановлюючи факт невиконання обов'язку з направлення постанови про зняття арешту з грошових коштів, суд підтверджує обставини щодо настання строку виконання обов'язку з винесення постанови про зняття арешту з грошових коштів та обов'язку направити таку постанову боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника, а отже у випадку зобов'язання судом державного виконавця до примусового виконання обов'язку (передбаченого Законом України «Про виконавче провадження») в натурі, вважається, що строк виконання такого обов'язку вже настав (тобто державний виконавець повинен вже був на момент звернення скаржника до суду як зняти арешт з грошових коштів на рахунках № 0001 та № 0001 шляхом винесення відповідної постанови, так і направити останню на адресу боржника і банка).

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Державного підприємства «Укржитлосервіс» на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Тараса Володимировича задовольнити частково.

2. Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Тараса Володимировича щодо невчинення дій, пов'язаних із зняттям арешту з грошових коштів, які знаходяться на рахунках Державного підприємства "Укржитлосервіс" № 0001 (код валюти рахунку 980), № 0001 (код валюти рахунку 980) в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк "Євробанк", код банку (МФО) 380355, накладеного постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчуком Тарасом Володимировичем про арешт коштів боржника від 28.09.2015 в рамках виконавчого провадження ВП № 48064487.

3. Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зняти арешт з грошових коштів, які знаходяться на рахунках Державного підприємства "Укржитлосервіс" № 0001 (код валюти рахунку 980), № 0001 (код валюти рахунку 980) в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк "Євробанк", код банку (МФО) 380355, накладений постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчуком Тарасом Володимировичем від 28.09.2015 ВП № 48064487.

4. Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надіслати копію постанови про зняття арешту з грошових коштів Державного підприємства "Укржитлосервіс", які знаходяться на рахунках № 0001 (код валюти рахунку 980), № 0001 (код валюти рахунку 980) в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк "Євробанк", код банку (МФО) 380355, Державному підприємству «Укржитлосервіс» та Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Євробанк».

5. В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Суддя І.М. Отрош