УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

25.02.2016Справа № 910/3170/16

Суддя Грєхова О.А., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МС КУЛ»

до Державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м.Києві Пальченка Андрія Володимировича

про визнання дій незаконними, скасування постанови, зобов'язання відшкодувати збитки

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МС КУЛ» звернулося до господарського суду з позовом до відповідача - Державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м.Києві Пальченка Андрія Володимировича, в якому просить:

- визнати дії державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м.Києві Пальченка Андрія Володимировича щодо винесення постанови від 08.12.2015 про відкриття виконавчого провадження №49268420 противправними;

- визнати дії державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м.Києві Пальченка Андрія Володимировича щодо винесення постанови від 30.12.2015 про арешт коштів боржника протиправними;

- скасувати постанову державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м.Києві Пальченка Андрія Володимировича щодо винесення постанови від 18.12.2015 про відкриття виконавчого провадження №49268420;

- скасувати постанову державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м.Києві Пальченка Андрія Володимировича щодо винесення постанови від 30.12.2015 про арешт коштів боржника;

- визнати дії державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м.Києві Пальченка Андрія Володимировича такими, що порушують закон України, зобов'язати центральне Управління державної виконавчої служби в м.Києві провести службове розслідування проти нього та звільнити його з займаної посади;

- зобовязати Павліченка А.В. та Державну виконавчу службу Оболонського районного управління юстиції у м. Києві компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «МС КУЛ» моральні та матеріальні збитки в розмірі 20 000 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 62 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Позовна заява подана Товариством з обмеженою відповідальністю «МС КУЛ» до державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м.Києві Пальченка Андрія Володимировича не підлягає розгляду в господарських судах України в порядку позовного провадження, з огляду на таке.

Підставою позову, як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, є не спір про право на арештоване майно (грошові кошти), а порушення вимог законодавства про виконавче провадження з боку державної виконавчої служби.

Відповідно до вимог статтей 1, 4-1, 12 Господарського процесуального кодексу України справи в порядку позовного провадження розглядаються господарським судом, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що у господарському процесі право на оскарження дії чи бездіяльності органів Державної виконавчої служби забезпечено ст. 121-2 ГПК України.

Разом з тим, згідно ст.121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, який розглядав відповідну справу в першій інстанції. Скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

З аналізу статтей 115, 117, 121-2 ГПК України слідує, що виконання рішень судів є невід'ємною частиною судового процесу, отже, скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських (арбітражних) судів розглядає виключно місцевий господарський суд, який розглянув відповідну справу у першій інстанції.

Таким чином, дії, рішення чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби можуть бути розглянуті в господарському суді лише за скаргою, поданою в порядку ст. 121-2 ГПК України на виконання рішень, ухвал, постанов господарського суду. Подання позовів на інші дії органів ДВС, що не пов'язанні з виконанням наказу господарського суду по конкретній справі, господарсько-процесуальним законом не передбачено.

Отже, заявлені позивачем вимоги по своїй суті є не позовними вимогами, вирішення яких відбувається в порядку позовного провадження з порушенням нової господарської справи, а є скаргою на дії державного виконавця, розгляд якої відбувається за правилами ст.121-2 ГПК України в межах вже існуючої справи (наразі справи № 910/17312/15).

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, висловленою в п. 5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.10.2012, № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" в якому зазначено, що відповідно до статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту. Відповідачами у справах за цими позовами є стягувач і боржник, а справи підлягають розглядові за правилами господарського судочинства, якщо вони виникають у цивільних чи господарських правовідносинах і суб'єктний склад сторін у них відповідає вимогам статті 1 ГПК. Що ж до заперечень проти арешту майна (грошових коштів), які не пов'язані зі спором про право на це майно, а стосуються порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, то їх слід розглядати за правилами статті 121 2 ГПК.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, у порядку окремого позовного провадження про оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби учасники виконавчого провадження можуть звернутися за захистом свої порушених прав до адміністративних судів.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За таких обставин спір між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «МС КУЛ» та державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м.Києві Пальченка Андрія Володимировича про недійсність постанови про відкриття виконавчого провадження та арешт грошових коштів у зв'язку з порушенням порядку вчинення таких дій не підлягає розгляду в господарських судах в порядку позовного провадження.

Згідно п.1 ч.1 ст. 62 ГПК України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в прийнятті позовної заяви.

Суддя О.А.Грєхова