ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2016 року Справа № 904/8774/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач)

суддів: Орєшкіної Е.В., Пруднікова В.В.

при секретарі судового засідання Однорог О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Бондаренко В.О., представник, довіреність №742-О від 25.02.2014р.;

від відповідача: представник в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2015 року у справі №904/8774/15

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк

"ПРИВАТБАНК", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю

"ПРИДНІПРОВСЬКА ІНДУСТРІАЛЬНА КОМПАНІЯ",

м. Дніпропетровськ

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2015р. (суддя Золотарьова Я.С.) у задоволенні позову відмовлено повністю з підстав недоведеності Позивачем здійснення ліквідатором Відповідача публікації в порядку ст. 105 Цивільного кодексу України та неможливістю у зв`язку з цим визначити строк для пред`явлення кредиторських вимог, наявність чи відсутність його порушення з боку Позивача.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову. Вважає рішення незаконним через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд безпідставно зробив висновок про порушення строку подання заяви, оскільки публікація не є єдиним доказом початку перебігу такого строку, оскільки відомості про юридичну особу, зокрема, і щодо перебування її у процесі припинення, строку для заявлення кредиторами своїх вимог містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, доступ до якого є відкритим та загальнодоступним. Крім того, звернув увагу, що припинення Відповідача не пов`язано з його банкрутством, а строк для заявлення вимог кредиторами до Відповідача у справі №2а/0470/14772/12 судом не встановлений, тому Позивачем не може бути пропущений.

Відповідач вимог суду не виконав, відзив на апеляційну скаргу не надав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, не зважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Ухвала Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.01.2016р. була направлена в тому числі голові комісії з припинення Відповідача ОСОБА_2

Справа розглядається за наявними доказами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

При перегляді справи апеляційним судом встановлено, що 11.09.2008р. між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" як банком (надалі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРИДНІПРОВСЬКА ІНДУСТРІАЛЬНА КОМПАНІЯ" як клієнтом (надалі - Відповідач) було укладено договір №107343/О про надання овердрафт-мікро кредиту (надалі договір) строком дії до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним.

Відповідно до пункту 1.1 Договору Позивач при наявності вільних грошових ресурсів зобов'язується здійснювати овердрафтове обслуговування Відповідача, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта №8001, відкритому в банку, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, встановленого відповідно до п. 1.3 Договору (60 000,00 грн), шляхом дебетування поточного рахунку.

За користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Відповідача після закриття банківського дня останній сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Відповідно до пункту А.7 Договору, для розрахунку процентів за користування кредитом встановлюється процентна ставка у розмірі 24% річних.

Згідно з пунктом 4.2 Договору, відповідно до ст. 212 Цивільного кодексу України, у разі порушення Відповідачем будь-якого із зобов'язань, передбачених п.п. 1.4, 1.5, 2.2.3, 2.2.4, 2.2.5, 2.3.4 цього Договору, він сплачує Позивачу проценти у розмірі, зазначеному у п. А.8 цього Договору (48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості).

Як вбачається з наданого Позивачем розрахунку позовних вимог та підтверджується виписками по рахункам №5559, №6538 (а.с. 14-15, 37-40), Відповідачем станом на 06.03.2009р. заборгованість за тілом кредиту була сплачена у повному обсязі. Несплаченою залишилася заборгованість по відсоткам, яка нарахована за період з 24.10.2008р. по 06.03.2009р. у сумі 5 842, 53 грн.

Дізнавшись з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що Відповідач перебуває у процесі припинення підприємницької діяльності за судовим рішенням з 11.07.2013р., Позивач надіслав поштою на адресу Відповідача заяву про визнання кредиторських вимог від 14.08.2015р., в якій просив визнати його кредитором та включити кредиторські вимоги до проміжного ліквідаційного балансу. Вказана заява була надіслана Відповідачу 14.08.2015р. цінним листом з описом вкладення, та повернулась адресату 17.09.2015р. із вказівкою "За закінченням встановленого терміну зберігання" (а.с. 17,18).

З огляду на викладене, Позивач вважає, що ліквідаційна комісія Відповідача ухиляється від виконання обов`язку щодо визнання реально існуючої заборгованості перед Позивачем та включення вимог останнього до проміжного ліквідаційного балансу для їх подальшого задоволення за рахунок коштів та майна особи, яка ліквідується.

Вказане стало підставою для звернення із даним позовом в порядку ч. 3 ст. 112 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 104 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Відповідно до частини 1 статті 110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути; за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи в інших випадках, встановлених законом, - за позовом відповідного органу державної влади. Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію (ст. 105 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» суд, який постановив рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язане з банкрутством юридичної особи, у день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцезнаходженням юридичної особи для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення. Дата надходження відповідного судового рішення вноситься державним реєстратором до журналу обліку реєстраційних дій.

Суд призначає в рішенні щодо припинення юридичної особи у зв'язку з її ліквідацією комісію з припинення (ліквідаційну комісію) та встановлює строк і порядок її роботи. Державний реєстратор вносить до Єдиного державного реєстру запис про призначення комісії з припинення (ліквідаційної комісії) не пізніше наступного робочого дня з дати надходження відповідного рішення.

У разі, якщо в судовому рішенні щодо припинення юридичної особи у зв'язку з її ліквідацією не призначена комісія з припинення (ліквідаційна комісія), державний реєстратор не пізніше трьох робочих днів від дати надходження такого судового рішення вносить до Єдиного державного реєстру запис, в якому вказує як голову комісії з припинення (ліквідаційної комісії) юридичної особи керівника органу управління або особу, яка згідно з відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру, має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, якщо інше не встановлено судовим рішенням.

Частиною 4, 5 статті 105 Цивільного кодексу України встановлено, що до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Як підтверджено матеріалами справи, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2013р. у справі №2а/0470/14772/12 припинено юридичну особу Відповідача на підставі ч.2 ст. 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» у зв`язку з неподанням протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Зі Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 22, 30) вбачається, що з 11.07.2013р. Відповідач перебуває в стані припинення за вказаним вище судовим рішенням. Головою комісії з припинення призначено керівника ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» відомості, що міститься в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними, за винятком реєстраційних номерів облікових карток платників податків, відомостей про відкриття і закриття рахунків та зняття арештів на рахунки та майно.

Враховуючи викладене, Позивач не був позбавлений права дізнатися про відомості щодо перебування Відповідача в стані припинення з 11.07.2013р.

З огляду на приписи ч. 5 ст. 105 Цивільного кодексу України, які є імперативними та підлягають застосуванню, граничний строк подачі заяв кредиторів Відповідача сплинув 11.01.2014р. Інших відомостей щодо публікації оголошення про припинення відповідача та встановлення іншого строку для пред'явлення вимог кредиторів матеріали справи не містять.

Тому, за наявності в матеріалах справи доказів звернення до Відповідача із заявою з кредиторськими вимогами 14.08.2015р., апеляційний суд доходить висновку про пропущення Позивачем такого строку та відсутність правових підстав для задоволення позову відповідно до ч.2 ст. 112 Цивільного кодексу України.

Враховуючи викладене, підстав для скасування чи зміни рішення суду відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України не вбачається, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області без змін.

Судові витрати по апеляційній скарзі покладаються на Позивача.

Керуючись ст. ст. 44-49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2015 р. у справі № 904/8774/15 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з часу її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцятиденного строку.

Повний текст постанови складено 24.02.2016р.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя В.В. Прудніков