РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року Справа № 7/5025/404/12

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Мамченко Ю.А.

судді Огороднік К.М. ,

судді Саврій В.А.

при секретарі Ільчук Н.О.

за участю представників:

ініціюючого кредитора (апелянта): ОСОБА_1 (довіреність №1 від 18 січня 2016 року)

боржника: не з'явився

арбітражного керуючого: не з'явився

кредиторів: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Айслаг" на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 19.01.16 року у справі №7/5025/404/12

за заявою Приватного підприємства "Айслаг", м.Луцьк Волинської області

до Приватного малого підприємства "Захід", смт. Білогір'я Хмельницької області

про визнання банкрутом (звіт ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_2 про нарахування та виплату грошової винагороди)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Хмельницької області (суддя Крамар С.І.) від 19 січня 2016 року у справі №7/5025/404/12, серед іншого, було затвердженого звіт арбітражного керуючого ОСОБА_2 про нарахування та виплату грошової винагороди по справі №7/5025/404/12 про банкрутство Приватного малого підприємства "Захід" за результатами проведеної процедури розпорядження майном з 07.05.2012 року по 28.01.2014 року на суму 47096,10 грн. - оплата послуг арбітражного керуючого та стягнуто з Приватного підприємства "Айслаг" (, вул. Стрілецька, 4, м. Луцьк, Волинська область, 43021) на користь арбітражного керуючого ОСОБА_2 (вул. Соборна, буд. 57, оф.111, м. Хмельницький, 29000, ідентифікаційний код НОМЕР_1) грошову винагороду в сумі 47096,10грн. (сорок сім тисяч дев'яносто шість гривень 10 коп.) за період виконання обов'язків розпорядника майна ПМП "Захід" з 07.05.2012 року по 28.01.2014 року.

Вказана ухвала обґрунтована тим, що ухвала суду від 24.02.2014 року у справі №7/5025/404/12 є правовою підставою для фактичного здійснення оплати послуг арбітражного керуючого, а також підставою для добровільної оплати послуг арбітражного керуючого у розмірі та порядку встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та судом області. Враховуючи те, що кредитором в добровільному порядку не здійснено оплати послуг арбітражного керуючого ОСОБА_2 за період виконання обов'язків розпорядника майна у даній справі, суд вважав за необхідне звіт арбітражного керуючого ОСОБА_2 про нарахування та виплату грошової винагороди по справі №7/5025/404/12 про банкрутство Приватного малого підприємства "Захід" за результатами проведеної процедури розпорядження майном з 07.05.2012 року по 28.01.2014 року на суму 47096,10 грн. - оплата послуг арбітражного керуючого, затвердити та стягнути з ПП "Айслаг" на користь арбітражного керуючого ОСОБА_2 грошову винагороду в сумі 47096,10 грн. за період виконання обов'язків розпорядника майна ПМП "Захід" з 07.05.2012 року по 28.01.2014 року.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, кредитор - Приватне підприємство "Айслаг" звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Хмельницької області від 19.01.2016 року в частині затвердження звіту арбітражного керуючого ОСОБА_2 про нарахування та виплату грошової винагороди по справі №7/5007/404/12 по справі ПМП "Захід" за результатами проведеної процедури розпорядження майном з 07.05.2012 року по 28.01.2014 року на суму 47096,10 грн. - оплата послуг арбітражного керуючого, постановити в цій частині нове рішення, яким заяву арбітражного керуючого про затвердження звіту про нарахування і виплату винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого залишити без розгляду. Ухвалу господарського суду Хмельницької області від 19.01.2016 року в частині стягнення з Приватного підприємства "Айслаг" на користь арбітражного керуючого ОСОБА_2 грошової винагороди в сумі 47096,10 грн. за період виконання обов'язків розпорядника майна ПМП "Захід" з 07.05.2012 року по 28.01.2014 року - скасувати, постановити в цій частині нове рішення, яким в стягнення грошової винагороди відмовити. Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Хмельницької області норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що право вимоги щодо оплати послуг виникає в розпорядника майна в останній день кожного місяця здійснення ним своїх повноважень. Станом на день звернення до суду та станом на момент звернення з апеляційною скаргою вказаний звіт не розглядався та не затверджувався комітетом кредиторів. Більше того, даний звіт не надавався кредиторам (членам комітету кредиторів) для ознайомлення, що виключає можливість затвердження даного звіту господарським судом. Ухвалою суду від 24.02.2014 року було затверджено лише розмір оплати послуг арбітражного керуючого. Що стосується виплати винагороди, то цей порядок регламентується статтею 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, яка діяла до 19.01.2013 року), відповідно до пункту 14 якої, звіт про оплату праці арбітражного керуючого має розглянутий комітетом кредиторів, а після цього затверджений судом. При цьому йдеться про звіт арбітражного керуючого про нарахування та виплату грошової винагороди, як про окремий документ, а не про затвердження розміру оплати послуг арбітражного керуючого. А оскільки звіт про оплату послуг за результатами проведеної процедури розпорядження майном не розглядався комітетом кредиторів, то суд не мав підстав для затвердження даного звіту, а відтак не було підстав і для стягнення з ПП "Айслаг" на користь арбітражного керуючого ОСОБА_2 грошової винагороди в сумі 47096,10 грн. Як вбачається з матеріалів справи, звіт про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого ліквідатором поданого до господарського суду 12.10.2015 року. Таким чином, до нарахованих арбітражним керуючим коштів по оплаті послуг слід застосувати позовну давність. Тобто, кошти, нараховані як оплата послуг, право вимоги на які виникло до 12.10.2012 року не можуть бути стягнуті в зв'язку з пропуском строку позовної давності. Н адумку апелянта, оплата послуг арбітражного керуючого - це плата за послуги, а не заробітна плата, тому до даних правовідносин слід застосовувати норми цивільного та господарського законодавства, а не норми законодавства про оплату праці.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 15 лютого 2016 року було поновлено строк на апеляційне оскарження, прийнято до провадження апеляційну скаргу Приватного підприємства "Айслаг" та призначено дату судового засідання на 24 лютого 2016 року.

22 лютого 2016 року від Славутської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Хмельницькій області надійшли пояснення від 19.02.2016 року №22-14-10, у яких остання зазначає, що Славутська ОДПІ, як контролюючий орган у сфері справляння податків і зборів, вважає, що суд як орган судової влади розглядає дану справу в межах чинного законодавства.

23 лютого 2016 року через канцелярію суду від арбітражного керуючого - ОСОБА_2 надійшов відзив №62 від 22.02.2016 року на апеляційну скаргу, відповідно до якого остання вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, прийнятою у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін. Крім того, просить розгляд справи проводити без її участі.

Протоколом автоматизованої зміни складу колегії суддів від 24 лютого 2016 року на підставі розпорядження керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 24 лютого 2016 року у справі №7/5025/404/12, у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Дужича С.П. та відповідно до пункту 6.3 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду було внесено зміни до складу колегії суддів та визначено наступний її склад: головуючий суддя Мамченко Ю.А., суддя Саврій В.А., суддя Огороднік К.М..

Безпосередньо в судовому засіданні представник апелянта повністю підтримав вимоги і доводи викладені в апеляційній скарзі.

Враховуючи положення статті 102 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, а також те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні у відповідності до вимог статті 101 ГПК України.

Крім того, відповідно до пункту 5 ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 15 лютого 2016 року явка представників сторін визначалась на їх розсуд.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника апелянта, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Хмельницької області від 05.04.2012 року порушено провадження у справі про визнання банкрутом Приватного малого підприємства "Захід" за нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою місцевого господарського суду від 07.05.2012 року визначено безспірні грошові вимоги ініціюючого кредитора в сумі 359023,96 грн., введено процедуру розпорядження майном ПМП "Захід" і призначено розпорядником майна арбітражного керуючого ОСОБА_2

Ухвалою господарського суду від 06.08.2012 року було затверджено реєстр вимог кредиторів по справі №7/5025/404/12 та визнано, що грошові вимоги кредиторів до боржника загалом складають 2255712,41 грн.

Постановою господарського суду Хмельницької області від 24.02.2014 року ПМП "Захід" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором ПМП "Захід" призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2

Ухвалою від 07.07.2014 року було затверджено реєстр вимог кредиторів по справі №7/5025/404/12 та зобов'язано ліквідатора провести збори кредиторів та сформувати представницькі органи кредиторів.

Ухвалами суду першої інстанції строк ліквідаційної процедури ПМП "Захід" було продовжено та зобов'язано ліквідатора до 24.02.2016 року подати ліквідаційний баланс та звіт про свою діяльність суду для затвердження.

12.10.2015 року ліквідатором на розгляд місцевого суду було подано звіт про нарахування коштів, згідно якого арбітражний керуючий ОСОБА_2 просила суд затвердити звіт про нарахування та виплату грошової винагороди у сумі 47096,10 грн. та витрат у сумі 1736,90 грн. Як на підставу задоволення вимог вказує, що арбітражному керуючому ОСОБА_2 затверджено оплату послуг у розмірі двох мінімальних заробітних плат щомісячно з 07.05.2012 року по 28.01.2014 року, що здійснюється кредитором за заявою якого порушено справу про банкрутство, тобто за рахунок ПП "Айслаг".

В подальшому, на адресу суду арбітражний керуючий ОСОБА_2 надала уточнений звіт про нарахування коштів, відповідно до якого просила суд: затвердити звіт арбітражного керуючого ОСОБА_2 про нарахування і виплату грошової винагороди за період виконання процедури розпорядження майном з 07.05.2012 року по 28.01.2014 року, що здійснюється кредитором за заявою якого порушено справу про банкрутство - ПП "Айслаг", у сумі 47096,10 грн.; стягнути кошти в сумі 47096,10грн. з ініціюючого кредитора - ПП "Айслаг" для оплати грошової винагороди арбітражного керуючого ОСОБА_2.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити наступне.

Положеннями частини 2 статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з абз. 3 пункту 1-1 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22.12.2011 року №4212-VI (надалі - Закону про банкрутство), положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Хмельницької області від 05.04.2012 року порушено провадження у справі №7/5025/404/12 та ухвалою суду від 07.05.2012 року введено процедуру розпорядження майном ПМП "Захід" і призначено розпорядником арбітражного керуючого ОСОБА_2.

Згідно протоколу комітету кредиторів ПМП "Захід" №1 від 28.01.2014 року, на комітетом кредиторів боржника було заслухано звіт розпорядника майна та прийнято рішення: звіт розпорядника майна взяти до уваги, як такий, що не порушує інтереси кредиторів; встановити арбітражному керуючому ОСОБА_2 оплати послуг у розмірі двох мінімальних заробітних плат (щомісячно) з 05.04.2012 року по 28.01.2014 року (за період від дня винесення господарським судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство і до дня першого засідання комітету кредиторів), яка здійснюється кредитором за заявою якого порушено справу, та з 28.01.2014 року за рахунок коштів одержаних від продажу майна банкрута, стягнення дебіторської заборгованості, або за рахунок коштів, одержаних в результаті виробничої (господарської) діяльності боржника.

Ухвалою місцевого суду від 24.02.2014 року було затверджено оплату послуг арбітражного керуючого ОСОБА_2 у розмірі двох мінімальних заробітних плат щомісячно з 07.05.2012 року до 28.01.2014 року, що здійснюється кредитором за заявою якого порушено справу, з 28.01.2014 року за рахунок коштів одержаних від продажу майна банкрута, стягнення дебіторської заборгованості, або за рахунок коштів, одержаних в результаті виробничої (господарської) діяльності боржника - ПМП "Захід".

Постановою господарського суду Хмельницької області від 24.02.2014 року ПМП "Захід" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2.

Відповідно до частин 10, 12-14 статті 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції чинній до 19.01.2013 року) оплата послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у зв'язку з виконанням ним своїх обов'язків здійснюються в порядку, встановленому цим Законом, за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, або за рахунок коштів кредиторів чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника. Оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за період від дня винесення господарським судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство і до дня першого засідання комітету кредиторів, на якому встановлюється розмір оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого, здійснюється кредитором або боржником, за заявою якого порушено справу, у максимальному розмірі, визначеному цією статтею. Кредитори можуть створювати фонд для оплати послуг, відшкодування витрат та виплати додаткової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору). Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду. Звіт про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого затверджується рішенням комітету кредиторів та ухвалою господарського суду.

Отже, виходячи з приписів статті 3-1 Закону про банкрутство, призначений у справі про банкрутство арбітражний керуючий виконує покладені на нього судом обов'язки та, відповідно, здійснює діяльність арбітражного керуючого на платній основі.

Дане право арбітражного керуючого (розпорядника майна) на отримання винагороди також передбачено частиною 1 статті 98, частиною 1 статті 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції чинній з 19.01.2013 року).

Відповідно до частини 2 статті 115 Закону грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати п'яти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Право вимоги грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень розпорядника майна боржника.

Сплата грошової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна) здійснюється шляхом її авансування заявником (кредитором або боржником) у розмірі, зазначеному у цій частині. Сума авансового платежу вноситься на депозитний рахунок нотаріуса та виплачується арбітражному керуючому (розпоряднику майна) за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна.

Таким чином, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) має право на оплату своїх послуг відповідно до Закону, оскільки надання послуг арбітражного керуючого відбувається на платній основі.

Як вірно зазначено місцевим господарським судом, Закон про банкрутство не встановлює залежності для оплати грошової винагороди арбітражного керуючого за рахунок коштів кредиторів від організаційної форми чи фінансування кредитора (чи є він бюджетною установою чи іншим суб'єктом господарювання).

З дослідженого місцевим господарським судом та перевіреного судом апеляційної інстанції вбачається, що комітет кредиторів (протокол №1 від 28.01.2014 року) встановив, а господарський суд ухвалою від 24.02.2014 року затвердив оплату послуг арбітражного керуючого ОСОБА_2 по справі №7/5025/404/12 у розмірі двох мінімальних заробітних плат щомісячно з 07.05.2012 року до 28.01.2014 року, що здійснюється кредитором за заявою якого порушено справу, з 28.01.2014 року за рахунок коштів одержаних від продажу майна банкрута, стягнення дебіторської заборгованості, або за рахунок коштів, одержаних в результаті виробничої (господарської) діяльності боржника - Приватного малого підприємства "Захід", смт. Білогір'я Хмельницької області.

Відтак, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ухвала суду першої інстанції від 24.02.2014 року у справі №7/5025/404/12 є правовою підставою для фактичного здійснення оплати послуг арбітражного керуючого, а також підставою для добровільної оплати послуг арбітражного керуючого у розмірі та порядку встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

При цьому, місцевим судом правомірно не прийнято до уваги твердження кредитора (голови комітету кредиторів) ПП "Айслаг", що звіт про нарахування та виплату грошової винагороди не підлягає затвердженню, оскільки він не розглядався комітетом кредиторів, з огляду на наступне.

Порядок визначення та сплати грошової винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого передбачено статтею 115 Закону (частина 12 статті 3-1 Закону про банкрутство (до 19.01.2013 року).

У відповідності з частиною 7 статті 115 Закону розпорядник майна звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на першому засіданні комітету кредиторів. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів.

Колегія суддів звертає увагу на той факт, що ухвала господарського суду Хмельницької області від 24.02.2014 року в апеляційному та касаційному порядку оскаржена не була.

Таким чином, судовим рішенням, яке набрало законної сили, було встановлено як розмір оплати послуг розпорядника майна, так і визначено конкретний порядок погашення суми послуг за рахунок коштів ініціюючого кредитора. (Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 16.10.2014 року у справі №5016/4148/2011(18/62), від 16.12.2014 року у справі №916/2563/13, від 08.09.2015 року у справі №912/1313/14).

Крім того, судами враховано та з матеріалів справи вбачається, що арбітражним керуючим ОСОБА_2 неодноразово скликались засідання кредиторів, про що було повідомлено усіх кредиторів ПМП "Захід", зокрема, голову комітету кредиторів - ПП "Айслаг" (359 голосів у комітеті кредиторів із 467(всього)), що також підтверджується наявними у справі доказами, проте кредитори не з'являлись.

Господарським судом Хмельницької області правомірно не застосовано позовну давність до нарахованих арбітражним керуючим коштів по оплаті послуг з огляду на наступне.

Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, а також право на своєчасне одержання винагороди за працю, яке захищається законом.

Частиною 1 статті 115 Закону про банкрутство передбачено, що арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує свої повноваження за грошову винагороду.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (частина 2 статті 233 КЗпП).

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно застосував вищевикладені норми законодавства і дав вірну оцінку доказам та фактичним обставинам справи, які свідчать про необхідність затвердження звіту арбітражного керуючого ОСОБА_2 про нарахування та виплату грошової винагороди по справі №7/5025/404/12 про банкрутство Приватного малого підприємства "Захід" за результатами проведеної процедури розпорядження майном з 07.05.2012 року по 28.01.2014 року на суму 47096,10 грн. - оплата послуг арбітражного керуючого та стягнення з ПП "Айслаг" на користь арбітражного керуючого ОСОБА_2 грошової винагороди в сумі 47096,10 грн. за період виконання обов'язків розпорядника майна ПМП "Захід" з 07.05.2012 року по 28.01.2014 року.

Інші доводи скаржника не заслуговують на увагу, оскільки їм була надана вичерпна правова оцінка судом першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів, які відповідно до статей 33, 34 ГПК України засвідчують певні обставини і на яких ґрунтується висновок суду.

Відповідно до пункту 1 статті 103 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Хмельницької області від 19.01.16 року у справі №7/5025/404/12 залишити без змін, апеляційну скаргу Приватного підприємства "Айслаг" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Матеріали оскарження ухвали у справі № 7/5025/404/12 повернути господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Огороднік К.М.

Суддя Саврій В.А.