ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2016 р. Справа № 914/3813/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Костів Т.С.

суддів Марко Р.І.

ОСОБА_1

при секретарі Кобзар О.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 підприємства Гео-Топо-Кадастр, м. Львів, вх. №01-05/54/16 від 05.01.2016 року

на рішення господарського суду Львівської області від 15.12.2015 року

у справі № 914/3813/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства Іскра, м. Львів

до відповідача: ОСОБА_2 підприємства Гео-Топо-Кадастр, м. Львів

про: розірвання договору та стягнення передоплати

За участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_3 представник на підставі довіреності б/н від 20.12.2016 року;

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду Львівської області від 15.12.2015 року у справі №914/3813/15 (суддя Мазовіта А.Б.) позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Іскра, до відповідача ОСОБА_2 підприємства Гео-Топо-Кадастр, про розірвання договору та стягнення передоплати задоволено частково. Вирішено розірвати договір підряду на виконання проектно-пошукових послуг №194 від 27.08.2010 р., укладений між ОСОБА_2 підприємством Гео-Топо-Кадастр та Публічним акціонерним товариством Іскра. Стягнуто з ОСОБА_2 підприємства Гео-Топо-Кадастр на користь Публічного акціонерного товариства Іскра, - 25 000 грн.00 коп. неповернутої передоплати, 2105 грн. 31 коп. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Львівської області від 15.12.2015 року у справі №914/3813/15, відповідач Приватне підприємство Гео-Топо-Кадастр, м. Львів, подав апеляційну скаргу.

Зокрема, апелянт в апеляційній скарзі зазначає про те, що окрім договору підряду від 27.08.2010 р. на виконання проектно- пошукових послуг № 194 між сторонами був укладений ще один договір від 28.12.2010 р. № 165/10, за результатом виконання якого було виготовлено технічну документацію із землеустрою, встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для формування кадастрового номеру ділянки зайнятої будівлею головного корпусу ВАТ «ІСКРА» у м. Львові, вул. Вулецька, 14. План земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Вулецька.14 був її складовою частиною, погоджений замовником, що підтверджується підписом директора та печаткою ВАТ «Іскра». Передавши технічну документацію, яка включала в собі план земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Вулецька.14 ПП «Гео-Топо-Кадастр» фактично виконало основне зобов'язання по договору № 195 від 27.08.2010 р. План земельної ділянки є складовою частиною технічної документації, без якого було б неможливо виконати мету виготовлення технічної документації - присвоєння кадастрового номеру земельної ділянки. А те, що в акті здачі-приймання від 31.12.2010 р. вказана одна і та сама ціна, що і у договорі № 164/10 не виключає факту передання за цим актом плану земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Вулецька.14, який є предметом договору № 195 від 27 серпня 2010р..

На підставі викладеного апелянт просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 15.12.2015 р. у справі №914/3813/15 та відмовити у позові.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2016р. справу №914/3813/15 призначено судді-доповідачу ОСОБА_4 та іншим суддям, які входять до складу колегії, а саме суддям: Марку Р.І. та Желіку М.Б..

Згідно розпорядження голови Львівського апеляційного господарського суду від 11.01.2016 року, у звязку із перебуванням судді Желіка М.Б. у відпустці, внесено зміни у склад судової колегії по справі №914/3813/15, сформувавши її у наступному складі: головуючий суддя Костів Т.С., судді Марко Р.І. та Мирутенко О.Л..

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 11.01.2016 р. подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 26.01.2016 р..

Згідно розпорядження голови Львівського апеляційного господарського суду від 26.01.2016 року, у звязку із перебуванням судді Мирутенка О.Л. у складі іншої судової колегії, внесено зміни у склад судової колегії по справі №914/3813/15, сформувавши її у наступному складі: головуючий суддя Костів Т.С., судді Марко Р.І. та Желік М.Б..

Ухвалою суду від 26.01.2016 року розгляд справи відкладався на 09.02.2016 року.

Представнику сторони розяснено його права та обовязки згідно ст.22 ГПК України.

В судове засідання 09.02.16 року зявився представник апелянта, апеляційну скаргу підтримав повністю, з мотивів наведених у ній. Також апелянтом подано клопотання вх. № 01-04/1930/16 від 08.02.2016 року про долучення додаткових пояснень та застосування строків позовної давності. Розглянувши подане клопотання колегія суддів дійшла висновку про відмову у його задоволенні, оскільки ні законом, ні умовами договору №194 від 27.08.2010 р. не було визначено конкретного строку, із настанням якого у позивача, внаслідок прострочення виконання боржником (відповідачем), виникло право відмовитися від виконання та вимагати розірвання договору і повернення сплачених коштів. Позивач 26.01.2015 р. надіслав відповідачу лист-вимогу, в якому повідомив відповідача про відмову від договору №194 від 27.08.2010 р. та вимагав повернути передоплату у розмірі 25 000 грн. 00 коп. Як вбачається з матеріалів справи, та правильно встановлено судом першої інстанції, позовна заява була подана позивачем 05.11.2015 р., що в свою чергу спростовує доводи відповідача про пропуск позовної давності.

Представник позивача в судове засідання не зявився, причи неявки суду не повідомив.

Згідно із п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року ,,Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Окрім того, враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обовязковою, а також достатність матеріалів справи для розгляду апеляційної скарги по суті, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне:

як правильно встановив суд першої інстанції, 27.08.2010 р. між Відкритим акціонерним товариством Іскра, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Іскра (замовник) та ОСОБА_2 підприємством Гео-Топо-Кадастр (підрядник) укладено договір підряду на виконання проектно-пошукових послуг №194. Відповідно до п. 1.1. договору підрядник бере на себе зобовязання за рахунок замовника виконати зазначені в п. 1.2. договору послуги, а замовник зобовязується прийняти результат таких послуг (план земельної ділянки, виготовлений на основі відкоригованих планшетів) і сплатити підрядникові вартість виконаних послуг. Обєкт проектно-пошукових робіт: топографо-геодезичні роботи по оформленні планової основи земельної ділянки ВАТ Іскра за адресою м.Львів, вул. Вулецька, 14 (п. 1.2. договору). Згідно п. 4.1. договору загальна вартість послуг визначається кошторисом розрахунку вартості послуг з топографо-геодезичних робіт по оформленні планової основи земельної ділянки ВАТ Іскра по вул. Вулецька, 14, м. Львів (що є невідємною частиною даного договору) і становить 15132 грн. 01 коп. без ПДВ. Оплата проводиться згідно кошторису в 2-ох тижневий термін на основі затвердженого двома сторонами акту здачі приймання виконаних послуг (п. 4.2. договору).

30.12.2010 р. відповідач надав позивачу рахунок №31 на оплату 250000 грн. за виконання першого етапу топографо-геодезичних робіт по оформленню планової основи земельної ділянки ВАТ Іскра за адресою м.Львів, вул. Вулецька, 14.

На виконання умов вищевказаного договору та згідно рахунку №31 від 30.12.2010 р., позивач 21.01.2011 р. перерахував відповідачу кошти в сумі 25000 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку від 21.01.2011 р.

Згідно п. 3.1. термін виконання вказаних послуг 1 місяць.

Пунктом 3.4. договору визначено, що загальний термін виконання проектних послуг у відповідності до п. 3.1. цього договору становить один місяць.

Відповідно до п. 3.5. договору підрядник зобовязується не пізніше 5 календарних днів після настання кінцевого терміну, визначеного в п. 3.4. договору, передати замовникові результати виконаних проектних послуг та скласти й підписати зі свого боку акт приймання-передачі.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань по договору, 26.01.2015 р., позивач надіслав відповідачу лист-вимогу за вих. №112/812юр від 26.01.2015 р., в якому повідомив відповідача про відмову від договору підряду на виконання проектно-пошукових послуг та вимагав повернути передоплату у розмірі 25000 грн. Вказана вимога в частині повернення передоплати залишена відповідачем без задоволення.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобовязань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. За договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу (ст. 837 ЦК України).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1. ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 3 ст. 612 ЦК України, ч. 2 ст. 220 ГК України передбачено, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобовязання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Доказів виконання скаржником цього договору на його умовах суду не надано. У звязку із цим суд першої інстанції підставно дійшов висновку про прострочення виконання зобовязання боржником, що в свою чергу є підставою для стягнення суми перерахованих йому коштів передоплати, оскільки одностороння відмова від виконання договору не допускається.

У відповідності до ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Внаслідок односторонньої відмови від зобовязання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобовязання або воно припиняється.

Посилання скаржника на фактичне виконання ним своїх зобовязань по договору підряду на виконання проектно-пошукових послуг №194 від 27.08.2010 р. не заслуговує на увагу, оскільки підтвердженням належного виконання відповідачем своїх зобовязань за договором №194 від 27.08.2010 р. є підписаний сторонами у відповідності до п. 3.5. договору акт приймання-передачі результатів робіт. Відповідачем такий акт не було долучено. Безпідставним також є посилання на акт здачі-приймання виконаних послуг від 31.12.2010 р.. Вказаним актом передано результати робіт виключно по договору №165/10 від 28.12.2010 р., а не по договору №194 від 27.08.2010 р., (який відсутній в матеріалах справи), що підтверджується посиланням в акті від 31.12.2010 р.. Колегія суддів зазначає, що сторони не позбавлені права укласти декілька договорів, однак, кожен із таких договорів підлягає виконанню відповідно до вимог ст. 526 ЦК України.

Суд першої інстанції підставно відмовив у задоволенні частини позовних вимог на підставі ст. 625 ЦК України. Як зазначено у п. 5.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. №14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань обовязок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобовязання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобовязання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобовязань, а з інших підстав. Аналогічної практики дотримується Верховний Суд України, зокрема, у постанові від 01.07.2015 р. по справі №910/14120/14.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, недоведені підстави, з якими закон повязує можливість спонукання до внесення змін у договір.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Однак, у встановленому законом порядку підстави, передбачені у ст. 104 ГПК України для скасування або зміни судового рішення не були доведені суду належними доказами.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, рішення господарського суду Львівської області від 15.12.2015 року у справі № 914/3813/15 слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд ,

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_2 підприємства Гео-Топо-Кадастр, м. Львів, вх. №01-05/54/16 від 05.01.2016 року - залишити без задоволення, а рішення господарського суду Львівської області від 15.12.2015 р. у справі № 914/3813/15 без змін.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

3.Матеріали справи скерувати до господарського суду Львівської області.

Повний текст постанови суду оформлено і підписано відповідно до вимог статті 105 ГПК України 15.02.2016 року.

Головуючий-суддя Костів Т.С.

Суддя Марко Р.І.

Суддя Желік М.Б.