ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2016 року Справа № 904/7549/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Герасименко І.М. (доповідач)

судді: Кузнецова І.Л., Сизько І.А.

секретар судового засідання: Мацекос І.М.

за участю представників сторін:

представники позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

представник відповідача: ОСОБА_3

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВОТРАНС-УКРАЇНА", м. Київ,

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2015р. у справі № 904/7549/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВОТРАНС-УКРАЇНА", м.Київ,

до Публічного акціонерного товариства "ХАЙДЕЛЬБЕРГ ЦЕМЕНТ УКРАЇНА", м.Дніпропетровськ,

про стягнення 3 457 089,51 грн. заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю „Новотранс-Україна звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ХайдельбергЦемент Україна", в якому просить зобовязати відповідача підписати Акт прийому-передачі наданих послуг № 49 від 21.04.2015 р., Акт прийому-передачі наданих послуг № 50 від 24.04.2015 р.; стягнути заборгованість у сумі 3 457 089,51 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2015р. по справі №904/7549/15 (головуючий суддя Бєлік В.Г., судді: Золотарьова Я.С., Фещенко Ю.В.) позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства ХайдельбергЦемент Україна на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новотранс-Україна" 44 000,00грн. заборгованості, 880,00 грн. судового збору. Видано наказ. Припинено провадження у справі в частині зобов'язання Публічного акціонерного товариства ХайдельбергЦемент Україна підписати акт здачі-приймання транспортно-експедиційних послуг № 49 від 21.04.2015 р. В решті позову відмовлено.

Не погодившись з рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2015р. у справі № 904/7549/15, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм процесуального та процесуального права. Просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/7549/15 від 07.12.2015р. в частині незадоволення позовних вимог ТОВ «Новотранс - Україна» та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «Новотранс - Україна» в частині стягнення заборгованості в розмірі 3 413 089,51грн. та зобовязати відповідача підписати Акт №50 від 24.04.2015р. Вказує, що відповідач не надав підтверджень того, що саме територія ст.Амвросіївка Донецької залізниці підпадала під форс мажорні обставини. Також послався на пункт 2.5 Договору в якому вказано, мова оригіналу: «п.2.5. В случае использования для перевозки грузив Заказчика собственного (арендованного) железнодорожного состава, Экспедитор гарантирует Заказчику наличие согласия собственника вагонов». Згода на використання вагонів надавалася позивачем до суду першої інстанції у вигляді копії Довіреностей та пояснень стосовно укладених Договорів між ТОВ «Новотранс - Україна» (позивач) та власниками/орендаторами вагонів. В жодному пункті умов зазначеного Договору не вказано, що позивач для виконання умов Договору 796(9/1) має використовувати вагони власності ТОВ «Новотранс - Україна». Позивач зауважив, що відповідно до п. 3.2.13 Договору, в обовязки відповідача (замовник) за Договором входить обовязок підписати Акт приймання передачі наданих послуг позивачем (експедитором) або надати мотивовану відмову протягом пяти днів з моменту його отримання. У випадку ненадання письмової мотивованої відмови від підписання Акта приймання передачі наданих послуг, послуги вважаються прийнятими та підлягають оплаті в порядку передбаченому Договором.

В судовому засіданні Дніпропетровського апеляційного господарського суду 04.02.2016р. представники позивача підтримали апеляційну скаргу; представник відповідача просить рішення суду залишити без змін. По справі оголошено перерву до 18.02.2016р.

В судовому засіданні Дніпропетровського апеляційного господарського суду 18.02.2016р. представники позивача підтримали апеляційну скаргу; представник відповідача просить рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, дослідивши докази по справі, в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Новотранс-Україна» (далі - Експедитор) та Публічним акціонерним товариством «ХайдельбергЦемент Україна» (далі - Перевізник) було укладено договір № 796 (9/1) на транспортно-експедиторське обслуговування від 04.05.2011 р. (далі - Договір), відповідно до пyнкту 1.1. якого експедитор за дорученням замовника і за його рахунок зобов'язується організувати транспортно-експедиторське обслуговування експортно-імпортних, внутрішніх та транзитних перевезень вантажів замовника залізничним транспортом по території України, країн СНД та інших держав. Вид та найменування вантажу, заявленого до перевезення відповідно до даного договору, пункти відправлення і прибуття вантажу, вартість транспортно-експедиторського обслуговування узгоджуються сторонами в Додаткових угодах до даного договору, які є невідємною частиною даного договору.

Згідно з п. 1.2 Договору, Експедитор надає замовнику додаткові послуги, повязані з перевезенням вантажу на умовах, вказаних в даному договорі та додаткових угодах до нього.

Відповідно до пункту 1.3. договору, для реалізації п.п. 1.1., 1.2. даного договору експедитор, за дорученням замовника, зобовязується від свого імені за рахунок замовника здійснювати угоди з транспортними та іншими підприємствами, організаціями відносно перевезення вантажів замовника залізничним транспортом.

Сторони узгодили, що діяльність сторін при виконанні даного договору регламентується діючими Правилами перевезення вантажів, Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення (СМГС), Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом в межах України і повязані з ними послуги, Конвенцією про міжнародні залізничні перевезення, Тарифною політикою залізничних доріг держав-учасників СНД та перевезення вантажів в міжнародному сполученні, Цивільним кодексом України, іншими нормативними актами України (пункт 1.4. договору).

Відповідно до п. 2.2. договору, замовник не пізніше 5 днів до запланованої дати відправлення вантажу надсилає експедитору заявку із зазначенням маршруту та всіх даних про вантаж: назва, кількість, код вантажу у відповідності до Гармонізованої номенклатури вантажів, Єдиної тарифно-статистичної номенклатури вантажу, необхідний для перевезення рухомий склад і його кількість, завантаження вагонів, строки транспортування, станції відправлення, станції призначення вантажу (далі по тексту Заявки).

Після отримання Заявки, Експедитор надсилає Замовнику рахунок-фактуру із зазначенням сум, необхідних для виконання відповідної Заявки (п. 2.3. договору).

Після підтвердження отримання оплати в розмірі, вказаному у відповідному рахунку, Експедитор на протязі двох робочих днів надає Замовнику транспортну інструкцію на відвантаження відповідної партії вантажу, та направляє дозволи на відправку та проплатну телеграму на станцію відвантаження (п.2.4 Договору).

Також, пунктом 2.10. договору було передбачено, що сторони здійснюють приймання-передачу послуг, наданих у відповідності до умов даного договору, шляхом укладення Актів приймання-передачі, в яких фіксуються всі транспортно-експедиторські послуги, отримані Замовником від Експедитора.

Послуги Експедитора, надані у відповідності з умовами даного договору, вважаються наданими Експедитором та прийнятими Замовником з моменту підписання відповідного Акту приймання-передачі наданих послуг (п.2.11. договору).

Зі змісту п.4.1. договору вбачається, що замовник перераховує експедитору на умовах 80% передоплати грошові кошти, необхідні для виконання його доручень з перевезення відповідних партій вантажів в узгодженій сторонами сумі, вказаній в рахунку-фактурі експедитора не пізніше 3 днів з дати його виставлення, якщо інше не передбачено даним договором, залишкові 20% від суми перераховуються експедитору після надання актів та рахунків.

Грошові кошти, що надаються замовником експедитору для виконання умов даного договору є власністю замовника.

Допускається оплата рахунків-фактур, переданих факсимільним звязком або по електронній пошті для пришвидшення оплати.

Також, додатковою угодою №14 від 01.10.2013 р. сторони узгодили вартість послуг експедитора за здійснення транспортно-експедиційного обслуговування перевезення вантажу вугілля камяне (ЕТСНГ 161) у вагонах власності (оренди) компанії ВАТ ХК «Ново транс» за маршрутами:

ст. Тополі (експ) - Батуринська Придніпровської залізниці, в наступному розмірі: розрахункова вага 70 т (округлена вага 68-72 тн.) ставка за вагон складає 5 600,00 грн. в т.ч. ПДВ.

ст. Тополі (екс.) ст. Амвросіївка Донецької залізниці, в наступному розмірі: розрахункова вага 70 т (округлена вага 68-72 тн.) ставка за вагон складає 3 200,00 грн. в т.ч. ПДВ.

Відповідно до матеріалів справи, відповідач направив позивачу заявку № 1488 від 17.06.2014 р., в якій просив організувати експедирування 215 вагонів/15050 тн з вугіллям камяним марки Д, відправленням зі ст. Єруканово код 863007, відправник ЗАТ «Салек» (652700, м. Кіселевськ, вул. Базова, буд. 6), призначенням на ст. Амвросієвка, код 487309, Донецької залізниці, отримувач відповідач, код 2734. Відправлення вугілля планується в липні 2014 р.

Також, Додатковою угодою № 15 від 23.07.2014 р. сторони узгодили вартість послуг експедитора за здійснення транспортно-експедиційного обслуговування перевезення вантажу вугілля камяне (ЕТСНГ 161) у вагонах власності (оренди) компанії «Ново транс» за маршрутами:

ст. Тополі (експ) - Батуринська Придніпровської залізниці, в наступному розмірі: розрахункова вага 70 т (округлена вага 68-72 тн.) ставка за вагон складає 6 300,00 грн./вагон в т.ч. ПДВ.

ст. Тополі (екс.) ст. Амвросіївка Донецької залізниці, в наступному розмірі: розрахункова вага 70 т (округлена вага 68-72 тн.) ставка за вагон складає 3 600,00 грн./вагон в т.ч. ПДВ.

З матеріалів справи вбачається, що під час виконання перевезення за договором виникли обставини, які ускладнили виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

Так, позивачем на адресу відповідача направлялися листи № 780/07 від 31.07.2014р. та № 782/07 від 31.07.2014 р., в яких він не заперечував проти переадресації 66 завантажених напіввагонів по станції Іловайськ, призначенням на станцію Батуринська, та 22 завантажених напіввагонів по станції Іловайськ, призначенням на станцію Батуринська.

Згідно з Додатковою угодою № 16 від 20.08.2014 р. сторони узгодили вартість послуг експедитора за здійснення транспортно-експедиційного обслуговування перевезення вантажу вугілля камяне (ЕТСНГ 161) у вагонах власності (оренди) компанії ВАТ ХК «Ново транс» за маршрутами:

ст. Тополі (експ) - Батуринська Придніпровської залізниці із переадресацією вагонів по ст. Іловайськ Донецька залізниця, в наступному розмірі: розрахункова вага 70 т (округлена вага 68-72 тн.) ставка за вагон складає 6 900,00 грн./вагон в т.ч. ПДВ.

В подальшому 04.11.2014 р. за вих. № 1410/11 позивач направив відповідачу лист, в якому повідомлювалось, що з 04.08.2014 р. на станцію Іловайськ Донецької залізниці прибуло 32 вагони, завантажені вугіллям, які направлялись на станцію Амвросіївка Донецької залізниці на адресу отримувача - відповідача, код отримувача 2734. У звязку із неможливістю проїзду вагонів на станцію Амвросіївка, дані вагони 06.08.2014 р. були переадресовані на станцію Батуринська Придніпровської залізниці в адресу отримувача, код отримувача 4014, але так і не були відправлені у звязку із військовими діями. Тому позивач просив надати згоду на переадресацію цих вагонів на ст. Амвросіївка.

05.11.2014 р. за № 2204 відповідач надав згоду переадресовувати вагони у кількості 32 вагони, завантажені вугіллям марки зі ст. Іловайськ Донецької залізниці на ст. Амвросіївка Донецької залізниці.

В подальшому, листом від 14.11.2014 р. за № 2342 відповідач повідомив позивача про неможливість прийняти та вивантажити 32 вагони з вугіллям, які знаходяться на території Донецької області, на ст. Іловайськ та ст. Амвросіївка, з причини захоплення та опечатування 07.11.2014 р. будівель та виробничих потужностей Амвросіївської філії ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» озброєними представниками самопроголошеної «Донецької народної республіки».

Також, листом № 222 від 02.02.2015 р. відповідач повідомив позивача про неможливість прийняти та вивантажити 32 вагони з вугіллям посилаючись на вищевказані причини та прохав розглянути можливість переадресації даних вагонів зі ст. Амвросіївка Донецької залізниці до ст. Батуринська Придніпровської залізниці.

В свою чергу, позивач у відповідь направив лист відповідачу за № 115/02 від 02.02.2015 р., в якому прохав здійснити розвантаження 32 вагонів з вугіллям та відправити напіввагони в порожньому стані згідно інструкцій.

31.03.2015р. сторони обмінялись листами, якими узгодили переадресацію спірних вагонів на ст. Сороче Донецької залізниці та зміну отримувача на ДТЕК Зуєвська ТЕС.

Так, позивач виставив відповідачу рахунки на оплату № 22 від 23.02.2015 р. та №40 від 13.03.2015 р. для попередньої оплати послуг, повязаних з організацією транспортно-експедиторського обслуговування міжнародного перевезення вантажу у розмірі 92 160,00 грн. та 60 800,00 грн. відповідно.

Як вбачається з банківських виписок, Відповідач здійснив попередню оплату послуг 25.02.2015 р. на суму 92 160,00 грн. та 20.03.2015 р. на суму 48 640,00 грн. (зворотній бік а.с.16,17, т.1).

27.03.2015р. позивач направив відповідачу листа за вих. № 278/03, в якому зазначив про простій 32 напіввагонів власності (оренди) компанії ТОВ «Ново транс» на протязі 140 діб, та з проханням прийняти міри по найшвидшому розвантаженню та відправленню вагонів відповідно до інструкцій.

Відповідно до актів здачі-приймання транспортно-експедиційних послуг № 49 від 21.04.2015 р. та № 50 від 24.04.2015 р., позивачем була розрахована загальна вартість послуг з організації транспортно-експедиційного обслуговування внутрішнього перевезення вантажу замовника за квітень 2015 р. 76 800,00 грн. та 108 000,00 грн. відповідно, а разом 184 800,00 грн.

В звязку з тим, що зазначені акти не були підписані з боку відповідача, позивач заявив позовні вимоги про зобовязання ПАТ ХайдельбергЦемент Україна підписати ці акти.

На час розгляду справи, відповідачем було підписано акт здачі-приймання транспортно-експедиційних послуг № 49, про що заявив представник відповідача, що не заперечується позивачем.

Відповідно до п. 1-1 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За викладених обставин, позовні вимоги в частині зобов'язання ПАТ ХайдельбергЦемент Україна підписати акт здачі-приймання транспортно-експедиційних послуг № 49 підлягає припиненню і в цій частині рішення суду обґрунтоване і законне, тому не підлягає зміні чи скасуванню.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем в акті здачі-приймання транспортно-експедиційних послуг № 50 від 24.04.2015 р. надано розрахунок вартості плати за користування вагонами замовником за період листопад 2014 р. - квітень 2015р. у розмірі 3 413 089,51 грн.

Враховуючи попередню оплату, здійснену відповідачем, позивач надав відповідачу рахунок на остаточну сплату вартості послуг в розмірі 3 413 089,51 грн. № 71 від 24.04.2015 р.

Листом № 1201 від 28.04.2015 р. відповідач частково підтвердив оплату послуг за актом № 50 від 24.04.2015 р., а саме п. 2 акту на суму 108 000,00 грн. з ПДВ., відносно п. 4 акту, а саме плати за користування вагонами на суму 3 413 089,51 грн. з ПДВ, оплату не підтвердив.

28.05.2015р. позивач направив на адресу відповідача претензію №451/05 про сплату заборгованості за договором в розмірі 3 413 089,51 грн.

Листом від 23.07.2015 р. за № 01/02-126 відповідач, на підтвердження факту існування обставин непереборної сили, внаслідок яких відповідач не мав можливості в період з 25.07.2014 р. по 02.04.2015 р. виконувати зобовязання, передбачені п.п. 3.2.13 договору № 796 (9/1) від 04.05.2011 р., зокрема щодо сплати за користування вагонами, що зазначена в Акті здачі-приймання транспортно-експедиторських послуг № 50 від 24.04.2015р., направив позивачу сертифікат № 4747 (2522/05-4) від 21.07.2015 р. про форс-мажорні обставини.

Позивач просить стягнути з відповідача 3 457 089,51 грн. заборгованості, яка складається з заборгованості за користування вагонами під вантажними операціями в період з 10.11.2014р. по 02.04.2015р. в сумі 3 413 089,51 грн. та 44 000,00 грн. за послуги, пов'язані з організацією транспортно-експедиторського обслуговування міжнародних перевезень вантажів в імпортному сполученні по території України.

Зважаючи на те, що факт надання послуг з організації транспортно експедиторського обслуговування міжнародних перевезень вантажів в імпортному сполученні по території України, доведений доказами по справі і відповідач визнав позовні вимоги в цій частині, і в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню в сумі 44 000грн.

Що стосується вимог позивача про зобов'язання відповідача підписати акт здачі-приймання транспортно-експедиторських послуг № 50 від 24.04.2015р. та стягнення заборгованості за користування вагонами під вантажними операціями в період з 10.11.2014р. по 02.04.2015р. в сумі 3 413 089,51 грн., то вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно зі статтею 929 цього Кодексу за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до п.п.1,2 §1 ст. 31 "Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення", якщо угодою між учасниками перевезення не передбачено інше, сплата провізних плат є обов'язком відправника перевізникам, які брали участь в перевезенні вантажу, за виключенням, перевізника, який видає вантаж; отримувача - перевізнику, який видає вантаж.

Згідно з частиною другою статті 12 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" клієнт зобов'язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов'язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування. Відповідно до ст..9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб'єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.

Але позивачем до матеріалів справи не надано доказів сплати ним плати за користування вагонами, а посилання позивача на п. 3.2.12. договору на транспортно-експедиторське обслуговування № 796(9/1) від 04.05.2011р., як на підставу обов'язку відповідача сплатити плату за користування вагонами не може бути доказом наявності у відповідача такого обовязку, виходячи з обставин даної справи.

Так, дійсно, відповідач, згідно з п. 3.2.12 Договору, має сплатити позивачу плату за користування вагонами під вантажними операціями на підїзних шляхах відповідача, визначену за ставками, згідно розділу V Таблиці 1 «Збірки тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом в межах України та повязані з ними послуги», у випадку знаходження вагонів під вантажними та митними операціями більше ніж 48 годин, починаючи з 49 годин простою, у випадку здійснення перевезень у власному (орендованому) залізничному рухомому складі, наданому позивачем (Експедитором) для перевезення вантажів відповідача (Замовника).

У випадку здійснення перевезень в рухомому складі, який не є власністю або не перебуває в оренді позивача, зазначений вище обовязок щодо сплати плати за користування вагонами під вантажними операціями на підїзних шляхах відповідача, у відповідача, згідно умовам договору, не виникає.

Таким чином, в Додатковій угоді №14 встановлений лише розмір плати за користування вагонами, яка може бути нарахована позивачем у випадку здійснення ним перевезень у власному або орендованому рухому складі.

Щодо п.1. Додаткової угоди №14, яким узгоджено вартість послуг позивача (Експедитора) за здійснення транспортно експедиційного обслуговування перевезення вантажу камяного вугілля у вагонах власності (оренди) Відкритого акціонерного товариства Холдингової компанії «Новотранс» за відповідними маршрутами, слід зазначити, що даний пункт визначає лише вартість перевезення відповідного вантажу у вагонах власності (оренди) Відкритого акціонерного товариства Холдингової компанії «Новотранс».

Але даний пункт не змінює умови п.3.2.12 Договору, яким встановлено, що плата за користування вагонами у випадку знаходження вагонів під вантажними та митними операціями більше ніж 48 годин, починаючи з 49 години простою, нараховується лише у випадках, коли перевезення здійснюються у власних або орендованих вагонах саме позивача, а не будь яких третіх осіб.

Відповідно до доданих до матеріалів справи копій залізничних накладних (т.1, а.с. 132-221), перевезення вантажу, що належить відповідачу відбувалось у вагонах, що належать на праві власності або користування (оренда, лізинг) Акціонерному товариству Новотранс м. Москва, тобто іншій юридичній особі, ніж позивач, з якою відповідач не має договірних відносин.

Доводи позивача, що право стягнення плати за простій вагонів надано йому довіреністю, виданою йому Відкритим акціонерним товариством Холдинговою компанією Новотранс, не можуть бути прийняті судом, так як ТОВ «Новотранс- Україна» ідентифікаційний код 33629074 є самостійною юридичною особою (а.с. 32-33).

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Таким чином, підстави для зміни або скасування рішення суду, передбачені статтею 104 ГПК України, відсутні, а в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.99,101,103,105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВОТРАНС-УКРАЇНА", м. Київ, - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2015 року по справі №904/7549/15, - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України на протязі 20 днів.

Повний текст постанови підписано 23.02.2016р.

Головуючий І.М. Герасименко

Судді І.Л. Кузнецова

ОСОБА_4