ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"20" січня 2016 р. Справа № 911/1676/15

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я., розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Нотапс на дії та бездіяльність відділу Державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ міста Києва у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Нотапс;

до Товариства з обмеженою відповідальністю ПК Трейдсервісгруп;

Товариства з обмеженою відповідальністю Зоря - Нова;

про стягнення 50 202,62 грн.

Суддя Мальована Л.Я.

Представники сторін:

позивач ОСОБА_1 (дов. № б/н від 18.08.2016 року);

відповідач не зявився;

ВДВС - не зявився;

Обставини справи:

Рішенням господарського суду Київської області від 11.06.2015 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Нотапс задоволені частково. 26.06.2015 року господарським судом Київської області видано наказ про примусове виконання рішення.

13.07.2015 року ВДВС Шевченківського РУЮ м. Києва відкрито виконавче провадження № 48109602 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області по справі 911/1676/15.

25.11.2015 року ВДВС Шевченківського РУЮ м. Києва винесено постанову про повернення наказу господарського суду Київської області від 26.06.2015 року стягувачу на підставі п.2 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження.

07.12.2015 року ТОВ «Компанія «Нотапс» було подано скаргу на дії та бездіяльність відділу Державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ міста Києва.

Представник скаржника підтримав заявлену скаргу та просив задовольнити її в повному обсязі.

Представники боржника та ВДВС Шевченківського РУЮ міста Києва двічі в засідання суду не зявились, хоча про місце і час розгляду справи були належним чином повідомлені судом. Державним виконавецем на адресу суду надіслано копії матеріалів виконавчого провадження, але без письмових пояснень щодо поданої скарги, просить суд розглянути скаргу без участі представника відділу.

Скарга мотивована тим, що Відповідно до постанови ВДВС Шевченківського РУЮ міста Києва 13 липня 2015 року відкрито виконавче провадження № 48109602 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 26 червня 2015 року по справі № 911/1676/15 про солідарне стягнення заборгованості із Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря-Нова» та ТОВ "ПК Трейдсервісгруп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс».

Відповідно до Постанови ВДВС Шевченківського РУЮ міста Києва від 25 листопада 2015 року наказ Господарського суду Київської області від 26 червня 2015 року по справі №911/1676/15 повернутий Стягувачеві на підставі п.2 ч.І ст. 47 Закону України Про виконавче провадження в звязку з відсутністю у боржника майна чи коштів, на які можливо звернути стягнення, проте на думку скаржника державним виконавцем не вжито усіх заходів спрямованих на розшук майна або коштів боржника.

Згідно приписів статті 11 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Виконавчі дії це заходи примусового виконання, перелік яких міститься в ст.. 32 названого Закону, а саме: 1) звернення стягнення на майно боржника; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення у боржника і передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. За наявності даних про кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших кредитних організаціях, на них накладається арешт. Аналогічні положення закріплені в статті 65 Закону.

Законом України Про виконавче провадження передбачено, що на виконання рішення суду про стягнення коштів або накладення арешту в порядку, встановленому цим Законом, державний виконавець має право накладати арешт на грошові кошти та інші цінності боржника, в тому числі на кошти, які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банків, інших кредитних установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Частиною 3 ст. 65 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться в кредитних установах, в порядку, передбаченому цим Законом. Якщо даних про наявність у боржника - юридичної особи рахунків і вкладів у банках чи інших у фінансових установах немає, державний виконавець одержує такі дані у податкових органів, які зобов'язані надати йому необхідну інформацію у 3-денний строк.

Згідно п. 5.1.1 Інструкції про порядок проведення виконавчих дій звернення стягнення на майно боржника полягає в його виявленні (шляхом надіслання запитів до органів державної податкової інспекції, банків, дорожньої автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, нотаріату тощо), описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стаття 66 Закону України Про виконавче провадження передбачає, що у разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на грошові кошти боржника. Боржник має право вказати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу. Остаточно черговість стягнення на кошти та інше майно боржника визначається державним виконавцем.

ТОВ «Компанія «Нотапс» зазначає, що ВДВС Шевченківського РУЮ міста Києва в період з 14 липня 2015 року по 25 листопада 2015 року не були виконані дії, передбачені Законом, щодо примусового виконання виконавчих документів - наказу Господарського суду Київської області від 26 червня 2015 року по справі №911/1676/15 та не використано весь обсяг дій спрямованих на виконання рішення суду.

Частиною першою статті 47 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо:

у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (пункт 2);

у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника;

фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника; пункт 5).

При цьому висновок щодо "безрезультатності" та/або "неможливості" розшуку майна чи встановлення/з'ясування певних обставин буде обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець, повністю реалізувавши надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату.

Частиною 2 статті 30 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, проте зважаючи на те, що шість місяців з дня відкриття виконавчого провадження, фактично не пройшли, то дії державного виконавця щодо повернення виконавчих документів відповідною постановою від 25.11.2015 року, на думку скаржника, є неправомірними.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що скарга ТОВ «Компанія «Нотапс» підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Скаргу ТОВ «Компанія «НОТАПС» на дії та бездіяльність ВДВС Шевченківського РУЮ міста Києва у виконавчому провадженні №48109602 при примусовому виконанні наказу Господарського суду Київської області від 26 червня 2015 року по справі № 911/1676/15 задовольнити повністю.

2. Визнати дії ВДВС Шевченківського РУЮ міста Києва у виконавчому провадженні №48109602 при примусовому виконанні наказу Господарського суду Київської області від 26 червня 2015 року по справі №911/1676/15 щодо винесення Постанови від 25 листопада 2015 року про повернення наказу Господарського суду Київської області від 26 червня 2015 року по справі № 911/1676/15 стягувачеві на підставі п. 2 ч. І ст. 47 Закону України Про виконавче провадження, протиправними, передчасними та незаконними.

3. Скасувати Постанову ВДВС Шевченківського РУЮ міста Києва від 25 листопада 2015 року про повернення наказу Господарського суду Київської області від 26 червня 2015 року по справі №911/1676/15 стягувачеві на підставі п.2 ч.І ст. 47 Закону України Про виконавче провадження.

4. Визнати бездіяльність за період із 13 липня 2015 року по 25 листопада 2015 року ВДВС Шевченківського РУЮ міста Києва у виконавчому провадженні №48109602 при примусовому виконанні наказу Господарського суду Київської області від 26 червня 2015 року по справі №911/1676/15, незаконною та протиправною.

5. Зобов'язати ВДВС Шевченківського РУЮ міста Києва виконати наказ від 26.06.2015 року.

6. Копію ухвали направити стягувачу, боржнику та ВДВС для виконання.

Суддя Л.Я. Мальована