ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року Справа № 910/18319/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя: судді:Дроботова Т.Б., Алєєва І.В. (доповідач), Рогач Л.І.
за участю представників:
від позивача:Боченко П.С., дов. б/н від 11.02.2016р.;
від відповідача:Оніщенко О.В., дов. б/н від 24.07.2015р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Блейд Н"
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2015р.
у справі господарського суду№910/18319/15 міста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Блейд Н"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферреро Україна"
провизнання правочину щодо одностороннього розірвання договору дистрибуції недійсним
В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду міста Києва від 15.09.2015р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2015р. у справі №910/18319/15, у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Блейд Н", з прийнятими судовими актами не погодився та звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати судове рішення місцевого господарського суду та постанову апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи підстави звернення до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, скаржник посилається на порушення господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 02.02.2016р. зазначена касаційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду.

У письмовому відзиві на касаційну скаргу відповідач просив оскаржувані судові акти залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

В призначеному судовому засіданні касаційної інстанції 16.02.2016р. представник позивача підтримав вимоги касаційної скарги, представник відповідача заперечував проти її задоволення.

Перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, проаналізувавши доводи з цього приводу, викладені в касаційній скарзі, Вищий господарський суд України дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Блейд Н".

Як було встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 01.09.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ферреро Україна" (компанія) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Блейд Н" (дистриб'ютор) укладений договір дистрибуції №UA-DA000203, відповідно до умов якого компанія зобов'язується поставити дистриб'ютору, а дистриб'ютор зобов'язується оплатити, прийняти товари, які є власністю компанії, та виконувати інші обов'язки, передбачені цим договором.

Загальний асортиментний перелік товарів, що поставлятимуться за цим договором, визначається та встановлюється у прайс-листі компанії, що є додатком №7 та становить невід'ємну частину договору. При кожній поставці кількість та асортимент товарів визначається сторонами у видаткових накладних, що складають невід'ємну частину договору (п. 1.2 договору).

Пунктом 2.2.4 договору встановлено обов'язок дистриб'ютора щодня надавати компанії інформацію щодо продажу товару та залишку товару на складі по кожній асортиментній позиції (SKU) у кількісному та грошовому вимірі та щотижня надавати компанії інформацію щодо прогнозування продажів товарів на наступні 4 тижні та інформацію щодо кінцевих строків реалізації товарів, що знаходяться на його складах.

Задля надання інформації, зазначеної в п. 2.2.4 договору, пунктом 17.1.1 договору визначено, що дистриб'ютор зобов'язаний встановити систему "ОПТИМУМ", запропоновану компанією, та забезпечити безперебійність роботи системи, коректність даних у цій системі та своєчасність їх надходження у відповідності до додатку № 6, що є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 2.2.15 договору дистриб'ютор зобов'язується дотримуватись правила щодо наявності на його складі на момент розміщення замовлення товарного запасу в обсязі не менше 3-х (трьох) тижнів запланованого обсягу продажу по кожній асортиментній позиції (SKU), за виключенням сезонного асортименту.

У разі порушення дистриб'ютором п. п. 2.2.1-2.2.15 цього договору компанія має право негайно в односторонньому порядку розірвати договір шляхом надіслання письмового повідомлення на адресу дистриб'ютора (п. 2.3 договору).

19.01.2015р. між сторонами підписано акт про надання маркетингових послуг та нарахування винагороди, за яким за звітний період з 01.09.2014р. по 28.12.2014р. дистриб'ютору нараховані мотиваційні виплати у вигляді бонусу за виконання планів продаж за звітний період.

Разом з тим, у зв'язку з порушенням позивачем вимог п. 2.2.15 договору, відповідач направив на адресу позивача лист №1317-01 від 22.01.2015р. про розірвання договору дистрибуції №UA-DA000203 від 01.09.2014р. з 01.02.2015р.

Положеннями ст.ст. 11, 629 ЦК України встановлено, що договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вирішуючи спір у даній справі, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання недійсним правочину щодо одностороннього розірвання договору дистрибуції №UA-DA000203 від 01.09.2014р., оскільки виконання дистриб'ютором плану продажу не доводить виконання останнім п. 2.2.15 договору.

Переглядаючи судове рішення в апеляційному порядку, апеляційною інстанцією враховано, що наявні у матеріалах справи дані системи "ОПТИМУМ" підтверджують факт невиконання позивачем зобов'язання щодо наявності на момент замовлення товарного залишку на складі в обсязі не менше трьох тижнів запланованого обсягу продажу по кожній асортиментній позиції.

Крім того, апеляційним господарським судом досліджені надані позивачем інвентаризаційні описи та встановлено, що останні також підтверджують факт відсутності на складі позивача всіх обов'язкових асортиментних позицій товару, що свідчить про невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Блейд Н" вимог п. 2.2.15 договору дистрибуції №UA-DA000203 від 01.09.2014р.

Вищий господарський суд України, на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями фактичних обставин справи, з'ясованих судами з урахуванням наданих доказів та наявних матеріалів справи, перевіривши застосування ними норм матеріального та процесуального права, погоджується з висновками господарських судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

В силу приписів ст. 1117 ГПК України, касаційна інстанція не має права сама встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові місцевого чи апеляційного господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, у касаційної інстанції відсутні процесуальні повноваження щодо переоцінки фактичних обставин справи, встановлених під час розгляду справи місцевим господарським судом та під час здійснення апеляційного провадження.

Щодо викладених в касаційній скарзі інших доводів, то вони вже були обґрунтовано спростовані судом апеляційної інстанції, і колегія суддів касаційної інстанції погоджується з викладеними в оскаржуваній постанові мотивами відхилення доводів скаржника, у зв'язку з чим підстави для скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2015р. у справі №910/18319/15 відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2015р. у справі №910/18319/15 - залишити без змін, а касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Блейд Н" - без задоволення.

Головуючий суддя Т.Б. Дроботова
Суддя (доповідач) І.В. Алєєва
Суддя Л.І. Рогач