РІШЕННЯ

24 лютого 2016 року Справа № 913/26/16

Провадження №5/913/26/16

За позовом Публічного акціонерного товариства БМ Банк, м. Київ

до 1 відповідача ОСОБА_1 підприємства Локоматив-Сервіс, м. Луганськ

до 2 відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Локомотив-Сервіс, м. Луганськ

про стягнення 340775 доларів США 94 центи

Суддя господарського суду Луганської області Вінніков С.В.

Секретар судового засідання Семеніхіна В.В.

У засіданні брали участь:

від позивача - ОСОБА_3, представник за довіреністю № 05-5/96 від 24.12.2015;

від 1-го відповідача - представник не прибув;

від 2-го відповідача представник не прибув.

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором від 30.08.2013 № 051/30/300813 в сумі 948460 доларів США 41 цент та договором поруки від 29.04.2013 № 046/30/290413-5, в тому числі:

заборгованість по кредиту 226899 доларів США 80 центів;

проценти за період з 26.12.2014 по 22.12.2015 23956 доларів США 82 центів;

пеня за період з 29.04.2013 по 22.12.2015 89919 доларів США 32 центів.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Крім того, позивачем надано письмові пояснення щодо періоду нарахування пені, а саме він зазначив що пеня нараховується за період з 03.11.2014 по 23.12.2015.

Відповідач витребувані судом документи не представив, правом на участь свого представника у судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Явка учасників процесу в судове засідання не визнавалася обовязковою.

Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 05.06.2014 № 01-06/745/2014 "Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" розяснено, що учасник судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за умов, зазначених у підпунктах 1-4 пункту 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції" (у редакції Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 № 01-06/2052/14). Так, учасник судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за таких умов:

1) Якщо відповідну ухвалу господарським судом надіслано поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. При цьому слід мати на увазі, що згідно із статтею 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, вони вважаються достовірними, доки до них не внесено відповідних змін.

2) У разі коли учасник судового процесу не значиться у згаданому реєстрі, - якщо названу ухвалу господарським судом надіслано поштою за адресою, яку зазначено в заяві (скарзі), або за місцем проживання фізичної особи, або за місцезнаходженням відокремленого підрозділу юридичної особи (коли заяву повязано з його діяльністю).

3) Якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством звязку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, то суд не вчиняє дій, зазначених у підпунктах 1 і 2 цього пункту. У такому разі, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством звязку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. У такому разі на примірнику переданого тексту, що залишається у матеріалах справи, зазначаються дата і година його передачі і прізвища та ініціали осіб, які передали і прийняли текст. У матеріалах справи мають міститися документи, що підтверджують отримання учасником судового процесу повідомлення (завірений судом витяг з журналу реєстрації телефонограм, журналу реєстрації електронних поштових відправлень тощо).

4) За неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Так, відповідно до витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцем реєстрації ПП «Локомотив-сервіс» є 91005, м. Луганськ, вул. Расковой, б. 3 «Г», ТОВ Торговий дім «Локомотив-Сервіс» - 91005, м. Луганськ, вул. Расковой, б. 3 «В».

Листом від 16.03.2015 №511-30-100 УДППЗ Укрпошта повідомляє, що відповідно до Указу Президента України від 14.11.2014 № 875/2014 Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення (зі змінами), органи поштового зв'язку тимчасово не здійснюють пересилання поштових відправлень до вказаного населеного пункту.

Оскільки відповідачі у справі знаходяться на території проведення АТО, то інформація про час і місце судового засідання також була розміщена на сторінці господарського суду Луганської області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), про що свідчить роздрукована сторінка з мережі Інтернет.

Таким чином, судом вжито відповідні заходи щодо повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території, тому у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування прийнятого судового рішення з посиланням на пункт 2 частини третьої статті 104 або пункт 2 частини другої статті 11110 ГПК (аналогічна позиція викладена в Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14).

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд встановив наступне.

Між публічним акціонерним товариством «БМ Банк», як кредитором, та приватним підприємством «Локомотив-Сервіс», як позичальником, 29.04.2013 було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 046/30/290413 (а.с. 20-24, далі за тексом - договір).

Предметом Договору (п. 1.1) є правовідносини, за якими банк зобовязується надавати на умовах цього договору, а позичальник зобовязується отримувати, належним чином використовувати та повернути в передбачені договором строки кредит в сумі 3250000 грн. 00 коп. та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 1.2 договору кредит надається у вигляді відновлювальної лінії в період з 29.04.2013 по 28.04.2015

Пунктом 1.3 договору передбачено графік повернення кредиту.

Згідно із п. 1.6.1 договору проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі процентної ставки за користування кредитом, що надано в доларах США, в розмірі 11% річних.

Додатковим договором від 16.04.2014 № 2 змінено процентну ставку на 30% з 16.04.2014.

Пунктом 1.6.1.3 договору передбачено, що перша сплата позичальником процентів відбувається не пізніше 31.05.2013 за період з першого дня видачі кредиту по 25.05.2013. Всі наступні сплати процентів відбуваються в розрахунку з 26 числа попереднього місяця по 25-е число місяця включно звітного місяця та сплачуються позичальником щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця, а у разі повного строкового або росткового погашення кредиту одночасно з погашення кредиту

Відповідно до п. 6.1.1 договору у разі порушення взятих на себе зобовязань по поверненню суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, у визначені договором строки, позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення. Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязань припиняється через три роки від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Додатковим договором № 4 від 02.06.2014 змінено процентну ставка та встановлено з 02.06.2014 до 01.09.2014 в розмірі 11,5% річних, а з 02.09.2014 10,5% річних.

На виконання кредитного договору банк перерахував кредитні кошти позичальнику , що підтверджується матеріалами справи.

Як вбачається з виписки з особового рахунку, перший відповідач свої грошові зобовязання за кредитним договором щодо повернення кредиту виконав частково.

В забезпечення зобовязань першого відповідача за договором відновлювальної кредитної лінії № 046/30/290413 від 29.04.2013 банком 29.04.2013 було укладено договір поруки № 046/30/290413-5 з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Локомотив-Сервіс».

Відповідно до умов вказаного договору поруки поручитель поручається перед кредитором за своєчасне та повне виконання боржником зобовязання за кредитним договором від 29.04.2013 № 046/30/290413 в порядку. Передбаченому цим договором. (п. 1 договорів поруки).

Згідно із п. 3.1 договору поруки поручитель відповідає по зобовязанням за кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків

Відповідно до п. 4.2 договору поруки порука припиняється,якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку основного зобовязання по кредитному договору не предявить вимоги до поручителя.

В порушення умов кредитного договору та договорів поруки відповідачі не виконали взяті на себе зобовязання щодо погашення кредиту у встановлені строки.

Банк письмово не звертався до поручителя з вимогою про виконання зобовязань, про що зазначено у заяві (а.с. 49-50).

У звязку з невиконанням відповідачами своїх грошових зобовязань, позивач звернувся з цим позовом до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи позивача та надані ним докази, суд дійшов до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог за позовом, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2. ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Крім того, за приписами Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 N 254, підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи, які мають бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення в паперовій та/або в електронній формі (п.п. 4.2., 4.3.). До первинних документів відносяться меморіальні (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій) (п. 4.4."б" Положення). Меморіальні документи застосовуються банками для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку. До меморіальних документів (паперових або електронних), що використовуються для безготівкових розрахунків, належать такі розрахункові документи (п. 4.6. Положення): меморіальні ордери; платіжні доручення; платіжні вимоги-доручення; платіжні вимоги; розрахункові чеки; інші документи (інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку).

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом, кредит було видано банком першому відповідачу. Проте, останній порушив договірні зобовязання щодо погашення кредиту та відсотків. У звязку з чим, за першим відповідачем утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 226899 доларів США 80 центів та заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 23956 доларів США 82 центи

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно п.2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. ст. 43, 33 Господарського процесуального кодексу України сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги позивача до першого відповідача в частині стягнення кредитної заборгованості, заборгованості за процентами є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю, а саме з першого відповідача слід стягнути 226899 доларів США 80 центів та 23956 доларів США 82 центи заборгованості за процентами.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 89919 доларів США 32 центи за період з 03.11.2014 по 23.12.2015 суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною 1 статті 533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частина 3 статті 533 статті 192 Цивільного кодексу України).

Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»).

Таким чином, розмір пені пов'язаний із розміром облікової ставки Національного банку України, який визначається до національної валюти - гривні, і чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, тому пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі № 3-29гс15.

Більше того, пунктом 7.2 Кредитного договору передбачено, що пеня підлягає сплаті у національній валюті України за офіційним курсом НБУ, встановленим на день сплати.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення пені в іноземній валюті і розрахунок пені, що є предметом розгляду, визначався в доларах США з порушенням методики її розрахунку (без конвертування суми заборгованості за офіційним курсом НБУ за кожний день прострочки в гривню, до якої застосовується подвійна облікова ставка НБУ). Розрахунок пені в гривні на вимогу суду позивач не надав, наполягав на обґрунтованості нарахованої пені в іноземній валюті.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача пені.

Крім того, відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу статей 610, 611 цього ж Кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Статтею 216 цього ж Кодексу передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на час проведення антитерористичної операції встановлено заборону нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території цих населених пунктів.

Банки та інші фінансові установи зобов'язані скасувати зазначеним у статті 2 Закону особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

За приписами ст. 1 наведеного Закону періодом проведення антитерористичної операції визначено час між датою набрання чинності Указом Президента України Про введення в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Вказаним Законом, який є спеціальним, дія якого поширюється лише на визначене коло суб'єктів, визначаються тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Листом від 27.10.2014 №18-112/64138 Національний банк України нагадав всім банкам про необхідність суворого і безумовного дотримання вимог Закону України „Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" та повідомив, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу.

Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у десятиденний строк з дня опублікування Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р затверджено Перелік населених пунктів населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого включено м. Луганськ.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ПП Локомотив-Сервіс є 91005, м. Луганськ, вул. Расковой, б. 3 «Г».

Отже, з урахуванням визначеної компетентним органом території проведення антитерористичної операції та терміну її проведення, норми даного закону щодо введення мораторію на нарахування пені підлягають застосуванню до цих правовідносин.

Таким чином, пеня, що заявлена позивачем за період з 03.11.2014 по 23.12.2015, підпадає під дію мораторію щодо нарахування пені на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями, встановленого Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції.

Враховуючи вказане, в задоволенні вимоги про стягнення пені в сумі 89919 доларів США 32 центів за період з 03.1.2014 по 23.12.2015 слід відмовити щодо першого відповідача у справі.

За приписами ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно із ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Згідно ч. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється за спливом строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

У даному випадку договір поруки містить строк дії поруки дія цього договору припиняється після повного виконання основного зобовязання (п. 11 договорів поруки).

Відповідно до ч. 1 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

За приписами ч. 1 ст. 252 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч.2 ст. 251 та ч.2 ст. 252 Цивільного кодексу України).

З договору поруки вбачається не встановлення строку, після якого порука припиняється, а умови договору (п. 4.2) про дію договору: порука припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку основного зобовязання по кредитному договору не предявить вимоги до поручителя.

У кредитному договорі строк виконання основного зобовязання чітко визначений - "до 28.04.2015" (п. 1.2 кредитного договору).

Позивач предявив позов до господарського суду 28.12.2015 (згідно із штемпелем на поштовому конверті), тобто поза межами 6 місяців з настання кінцевої дати повернення кредиту.

З огляду на недотримання позивачем названих положень статті 559 Цивільного кодексу України дія поруки другого відповідача за зобовязаннями першого відповідача припинилась, у звязку з чим у задоволенні позову до другого відповідача слід відмовити (Аналогічна правова позиція щодо припинення поруки викладена у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 910/14545/13).

Таким чином, позов щодо першого відповідача слід задовольнити частково, а саме: стягнути прострочену заборгованість за кредитом в сумі 226899 доларів США 80 центів, прострочену заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 23956 доларів США 82 центів. В задоволенні решти позовних вимог до першого відповідача слід відмовити.

У задоволенні позову щодо другого відповідача слід відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог покладається на першого відповідача.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства БМ Банк до ОСОБА_1 підприємства Локоматив-Сервіс про стягнення 340775 доларів США 94 центи задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства Локоматив-Сервіс, 91005, м. Луганськ, вул. Расковой, б. 3 «Г», , на користь Публічного акціонерного товариства БМ Банк, 01032. м. Київ, бульвар Т.Шевченка, б. 37, офіс 122, код 33881201, прострочену заборгованість за кредитом в сумі 226899 доларів США 80 центів, прострочену заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 23956 доларів США 82 центів, судовий збір в сумі 87062 грн. 187коп. Видати наказ.

3. У задоволенні решти позовних вимог до ОСОБА_1 підприємства Локоматив-Сервіс відмовити.

4. У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства БМ Банк до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Локомотив-Сервіс про стягнення 340775 доларів США 94 центи відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано - 29.02.2016.

Суддя С.В.Вінніков

Надр. 3 прим.:

1- до справи;

2 позивачу: 61002, м. Харків, вул. Іванова, 36А

3 першому відповідачу за адресою: 91005, м. Луганськ, вул.. Расковой, буд. 3-Г (не направляється у звязку з тим, відповідно до листа УДППЗ Укрпошта від 16.03.2015 №511-30-100 пересилання пошти до вказаного населеного пункту тимчасово не здійснюється);

4 - другому відповідачу 2: 91005, м. Луганськ, вул.. Расковой, буд. 3-В (не направляється у звязку з тим, відповідно до листа УДППЗ Укрпошта від 16.03.2015 №511-30-100 пересилання пошти до вказаного населеного пункту тимчасово не здійснюється).