ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2016 р. Справа № 920/236/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Камишева Л.М., суддя Гетьман Р.А. , суддя Івакіна В.О.

при секретарі Євтушенко Є.В.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, за довіреністю від 25 листопада 2013 року;

відповідача - не з'явився;

3-іх осіб - не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 5774 С/1-6) на рішення господарського суду Сумської області від 27 жовтня 2015 року у справі № 920/236/15

за позовом ОСОБА_2, м. Київ,

до Товариства з додатковою відповідальністю "Горобина", м. Суми,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. ОСОБА_3, м. Суми,

2. ОСОБА_4, м. Суми,

3. ОСОБА_5, м. Суми,

4. ОСОБА_6, м. Суми,

5. Реєстраційна служба Сумського міського управління юстиції, м. Суми,

про визнання недійсним рішення зборів учасників товариства про прийняття до складу учасників

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_2, звернувся до Господарського суду Сумської області з позовною вимогою про визнання недійсним рішення зборів учасників Товариства з додатковою відповідальністю "Горобина" про прийняття його до складу учасників товариства та затвердження статуту товариства в новій редакції в частині включення ОСОБА_2 до складу учасників Товариства з додатковою відповідальністю "Горобина" з часткою в статутному капіталі 122974, 38 грн., що становить 33,23632% статутного капіталу товариства, оформлене протоколом загальних зборів учасників №31/01 від 03 лютого 2014 року.

Рішенням господарського суду Сумської області від 27 жовтня 2015 року у справі № 920/236/15 (суддя Жерьобкіна Є.А.) позов задоволено повністю.

Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду Сумської області від 27 жовтня 2015 року скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

На думку відповідача, суд першої інстанції не взяв до уваги те, що прийняття ОСОБА_2 до учасників ТДВ «Горобина» відбувалось за його особистою заявою, він брав участь в діяльності товариства, позивач вів листування з учасниками товариства, що свідчить про його активну участь у діяльності ТДВ «Горобина», а бажання позивача вийти зі складу учасників товариства відповідача виникло після прийняття його до складу учасників товариства та настання фінансової кризи.

Розпорядженням секретаря першої судової палати Харківського апеляційного господарського суду від 23 грудня 2015 року для розгляду цієї справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Камишева Л.М., суддя Гетьман Р.А., суддя Івакіна В.О.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 23 грудня 2015 року прийнято апеляційну скаргу відповідача до провадження, розгляд справи призначений на 26 січня 2016 року о 10:30 год.

14 січня 2016 року на адресу Харківського апеляційного господарського суду від третьої особи - ОСОБА_6 надійшла заява, в якій просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення. Також просить суд розглядати справу за її відсутності (вх. 326).

26 січня 2016 року позивач - ОСОБА_2 надіслав суду телеграму, в якій просить відкласти розгляд справи, у зв'язку з його хворобою (вх. 888).

Розгляд справи відкладався.

15 лютого 2016 року від Сумського міського управління юстиції на адресу суду надійшов лист, де третя особа повідомляє, що згідно статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або заборону вчинення реєстраційних дій, а також надійшли в електронній формі від суду. Суб'єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення проводить відповідну реєстрацію дій шляхом внесення до Єдиного державного реєстру. У зв'язку з чим, просить розглядати справу за відсутності його представника (вх. 1755 від 15.02.2016р.).

16 лютого 2016 року від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення, в яких директор ТДВ «Горобина», зокрема, додатково повідомляє, що на адресу відповідача заяви від ОСОБА_2 про відмову від вступу до Товариства з додатковою відповідальністю «Горобина» не надходила, а оригінал цієї заяви взагалі відсутній (вх. 1829).

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вважає рішення Господарського суду Сумської області від 07 жовтня 2015 року у цій справі законним та обгрунтованим, місцевим господарським судом вірно встановлені всі обставини справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення (вх. 1839). Позивач зазначає, що при відмові правонаступника (спадкоємця) від вступу до товариства, йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала ліквідованій юридичній особі (спадкодавцю), вартість якої визначається на день ліквідації (смерті) учасника. У зв'язку зі смертю учасника та відмовою ОСОБА_2 від вступу до складу учасників, Товариство з додатковою відповідальністю «Горобина» зобов'язано було видати йому, як спадкоємцю померлого учасника, частину майна товариства, пропорційну частці померлого в статутному капіталі, проте, визначені чинним законодавством зобов'язання відповідач не виконав, прийняв рішення про прийняття позивача до складу учасників товариства, в результаті чого, ОСОБА_2 проти своєї волі набув права та обов'язки учасника товариства з додатковою відповідальністю, в тому числі відповідальність за боргами товариства.

У призначене судове засідання представники відповідача та третіх осіб не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (т. 2 а.с. 46-52).

16 лютого 2016 року від представника відповідача Бутенко В.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку із перебуванням директора товариства у відпустці та юрисконсульта - у відрядженні.

Колегія суддів відхиляє дане клопотання виходячи з того, що відповідач не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - четвертою статті 28 Господарського процесуального кодексу України, як з числа своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 Господарського процесуального кодексу України).

Крім цього, за приписами статті 22 Господарського процесуального кодексу України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до пп. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, апеляційний суд не оцінює вказану обставину як підставу для відкладення розгляду справи.

Крім того, слід зазначити, що клопотання про відкладення розгляду справи було подано до суду представником відповідача - Бутенко В.М. за довіреністю б/н від 28 січня 2015 року, яка втратила чинність 28 січня 2016 року.

Відповідно до частини 3 статті 28 Господарського процесуального кодексу України представниками юридичних осіб можуть бути особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Таким чином, повноваження представника відповідача не підтверджені належним чином, що є підставою для відмови в задоволенні клопотання.

Зважаючи на належне повідомлення сторін та третіх осіб про час та місце розгляду справи, враховуючи встановлений процесуальним законом строк розгляду апеляційної скарги на рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що сторонам створені належні умови для реалізації їх процесуальних прав та вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу за відсутності представників відповідача та третіх осіб.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві доводи, заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Місцевий господарський суд, задовольняючи позовні вимоги, зазначив, що враховуючи, що участь у товаристві є добровільною та можливість вступу спадкоємця учасника до товариства поставлена в залежність, в тому числі від волі спадкоємця, а також наявну заяву позивача про відмову від вступу в товариство, то рішення зборів учасників Товариства з додатковою відповідальністю "Горобина" про прийняття ОСОБА_2 до складу учасників товариства та затвердження статуту товариства в новій редакції в частині включення ОСОБА_2 до складу учасників Товариства з додатковою відповідальністю "Горобина", які прийняті без належного повідомлення позивача про проведення таких зборів, за відсутності останнього, без урахування волевиявлення ОСОБА_2 суперечить чинному законодавству, яке регулює спірні корпоративні правовідносини.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів справи, позивач - ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

06 березня 2013 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину частки в статутному капіталі Товариства з додатковою відповідальністю "Горобина", яка раніше належала спадкодавцю ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 22)

Вартість всього спадкового майна, згідно свідоцтва про право на спадщину та Статуту Товариства з додатковою відповідальністю "Горобина" складає 367254,00 грн. (99,2578 відсотків статутного капіталу); вартість 1/3 частки спадкового майна - 122418,00 грн.

Згідно з п. п. 1, 2 ч 1 статті 1219 Цивільного кодексу України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами.

Частиною 4 статті 151 Цивільного кодексу України передбачено, до товариства з додатковою відповідальністю застосовуються положення цього Кодексу про товариство з обмеженою відповідальністю, якщо інше не встановлено статутом товариства і законом.

Відповідно до ч. 5 статті 147 Цивільного кодексу України частка у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю переходить до спадкоємця фізичної особи або правонаступника юридичної особи - учасника товариства, якщо статутом товариства не передбачено, що такий перехід допускається лише за згодою інших учасників товариства.

Згідно зі статутом Товариства з додатковою відповідальністю "Горобина", частка у статутному капіталі переходить до спадкоємця фізичної особи або правонаступника юридичної особи - учасника товариства, якщо на такий перехід є згода учасників товариства.

В правовій позиції Верховного Суду України, викладеною у п. 30 постанови Пленуму "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" від 24 жовтня 2008 року № 13 зазначено, що прийняття рішення про вступ спадкоємця (правонаступника) учасника до ТОВ (ТДВ) належить до компетенції загальних зборів учасників товариства.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм права та статуту товариства, одержання статусу спадкоємця померлого учасника товариства засвідчує перехід до спадкоємця майнових прав померлого (частка в статутному капіталі, яка належала померлому учаснику товариства), та дає йому право на вступ до господарського товариства. Право ж безпосередньої участі в управлінні господарським товариством (корпоративні права) спадкоємці набувають тільки з моменту вступу до господарського товариства, про що свідчитимуть рішення загальних зборів товариства про вступ спадкоємця до товариства та відповідні відомості статуту товариства.

Можливість вступу спадкоємця (правонаступника) учасника до товариства поставлена в залежність від волі спадкоємця або правонаступника вступити в товариство та волі товариства прийняти до нього спадкоємця або правонаступника, так як спадкоємець має право відмовитись від вступу в товариство, а товариство має право відмовити спадкоємцю в прийнятті до нього.

Участь у товаристві є добровільною, тому спадкоємець повинен виявити своє бажання вступити у товариство або відмовитися від вступу. Таке рішення спадкоємця повинно оформлятися у письмовій формі, що забезпечить належний рівень фіксації волевиявлення.

16 травня 2013 року позивач - ОСОБА_2 виявив намір вступити в ТДВ «Горобина», про що свідчить його заява, адресована загальним зборам учасників ТДВ «Горобина», в якій позивач просить скликати та провести загальні збори з порядком денним про включення його в учасники товариства (т. 1 а.с. 56).

Також, згідно заяв від 20 вересня 2013 року, 28 жовтня 2013 року (повторна) та 18 грудня 2013 року, підписаних ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, адресованих учасникам ТДВ "Горобина", спадкоємці ОСОБА_8 просять про вжиття заходів щодо організації та забезпечення проведення загальних зборів учасників товариства, на яких розглянути питання їх вступу до товариства (т. 1 а.с. 67, 68, 70).

Разом з тим, позивач ОСОБА_2 направив на адресу відповідача заяву від 14 жовтня 2013 року, де останній повідомив відповідача про свою відмову від вступу до ТДВ "Горобина" (т. 1 а.с. 104-105), про що свідчить наявна в матеріалах справи копія фіскального чеку № 9120 від 14 жовтня 2013 року (т. 1 зворотна сторінка а.с. 105).

Як зазначено в рішенні суду першої інстанції, місцевим господарським судом оглянуті оригінал заяви позивача від 14 жовтня 2013 року про відмову від вступу до ТДВ "Горобина" та оригінал фіскального чеку № 9120 від 14 жовтня 2013 року, копії вказаних доказів, що містяться в матеріалах справи є тотожними оглянутим оригіналам.

При відмові правонаступника (спадкоємця) від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю або відмові товариства у прийнятті до нього правонаступника (спадкоємця) йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала реорганізованій або ліквідованій юридичній особі (спадкодавцю), вартість якої визначається на день реорганізації або ліквідації (смерті) учасника. У цих випадках розмір статутного капіталу товариства підлягає зменшенню.

Рішенням зборів учасників ТДВ "Горобина", оформленим протоколом № 31/01 від 03 лютого 2014 року, було прийнято позивача ОСОБА_2 до складу учасників ТДВ "Горобина" з часткою в статутному капіталі 122418,00 грн., що становить 33,08594% статутного капіталу; затверджено статут товариства в новій редакції з включенням ОСОБА_2 до складу учасників товариства (т. 1 а.с. 19, 20).

Статтею 97 Цивільного кодексу України встановлено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі статтею 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

Рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

Як зазначає позивач, у зв'язку зі смертю учасника товариства та відмовою спадкоємця у вступі до складу учасників, ТДВ «Горобина» зобов'язано було видати йому, як спадкоємцю померлого учасника у грошовій або натуральній формі частину майна товариства, пропорційну частці померлого в статутному капіталі, що передбачено приписами статті 55 Закону України «Про господарські товариства».

Відповідач зазначені вище приписи не виконав, натомість, не повідомивши позивача, скликав загальні збори, де було прийнято рішення про прийняття ОСОБА_2 до складу учасників товариства, в результаті чого позивач набув додаткові зобов'язання як учасника товариства з додаткової відповідальністю, чим були порушені його права, що змусило позивача звернутись до господарського суду за їх захистом.

Як вбачається з протоколу №31/01 загальних зборів Учасників Товариства з додатковою відповідальністю «Горобина» від 03 лютого 2014 року (т. 1 а.с. 19), збори 03 лютого 2014 року були проведені без участі ОСОБА_2.

По першому питанню порядку денного, вирішено прийняти до складу Учасників Товариства, зокрема, і ОСОБА_2 з розміром 1/3 від частки спадкодавця - 122418,00 грн. (33,08594 % розміру (статутного) складеного капіталу).

Дотримуючись вказівок Вищого господарського суду України в постанові від 11 серпня 2015 року у цій справі, судом першої інстанції при новому розгляді справи правомірно встановлено, що на момент прийняття оскаржуваного рішення зборів учасників ТДВ "Горобина", тобто, станом на 03 лютого 2014 року, були присутніми учасники товариства ОСОБА_6 та ОСОБА_5, а також спадкоємці - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Спадкоємець ОСОБА_2 не з'явився на загальні збори. З урахуванням того, що голоси, які припадають на частку померлого учасника не враховуються у визначенні правомочності загальних зборів для прийняття рішення про вступ спадкоємця, загальні збори учасників товариства, які відбулись 03 лютого 2014 року були правомочними, учасники товариства ОСОБА_6 та ОСОБА_5 мали відповідні повноваження на прийняття оскаржуваних рішень.

Разом з цим, як зазначено в п. 2.11 Рекомендацій № 04-5/14 від 28 грудня 2007 року Президії Вищого господарського суду України «Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин», під час вирішення спорів про визнання недійсними рішень загальних зборів недійсними суду слід з'ясовувати, чи відповідає оспорюване рішення вимогам чинного законодавства та/або компетенції органу, що прийняв це рішення, чи були загальні збори правомочними, чи було дотримано визначеного законом порядку скликання і проведення загальних зборів.

Зокрема, підставами недійсності рішень загальних зборів є такі:

а) рішення загальних зборів не відповідає нормам чинного законодавства;

б) рішення прийнято неправомочними загальними зборами або правомочність загальних зборів встановити неможливо;

в) рішення з питання, яке відповідно до закону вирішується більшістю у 3/4 голосів присутніх на загальних зборах акціонерів, було прийнято простою більшістю голосів;

г) рішення прийнято з питання, не включеного до порядку денного загальних зборів;

д) рішення з питань зміни розміру статутного капіталу акціонерних товариств прийнято з порушенням обов'язку з надання акціонерам у встановленому законом порядку інформації, передбаченої статтею 40 Закону України "Про господарські товариства", або акціонерам було надано недостовірну чи неповну інформацію;

е) рішення прийнято загальними зборами акціонерів, під час скликання і проведення яких не було дотримано вимог законодавства або статуту акціонерного товариства, якщо це призвело до істотного порушення прав позивача;

є) відсутність протоколу загальних зборів, підписаного відповідно до частини дев'ятої статі 41 Закону України «Про господарські товариства» головою і секретарем зборів.

Пленум Верховного Суду України в постанові №13 від 24 жовтня 2008 року «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» роз'яснив, що судам необхідно враховувати, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути:

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах;

- порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

При розгляді справ судам слід враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень.

Господарським судам у вирішенні спорів зі справи про визнання недійсними рішень загальних зборів за позовами акціонерів, яких не було повідомлено про проведення загальних зборів, необхідно давати оцінку всіх обставин справи в їх сукупності та з`ясовувати, чи порушує оспорювань рішення права та охоронювані законом інтереси позивача.

Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства (рекомендації президії Вищого господарського суду України від 28 грудня 2007 року №04-5/14 "Про практику застосування законодавства у розгляді справі, що виникають з корпоративних відносин").

Як вже зазначалось в цій постанові, 03 лютого 2014 року були проведені загальні збори ТДВ «Горобина», де було прийнято рішення про включення позивача до складу учасників Товариства. Позивач не був присутній на цих зборах, оскільки його не було проінформовано про їх скликання. Заяву позивача про відмову від вступу в Товариство не розглянуто, вирішення питання стосовно цієї заяви в порядок денний не включено.

Про існування заяви позивача про відмову від вступу в ТДВ «Горобина» та про те, що його позиція стосовно наміру вступу в Товариству не змінилась, станом на час проведення загальних зборів, відповідачу було відомо. Про цей факт свідчить заява відповідача, підписана в.о. директора цього Товариства ОСОБА_3 №71 від 22 жовтня 2013 року, де повідомляється позивача, що відповідач одержав та уважно розглянув його заяву щодо відмови від вступу до участі у ТДВ «Горобина» та про необхідність вирішення цього питання по суті (т. 1 а.с. 23).

Також, в матеріалах справи містяться письмові заперечення проти позовних вимог від 03 лютого 2014 року, які подавалися ТДВ "Горобина" у цивільній справі № 592/13314/13-ц, відкритій Ковпаківським районним судом ухвалою від 11 грудня 2013 року за позовом ОСОБА_2 до ТДВ "Горобина" про стягнення коштів (т.1 а.с. 106-107). Згідно цих заперечень, ТДВ "Горобина" відомо про волевиявлення ОСОБА_2 щодо відмови від вступу до ТДВ "Горобина" .

Тобто, на дату проведення загальних зборів учасників 03 лютого 2014 року відповідачу було відомо про відмову ОСОБА_2 від вступу до учасників ТДВ "Горобина".

Разом з цим, 3 лютого 2014 року загальними зборами учасників ТДВ "Горобина" без участі позивача та без належного його повідомлення, прийнято рішення про прийняття ОСОБА_2 до складу учасників товариства.

Законом України "Про господарські товариства" передбачено обов'язкове повідомлення учасників товариства про проведення загальних зборів його учасників.

Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач наполягає на належне повідомлення позивача про час та місце проведення загальних зборів учасників ТДВ «Горобина», про що надав суду першої інстанції копії фіскального чеку № 3232 від 22 жовтня 2013 року та повідомлення про вручення поштового відправлення.

Проте, судова колегія не приймає ці поштові документи як доказ направлення саме повідомлення позивачу про скликання загальних зборів учасників Товариства на 03 лютого 2014 року, оскільки з фіскального чеку та повідомлення про вручення поштового відправлення не можливо встановити, яку саме кореспонденцію було направлено відповідачем на адресу позивача. Відповідний опису вкладення в матеріалах справи відсутній.

Разом з цим, фіскальний чек № 3232 від 22 жовтня 2013 року та повідомлення про вручення поштового відправлення, можуть свідчити про надсилання позивачу та отримання останнім листа № 71 від 22 жовтня 2013 року, в якому позивачу повідомлено про розгляд заяви щодо відмови від вступу до участі у ТДВ "Горобина" та про необхідність вирішення цього питання по суті у відповідності з вимогами діючого законодавства України.

При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів (крім безумовних підстав) господарський суд оцінює, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову (п. 18-19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 жовтня 2008 року).

Як зазначалось вище, включення учасника проти його волі в Товариство з додатковою відповідальністю порушує його права, оскільки разом із правами учасника товариства, визначеними статтями 116 Цивільного кодексу України, такий учасник набуває ще й обов'язки та додаткову відповідальність за боргами товариства, зазначені у статті 151 Цивільного кодексу України та статті 65 Закону України «Про господарські товариства».

Так, статтею 65 Закону України «Про господарські товариства» передбачено, що Товариством з додатковою відповідальністю визнається товариство, статутний (складений) капітал якого поділений на частки визначених установчими документами розмірів. Учасники такого товариства відповідають за його боргами своїми внесками до статутного (складеного) капіталу, а при недостатності цих сум додатково належним їм майном в однаковому для всіх учасників кратному розмірі до внеска кожного учасника.

В ч. 2 статті 151 Цивільного кодексу України зазначено, що учасники товариства з додатковою відповідальністю солідарно несуть додаткову (субсидіарну) відповідальність за його зобов'язаннями своїм майном у розмірі, який встановлюється статутом товариства і є однаковим кратним для всіх учасників до вартості внесеного кожним учасником вкладу.

З урахуванням наведеного, колегією суддів встановлено, що спірне рішення загальних зборів, які відбулись 03 лютого 2014 року зачіпає охоронювані законом інтереси та корпоративні права позивача.

Відтак, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що відсутність позивача на загальних зборах, враховуючи відсутність доказів належного повідомлення його про проведення зборів, а також беручи до уваги відмову позивача як спадкоємця від вступу в товариство з додатковою відповідальністю, є підставою для задоволення позову про визнання недійсними таких загальних зборів, оскільки відбулось в даному випадку порушення прав позивача.

Посилання скаржника на особисту заяву позивача, яка подана належним чином 16 травня 2013 року про його намір вступити до складу учасників ДТВ «Горобина» та про те, що ця заява не скасована, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки заява була подана - 16 травня 2013 року, а 14 жовтня 2013 року ОСОБА_2 було подано заяву про відмову від вступу до товариства.

Отже, заява від 16 травня 2013 року втратила чинність.

До того, в заяві від 16 травня 2013 року позивач просив скликати збори учасників товариства, повідомити його про час та місце та розглянути питання по суті, але відповідачем не були виконані такі вимоги.

Таким чином, право позивача підлягає захисту судом шляхом визнання недійсними рішень зборів учасників Товариства з додатковою відповідальністю "Горобина", оформлених протоколом загальних зборів учасників № 31/01 від 03 лютого 2014 року в частині прийняття до складу учасників товариства ОСОБА_2 з часткою в статутному капіталі 122 418,00 грн., що становить 33,08594% статутного капіталу товариства та затвердження статуту товариства в новій редакції в частині включення ОСОБА_2 до складу учасників Товариства з додатковою відповідальністю "Горобина".

До того ж, як вірно встановлено місцевим господарським судом, новою редакцією Статуту ТДВ "Горобина" визначено частку ОСОБА_2 в розмірі 122 974,38 грн., що становить 33,23635 % розміру (статутного) складеного капіталу, тоді, як в свідоцтві про право на спадщину, виданого позивачу 06 березня 2013 року, визначено, що вартість 1/3 частки спадкового майна (частки у статутному капіталі ТДВ "Горобина") становить 122 418,00 грн.

Зазначений факт також є однією з підстав для визнання недійсними рішень зборів учасників товариства в частині затвердження Статуту в новій редакції в частині включення ОСОБА_2 до складу учасників ТДВ "Горобина".

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Інші доводи апеляційної скарги також не знайшли свого підтвердження та не спростовують висновків Господарського суду Сумської області, викладених у рішенні від 27 жовтня 2015 року у цій справі.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування або зміни вказаного рішення відсутні.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Сумської області від 27 жовтня 2015 року у справі № 920/236/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку.

Повна постанова складена 22.02.2016 р.

Головуючий суддя Камишева Л.М.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Івакіна В.О.