ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.02.16р. Справа № 904/11275/15

За позовом приватного підприємства "Житловик-2", м. Дніпропетровськ

до комунального підприємства "Житлове господарство Самарського району" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

про стягнення 17 626,67 грн. заборгованості за виконані роботи, 14 010,25 грн. інфляційних втрат, 1 521,21 грн. 3% річних

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № б/н від 25.12.2015 року, адвокат

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "Житловик-2" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, про стягнення з комунального підприємства "Житлове господарство Самарського району" Дніпропетровської міської ради заборгованості у сумі 33 158,13 грн., з яких:

- 17 626,67 грн. заборгованість за роботи виконані у жовтні 2012 року;

- 14 010,25 грн. інфляційні втрати за період з лютого 2013 року по грудень 2015 року;

- 1 521,21 грн. 3% річних за період з 12.02.2013 року по 28.12.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором № 99-01/10 від 01.10.2012 року на виконання підрядних робіт з поточного ремонту покрівлі в частині своєчасної та повної оплати за роботи виконані за актом приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2012 року на суму 27 164,90 грн., в т.ч. матеріали замовника на суму 9 538,23 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову з наведених у ньому підстав.

Відповідач свого повноважного представника у судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог частини першої статті 64 Господарського процесуального кодексу України за адресою, зазначеною у позові, яка збігається з адресою місцезнаходження відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осібпідприємців станом на 04.01.2016 року (а.с. 33, 34 том 1).

Відповідно до підпункту 3.9.1. пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Доказом належного повідомлення відповідача про судовий розгляд справи є наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення представнику відповідача поштових відправлень (а.с. 36, 45 том 1).

Відзиву на позов комунальне підприємство "Житлове господарство Самарського району" Дніпропетровської міської ради суду не надало. За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Провадження у справі було порушено ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.01.2016 року з призначенням її до розгляду на 02.02.2016 року, після чого розгляд справи відкладався до 16.02.2016 року та до 22.02.2016 року.

У судовому засіданні 22.02.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2012 року між приватним підприємством "Житловик-2" (далі - підрядник, позивач) та комунальним підприємством "Житлове господарство Самарського району" Дніпропетровської міської ради (далі - замовник, відповідач) укладено договір № 99-01/10 на виконання підрядних робіт з поточного ремонту покрівлі (далі - договір) відповідно до п.1.1 якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе виконання робіт з поточного ремонту покрівлі будинку № 14 по вул. Світанкова м. Дніпропетровськ. Замовник надає об'єкт, прийме і оплатить виконану підрядником роботу відповідно до умов цього договору (п.1.2 договору).

Відповідно до п. 2.3 договору підрядник зобов'язаний повідомити замовника про закінчення робіт та здати виконані роботи за Актом здачі - приймання, підписаним замовником і підрядником.

Замовник зобов'язаний підписати наданий Акт виконаних робіт (КБ-2В) протягом трьох робочий днів або надати обґрунтовані зауваження щодо відмови від підпису (п.3.3 договору).

Згідно з п.4.1 договору за виконану роботу відповідно до договору замовник оплачує витрати підрядника відповідно до договірної ціни (додаток №1). Загальна сума договору становить 27 164,90 грн., в т.ч. матеріал замовника на суму 9 538,23 грн.

Пунктом 4.3 передбачено, що розрахунок здійснюється після затвердженого двостороннього Акту приймання виконаних підрядних робіт за формою №КБ-2в з урахуванням виданих раніше авансів. Оплата здійснюється протягом 40 днів з моменту підписання двостороннього акту приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в).

Підрядник виконує роботи протягом 30 днів з моменту отримання авансу. Терміни виконання робіт з 01.10.2012 року по 31.12.2012 року (п.5.1 договору).

Договір вступає в силу з моменту підписання обома сторонами і діє до 31.12.2012 року (п.6.5 договору).

Відповідно до Довідки про вартість виконаних будівельних робіт за жовтень 2012 року всього вартість робіт 17 626, 67 грн.

На виконання умов договору за Актом приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2012 року з поточного ремонту покрівлі будинку № 14 по вул. Світанкова м. Дніпропетровськ позивач виконав, а відповідач прийняв роботи з поточного ремонту на суму 27 164,90 грн., в т.ч. вартість матеріальних ресурсів замовника у сумі 9 538,23 грн.

Зазначений акт підписаний та скріплений печатками сторін без зауважень та заперечень до нього.

Позивач зазначає, що відповідач не оплатив виконані позивачем роботи та посилається на ті обставини, що відповідачем не дотримано умов договору щодо строку оплати виконаних позивачем робіт, на підставі чого нараховані 3% річних та втрати від інфляції, що і є причиною спору.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані грошові зобовязання, доказів припинення відповідних зобовязань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свій обов'язок щодо повної та своєчасної оплати вартості виконаних робіт не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 17 626,67 грн.

Доказів на підтвердження погашення вказаної заборгованості відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу за спірний період, шляхом надання належних доказів, не спростував.

Враховуючи визначений законодавством порядок та строк оплати виконаних робіт, господарський суд встановив, що строк оплати виконаних робіт за вказаним вище актом настав, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги позивача в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене та у зв'язку з простроченням відповідачем виконання зобов'язання щодо сплати боргу за виконані роботу у строк, визначений умовами договору, позивачем на підставі статті 625 Цивільного кодексу України були розраховані інфляційні втрати за період прострочення з лютого 2013 року по грудень 2015 року в сумі 14 010,25 грн. та 3% річних за період з 12.02.2013 року по 28.12.2015 року у сумі 1 521,21 грн., які він просив стягнути з відповідача відповідно до наданого розрахунку.

Здійснивши перевірку розрахунків інфляційних втрат та 3% річних, що додані позивачем до позову, судом встановлено, що у розрахунках позивач вірно визначив період нарахування інфляційних втрат, 3% річних та розрахунки здійснені вірно.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Згідно з статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у сумі 1 218,00 грн. судового збору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 1, 4-5, 33, 34, 49, 82 - 85, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з комунального підприємства "Житлове господарство Самарського району" Дніпропетровської міської ради (49127, м. Дніпропетровськ, вулиця Агнії Барто, будинок 19, ідентифікаційний код 05451368) на користь приватного підприємства "Житловик-2" (49112, м. Дніпропетровськ, вулиця Космонавта Волкова, будинок 2, ідентифікаційний код 32185160) основний борг у сумі 17 626,67 грн., інфляційні втрати у сумі 14 010,25 грн., 3 % річних у сумі 1 521,21 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 1 218,00 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.02.2016 року.

Суддя ОСОБА_2