ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2016 р. Справа № 911/227/16

Розглянувши матеріали справи за позовом Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг»

до Селянського фермерського господарства «Чайка-2»

про зобов'язання застрахувати предмет лізингу та стягнення штрафу в сумі 29850,00 грн.

Суддя Кошик А.Ю.,

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_1 довіреність №14/20-25-15 від 07.05.15р.

відповідача: не з'явився

Суть спору:

Державне публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» (позивач) звернулось з позовом до Господарського суду Київської області про зобов'язання Селянського фермерського господарства «Чайка-2» (відповідач) застрахувати предмет лізингу за Договором фінансового лізингу №10-11-57 стз-фл/287 від 30.05.11р. та стягнення штрафу у розмірі 4% відсотка, що становить 29850,00 грн.

На умовах вказаного договору Лізингодавець (позивач) зобов'язався у встановлені строки передати Предмет лізингу, закупівля якого фінансується за рахунок коштів з Державного бюджету, а Лізингоодержувач (відповідач) зобов'язався сплачувати лізингові платежі, застрахувати Предмет лізингу та забезпечити його збереження.

Відповідно до 3.4.9 Договору Лізингоодержувач зобов'язаний застрахувати Предмет лізингу на умовах передбачених розділом 6 Договору.

Пунктом 6.1. Договору встановлено, що предмет лізингу та страхові ризики, пов'язанні з експлуатацією Предмета лізингу, підлягають страхуванню протягом 10 календарних днів з дати підписання ОСОБА_1 з обов'язковим попереднім погодженням умов договору та компанії-страховика з Лізингодавцем.

Позивач зазначає, що за договором страхування Предмет лізингу має бути застрахований від фізичного знищення або пошкодження, включаючи випадки пожежі, удару блискавки, вибухів, падіння літальних апаратів, їх частин і багажу з них, стихійних явищ - бурі, граду, землетрусу, осідання ґрунту, зсуву, обвалу, протиправних дій третіх осіб, умисного пошкодження, грабежу, розбою, аварій (п.6.3 Договору).

Страховий поліс (його копія) має бути переданий Лізингодавцю протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту його отримання (п. 6.4. Договору).

Крім того, п. 7.3. Договору встановлено, що за порушення умов розділу 6 договору Лізингоодержувач сплачує Лізингодавцю штраф у розмірі 4% від невідшкодованої вартості предмета лізингу.

Таким чином, Лізингоодержувач узяв на себе зобов'язання застрахувати Предмет лізингу за Договором №10-11-57 стз-фл/287 від 30.05.11р. в строк до 29.08.11р. із послідуючим страхуванням кожного року протягом дії договору. Однак Лізингоодержавачем умови розділу 6 Договору виконанні не були та не застраховано предмет лізингу.

З цих підстав та з урахуванням того, що невідшкодована вартість лізингової техніки за вищевказаним Договором становить 746249,97 грн. - штраф у розмірі 4% становитиме 29850,00 грн.

Провадження у справі №911/227/16 порушено відповідно до ухвали суду від 20.01.2016 року та призначено справу до розгляду на 02.02.2016 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору, у судове засідання 02.02.2016 року без поважних причин не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Розгляд справи відкладався до 16.02.2016 року.

В судовому засіданні 16.02.2016 року позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання 16.02.2016 року не з'явився, причини неявки суду не відомі, вимоги ухвали суду від 20.01.2016 року не виконав.

Відповідно до підпункту 3.9.1 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 75 Господарського процесуального кодексу України дозволяє суду розглянути спір за наявними у справі матеріалами, у випадку, якщо відзив на позов та витребувані судом документи не надані.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані сторонами докази, судом встановлено наступне.

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, 30.05.2011 року між Державним публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» (далі - Лізингодавець) та Селянським фермерським господарством «Чайка-2» (далі - Лізингоодержувач) був укладений Договір фінансового лізингу №10-11-57 стз-фл/287.

Умовами п. 1.1 Договору визначено, що Лізингодавець передає Лізингоодержувачу у користування на визначений Договором строк Предмет лізингу, який набувається ним у власність у постачальника, самостійно обраного Лізингоодержувачем, та визначений у додатку до Договору «Найменування, кількість, ціна і вартість Предмета лізингу», що є специфікацією Предмета лізингу, а останній сплачує за це лізингові платежі на умовах Договору.

Відповідно до п. 3.4.9. договору Лізингоодержувач зобов'язаний застрахувати Предмет лізингу на умовах, передбачених розділом 6 Договору.

Згідно з п. 6.1. Договору предмет лізингу та страхові ризики, пов'язані з експлуатацією Предмета лізингу, підлягають страхуванню протягом 10 календарних днів з дати підписання ОСОБА_1 з обов'язковим попереднім погодженням умов договору страхування та компанії-страховика з Лізингодавцем.

Пунктом 6.2. Договору передбачено, що Лізингоодержувач з підписанням договору лізингу здійснює страхування Предмета лізингу та страхових ризиків, пов'язаних з володінням і користуванням Предметом лізингу, при цьому вигодонабувачем за Договором страхування є Лізингодавець. Предмет лізингу підлягає страхуванню Лізингоодержувачем протягом всього строку дії Договору.

За Договором страхування Предмет лізингу має бути застрахований від фізичного знищення або пошкодження, включаючи випадки пожежі, удару блискавки, вибуху, падіння літальних апаратів, їх частин і багажу з них, стихійних явищ - бурі, граду, повені, землетрусу, осідання ґрунту, зсуву, обвалу, протиправних дій третіх осіб умисного пошкодження, грабежу, розбою, аварії (п. 6.3. Договору).

Відповідно до п. 6.4. Договору страховий поліс (його копія) має бути переданий Лізингодавцю протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту його отримання.

За порушення умов розділу 6 та/або п. 3.4.9 Договору Лізингоодержувач сплачує Лізингодавцю штраф в розмірі 4 % від невідшкодованої вартості предмета лізингу.

Договір набуває чинності від дати надходження платежу, визначеного та сплаченого згідно п. 4.3. Договору, і діє до закінчення строку лізингу, зазначеного в Додатку до Договору «Найменування, кількість, ціна і вартість предмета лізингу», та виконання сторонами всіх зобов'язань за цим Договором.

Договір підписаний представниками сторін та скріплений їх печаткою.

Додатком №1 до Договору прямого лізингу сторони визначили предмет лізингу зернозбиральний комбайн КЗС-15 «Сварог» (CSX 7080) строк лізингу - 7 років, вартість 2 050 000,00 грн., попередній лізинговий платіж 307500,00 грн.

Додатком №2 до Договору прямого лізингу сторони погодили Графік сплати лізингових платежів, зокрема: 19.02.2012р. в сумі 185451,79 грн.; 19.08.2012р. 181095,54 грн.; 19.02.2013р. 176739,29 грн.; 19.08.2013р. 172383,04 грн.; 19.02.2014р. 168026,79 грн.; 19.08.2014р. 163670,54 грн.; 19.02.2015р. 159314,29 грн.; 19.08.2015р. 154958,04 грн.; 19.02.2016р. 150601,79 грн.; 19.08.2016р. 146245,54 грн.; 19.02.2017р. 141889,29 грн.; 19.08.2017р. 137533,04 грн.; 19.02.2018р. 133176,79 грн.; 19.08.2018р. 128820,48 грн.

За актом приймання-передачі №7 від 19.08.2011р. позивач передав, а відповідач прийняв у платне користування на умовах Договору прямого лізингу від 30.05.2011р. №10-11-57 стз-фл/287 - зернозбиральний комбайн КЗС-15 «Сварог» (CSX 7080) зав. №15 вартістю 2 050 000,00 грн.

В силу приписів ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст. 173 ГК України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України та статтею 193 Господарського кодексу України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що між сторонами склалися договірні правовідносини на підставі укладення договору прямого лізингу №10-11-57 стз-фл/287 від 30.05.2011р.

Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що фінансовий лізинг це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ч. 2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про фінансовий лізинг» предмет лізингу та/або пов'язані із виконанням лізингових договорів ризики підлягають страхуванню, у разі якщо їх обов'язковість встановлена законом або договором. Витрати на страхування за договором лізингу несе лізингоодержувач, якщо інше не встановлено договором.

Як було встановлено судом, умовами розділу 6 Договору лізингу сторони визначили обов'язок лізингоодержувача по здійсненню страхування предмета лізингу, а у розділі 7 Договору погодили умови щодо відповідальності за порушення, зокрема, умов розділу 6 Договору.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається зі змісту укладеного Договору, строк, протягом якого лізингоодержувач зобов'язаний здійснити страхування предмета лізингу, визначений тривалістю у 10 календарних днів з дати підписання ОСОБА_1.

Натомість, як свідчать наявні в матеріалах справи докази, відповідач не виконав своїх договірних зобов'язань в частині здійснення страхування предмета лізингу.

Враховуючи встановлені обставини у даній справі, положення діючого законодавства, умови укладеного між сторонами Договору та факт невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань, визначених п. 3.4.9. Договору, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зобов'язання Селянського фермерського господарства «Чайка-2» застрахувати предмет лізингу за Договором фінансового лізингу №10-11-57 стз-фл/287 від 30.05.2011р. обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи, відповідачем не спростовані, а, відтак, підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог в частині стягнення з відповідача 29850,00 штрафу, суд виходить з наступного.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216, ч.1 ст. 218 ЦК України за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором.

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 Господарського кодексу України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 цього ж Кодексу встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною четвертою статті 231 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Як було встановлено судом, за умовами Договору сторони визначили обов'язок відповідача по здійсненню страхування предмета лізингу (п. 3.4.9. Договору), також було визначено строк виконання такого обов'язку (п. 6.1. Договору). Проте відповідач у визначеному Договором порядку свого обов'язку не виконав.

Так, згідно з п. 7.3. Договору за порушення умов розділу 6 Договору лізингоодержувач (відповідач) сплачує штраф в розмірі 4 (чотири) % від невідшкодованої вартості предмета лізингу.

Як встановлено судом, Лізингоодержувач (відповідач) не застрахував предмет лізингу за Договором прямого лізингу від 30.05.2011 року №10-11-57 стз-фл/287, а саме: зернозбиральний комбайн КЗС-15 «Сварог» (CSX 7080) в добровільному порядку. Тому у позивача наявні підстави для нарахування відповідачу штрафу у розмірі 4% від невідшкодованої вартості лізингової техніки.

Перевіривши розрахунок штрафу суд вважає його правомірним та обґрунтованим, при цьому враховується, що невідшкодована вартість лізингової техніки за Договором від 30.05.2011р. становить 746 249,97 грн. (746 249,97 х 4/100 = 29 850,00 грн.).

За таких обставин позовні вимоги про стягнення 29 850,00 грн. штрафу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В силу приписів ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, оскільки спір виник із неправомірних дій останнього.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Зобов'язати Селянське фермерське господарство «Чайка-2» (07600, Київська область, смт. Згурівка, вул. Будівельників, 16, ідентифікаційний код 20622063) застрахувати предмет лізингу за Договором прямого лізингу від 30.05.11 року №10-11-57 стз-фл/287, а саме зернозбиральний комбайн КЗС-15 «Сварог» (CSX 7080), зав. №15, та страхових ризиків, пов'язаних з володінням і користуванням Предметом лізингу.

3. Стягнути з Селянського фермерського господарства «Чайка-2» (07600, Київська область, смт. Згурівка, вул. Будівельників, 16, ідентифікаційний код 20622063) на користь Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» (Київ, вул. Мечнікова 16-а, ідентифікаційний код 30401456) 29 850,00 грн. (двадцять девять тисяч вісімсот п'ятдесят гривень 00 коп.) штрафу, 2 756,00 грн. (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість гривень 00 коп.) судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик