ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2016 р.Справа № 915/1679/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Ярош А.І.,

Суддів: Лисенко В.А., Діброви Г.І.,

при секретарі судового засідання Молодові В.С.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, довіреності від 15.02.2016 року;

від відповідача не зявився, повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства Суднобудівний завод ім. 61 комунара

на рішення господарського суду Миколаївської області від 24.11.2015 року

по справі № 915/1679/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР МЕТ-ЦЕНТР»

до Державного підприємства Суднобудівний завод ім. 61 комунара

про стягнення 230 905,43 грн.,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР МЕТ-ЦЕНТР» звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом до Державного підприємства Суднобудівний завод ім. 61 комунара про стягнення 230 905,43 грн., обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги невиконанням відповідачем грошових зобовязань за договором №61/701 від 17.09.2012 року, за прострочення яких позивачем нараховано 3% річних та інфляцію, нараховані на заборгованість (відповідно до заяви про зменшення вимог від 24.11.2015 року).

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 24.11.2015 року по справі № 915/1679/15 (суддя Бездоля Ю.С.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю УКР МЕТ-ЦЕНТР задоволено повністю.

Стягнуто з Державного підприємства Суднобудівний завод ім. 61 комунара на користь Товариства з обмеженою відповідальністю УКР МЕТ-ЦЕНТР 124200 грн. 61 коп. боргу, 96118 грн. 85 коп. індексу інфляції, 10585 грн. 97 коп. 3% річних та 3463 грн. 58 коп. судового збору.

Повернуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю УКР МЕТ-ЦЕНТР 1992 грн. 95 коп. судового збору, сплаченого за платіжним дорученням від 07.09.2015р. №1308.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю УКР МЕТ-ЦЕНТР про стягнення з відповідача 124200,61 грн. боргу є правомірними та підлягають задоволенню, також дійшов висновку про правомірність та необхідність задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю УКР МЕТ-ЦЕНТР про стягнення з відповідача 96118,85 грн. індексу інфляції та 10585,97 грн. 3% річних.

Не погоджуючись із рішенням місцевого господарського суду, Державне підприємство Суднобудівний завод ім. 61 комунара звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій стверджує, що суд першої інстанції неповно зясував обставини справи та невірно застосував норми матеріального права, у звязку з чим просив змінити оскаржуване рішення, відмовивши в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що між позивачем та відповідачем проводився взаємозалік і сума основного боргу на даний час складає 124 200,61 грн., а відтак і сума інфляційних витрат та 3% річних значна менша.

Апелянт пояснює, що у звязку зі стрімким зменшенням замовлень у суднобудівній галузі в останні роки, що посилено й фінансовою кризою, скасуванням пільг, ДП «Суднобудівний завод ім.61 комунара» опинилося у дуже скрутному фінансово-господарському стані.

Відтак, постановами державних виконавців накладено арешт на рухоме та нерухоме майно боржника та оголошено заборону про відчуження. Постановами про арешт коштів боржника накладено арешт на банківські рахунки відповідача, що позбавляє підприємство можливості здійснювати будь-які розрахунки.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав правову позицію, викладену в апеляційній скарзі, та просив скасувати оскаржуване рішення та відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача не зявився в судове засідання 16.02.2016 року, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про вручення ухвали суду про призначення апеляційної скарги до розгляду.

Враховуючи те, що явка представників сторін не визнавалась обовязковою, а неявка сторін не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, та належне повідомлення відповідача про судове засідання, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представника відповідача.

Відповідно до положень ст.85 ГПК України, в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови суду.

Розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та вислухавши пояснення представників позивача, перевіривши законність та обґрунтованість прийнятого рішення, судова колегія прийшла до висновку про відсутність підстав для скасування рішення господарського суду Миколаївської області, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 17.09.2012р. між Державним підприємством Суднобудівний завод ім. 61 комунара (Замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю УКР МЕТ-ЦЕНТР (Виконавець, позивач) укладений договір №61/701, відповідно до якого Виконавець приймає на себе зобовязання виконати роботи з порізки металоконструкцій Замовника, а Замовник зобовязується прийняти та оплатити, відповідно до умов цього договору, вартість цих робіт.

Згідно з п.2.5 договору фактичний обсяг виконаних робіт сторони визначають підписанням актів виконаних робіт, в яких вказується вартість виконання робіт, виходячи з реальних обсягів та цін на роботи, зазначених в Специфікаціях.

У відповідності до п.п. 4.1, 4.4 договору ціна на роботи з порізки металоконструкцій з урахуванням ПДВ еквівалентна 20-50% від ринкової вартості брухту і відходів чорних і кольорових металів на дату його реалізації в залежності від складності виконуваних робіт і вказується в Специфікаціях. Замовник проводить оплату виконаних робіт по рахунках Виконавця на підставі Актів виконаних робіт протягом 5 (пяти) банківських днів після реалізації Замовником брухту і відходів чорних і кольорових металів, отриманого в результаті виконання робіт за договором. Оплата здійснюється безготівковим перерахуванням грошових коштів на поточний рахунок Виконавця.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2013р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань за даним договором.

Судом встановлено, що на виконання умов договору позивачем виконано, а відповідачем прийнято роботи з порізки металоконструкцій на загальну суму 126369,05 грн., що підтверджується Актами №57 від 31.10.2012р. на суму 62530,43 грн., №63 від 30.11.2012р. на суму 48196,42 грн., №67 від 31.12.2012р. на суму 15642,20 грн., підписаними сторонами та скріпленими печатками сторін, поясненнями позивача та відповідачем не заперечується.

Листом №145 від 11.11.2014р. позивач звернувся до відповідача з претензією про сплату боргу (з урахуванням взаємозаліку) у розмірі 124200,61 грн. та проведенням взаємозаліку на суму 2168,44 грн.

Листом від 16.11.2014р. відповідач надав відповідь на претензію, в якій з претензією не погодився, що і стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача основної заборгованості у розмірі 124200,61 грн., оскільки вони підтверджуються Актами №57 від 31.10.2012р. на суму 62530,43 грн., №63 від 30.11.2012р. на суму 48196,42 грн., №67 від 31.12.2012р. на суму 15642,20 грн., підписаними сторонами та скріпленими печатками сторін. При цьому, апелянт не заперечує проти наявності заборгованості, а лише посилається на взаємозалік грошових вимог.

Разом з тим, судова колегія зазначає, що, по-перше, скаржником не надано доказів зарахування зустрічних однорідних вимог шляхом взаємозаліку заборгованості сторін, на що він посилається в апеляційній скарзі, що виключає можливість перевірити вірність та обґрунтованість такого взаємозаліку. Матеріали справи не містять жодних доказів укладення договору, мирової угоди, заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, тощо.

По-друге, позивачем здійснено перерахунок інфляційних втрат та 3% річних в заяві про зменшення позовних вимог від 24.11.2015 року, зазначивши в ній про відмову від стягнення пені та штрафу та зменшення розміру інфляційних втрат та 3% річних.

Отже, враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, та доходить висновку про те, що обставини, на які посилається апелянт, вже були враховані при розгляді справи в суді першої інстанції, та за наслідками розгляду справи прийнято законне та обґрунтоване рішення, з урахуванням всіх доводів сторін та обставин справи, тому доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Судова колегія вважає недостатнім посилання апелянта на скрутне становище в якості підстави для відмови в задоволенні позову, адже положеннями ст.617 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Таким чином, оскільки ДП «Суднобудівний завод ім. 61 комунара» є самостійною юридичною особою, яка несе власний ризик за наслідки своєї підприємницької діяльності, судова колегія зазначає, що відсутні підстави для звільнення відповідача від відповідальності за порушення грошових зобовязань за договором від 17.09.2012р №61/701.

Судова колегія перевірила розрахунок інфляційних витрат та 3% річних, та дійшла висновку про їх обґрунтованість та арифметичну вірність, тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю УКР МЕТ-ЦЕНТР про стягнення з відповідача 96118,85 грн. індексу інфляції та 10585,97 грн. 3% річних також є правомірними та обґрунтовано задоволені судом першої інстанції.

За таких обставин, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.32-34 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, передбачених ст.104 ГПК України, для скасування рішення суду першої інстанції та відмову у задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п.1 ст.103, 105 ГПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Суднобудівний завод ім. 61 комунара залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 24.11.2015 року по справі № 915/1679/15 залишити без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 17.02.2016 р.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя Г.І. Діброва

Суддя В.А. Лисенко