ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.02.16р. Справа № 904/10525/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ВЕГА УКРАЇНА", м. Дніпропетровськ

до Відповідача -1: Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМФОРТ КШ", м. Київ

Відповідача - 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "КУПЕЦЬКИЙ ДІМ ГАРАНТ", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості у розмірі 5 302, 03 грн. за договором поставки

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача-1: не з'явився

Від відповідача-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ВЕГА УКРАЇНА" звернулось до господарського суду з позовом в якому просить:

- стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "КУПЕЦЬКИЙ ДІМ ГАРАНТ" та Товаритсва з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТ КШ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ВЕГА УКРАЇНА" заборгованість за договором поставки в розмірі 200 грн.;

- стягнути з Товаритсва з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТ КШ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ВЕГА УКРАЇНА" заборгованість за договором поставки в розмірі 5 102,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем-1 умов договору поставки № КВ/2014/20 від 25.03.2014р. в частині своєчасного та повного розрахунку за отриманий товар та невиконанням відповідачем-2 умов договору поруки від 25.03.2014р. в частині погашення заборгованості відповідача-1.

Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачі -1 та -2 в третє судове засідання своїх представників не направили, відзив на позов не надали.

Суд вважає, що відповідачі про розгляд справи в господарському суді були повідомлені належним чином на підставі наступного.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.(п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р.)

Так, ухвалу про порушення провадження у справі № 904/10525/15 від 09.12.2015р. відповідач-1 отримав 21.12.2015р., про що свідчить поштове повідомлення № 600 (а.с.53), відповідач-2 отримав 14.12.2015р., про що свідчить поштове повідомлення № 423 (а.с.51).

Враховуючи неявку представників відповідачів -1 та -2 в судове засідання, з метою обєктивного, повного та всебічного розгляду справи, дотримання рівності сторін та змагальності процесу, суд відкладав розгляд справи з 11.01.2016р. на 01.02.2016р. та з 01.02.2016р. на 16.02.2016р.

Відповідно до приписів ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК).

Отже, приймаючи до уваги, що відповідач знав про наявність в господарському суді справи, він не був позбавлений можливості після отримання ухвали про порушення провадження у справі зясувати як в телефонному режимі, так і на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень про стан розгляду справи та надати свої заперечення на позов та докази в їх обґрунтування.

Також в ухвалі про порушення провадження у справі від 09.12.2015р., яка була отримана відповідачем зазначено, що інформацію про дату та час розгляду справи можна отримати за електронною адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/.

Всупереч цьому, відповідачі не скористалися належними їм процесуальними правами та не вжили заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, за відсутності представників сторін, оскільки про час та місце розгляду справи вони повідомлені належним чином.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу сторонами не подавалось.

11.01.2016р. у судовому засіданні розгляд справи відкладався до 01.02.2016р., 01.02.2016р. розгляд справи відкладався до 16.02.2016р.

Ухвалою суду від 01.02.2016р. продовжено строк розгляду справи до 23.02.2016р.

У судовому засіданні 16.02.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вислухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ВЕГА УКРАЇНА" (далі - позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМФОРТ КШ" (далі - віповідач-1, покупець) укладений договір поставки №КВ/2014/20 від 25.03.2014р. (далі - Договір).

В порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобовязується поставити непродовольчі товари (далі товари) відповідно до поданого покупцем замовлення, а покупець зобовязується прийняти товар та своєчасно оплатити його вартість (п. 1.1 Договору).

Предметом даного договору є товари, що визначені у відповідних супровідних документах (накладних, товарно-транспорних накладних тощо), які є невідємною частиною цього договору (п.1.2. Договору).

Право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін товарної (товарно-транспортної) накладної, яка засвідчує момент передачі товару, якщо інший порядок переходу права власності на товар від постачальника до покупця не визначений постачальником (п. 1.3. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору постачальник здійснює постачання товару, а покупець приймає та оплачує товар за цим договором окремими партіями. Кількість товару у кожній партії товару визначається виходячи з усної чи письмової заявки покупця та наявності товару у постачальника на момент отримання заявки, і вказується в первинних документах, які підтверджують передачу товару (накладні та/або акти прийому-передачі).

Згідно п. 4.1. Договору ціна на кожне найменування товару за цим договором визначається виходячи з відпускних цін встановлених постачальником на момент отримання заявки покупця та вважається остаточно узгодженою в розмірі вказаному у документах, що підтверджують передачу товару (накладні та/або акти прийому передачі), якщо інше визначено постачальником відповідно до умов цього договору.

Пунктом 4.4. Договору встановлено, що оплата здійснюється покупцем по мірі реалізації товару кожні 30 днів. Факт отримання товару підтверджується видатковою накладною підписаною сторонами.

У відповідності до п. 4.4.1. Договору сума оплати за поставлений товар розраховується на підставі віту про реалізований товар, який покупець зобовязаний надати постачальнику 25 числа кожного місяця. Звіт повинен надаватися у простій та зрозумілій формі, що не потребує особливих знань в області економіки та бухгалтерського обліку. Вказаний звіт має бути підписаною уповноваженою особою покупця та скріплений його печаткою. У разі якщо покупець систематично (більше двох разів підряд) порушує умови щодо надання звіту про реалізований товар, то покупець тим самим підтверджує, що поставлений йому товар був повністю ним реалізований, та зобовязується сплатити постачальнику його вартість. Сплата за проданий товар повинна проводитись на протязі 5 днів після надання звіту.

Сторони домовились, що у разі не реалізації покупцем поставленого постачальником товару протягом 30 календарних днів з моменту його постачання покупець зобовязаний за першою вимогою постачальника повернути йому увесь поставлений та не реалізований товар протягом семи календарних днів з моменту предявлення такої вимоги. Повернення товару здійснюється за рахунок та транспортом постачальника. У разі якщо покупець не повернув поставлений товар на вимогу постачальника, покупець тим самим підтверджує, що поставлений йому товар був повністю реалізований, та зобовязується сплатити постачальнику його вартість (п. 4.5. Договору).

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими на те сторонами і діє до 31.12.2014р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором, в тому числі і щодо нарахування неустойки за цим договором. Сторони домовились, що у випадку, якщо жодна із сторін за 30 календарних днів до закінчення строку дії даного договору, не повідомить другу сторону про припинення його умов (розірвання), договір вважається автоматично пролонгованим на наступний рік на тих же умовах (п. 6.1. Договору).

Позивач свої зобовязання виконав в повному обсязі, відповідно до умов договору окремими партіями постав відповідачеві -1 товар на загальну суму 23 002,00 грн., що підтверджується видатковими накладними (а.с. 16-29).

Відповідач-1 за поставлений товар розрахувався частково у сумі 5 183,90 грн.

Керуючись п. 5.3. договору поставки відповідач-1 повернув позивачеві товар на загальну суму 12 515,70 грн., що підтверджується накладними на повернення товару (а.с. 30-39).

Відповідач -1 не виконав умови п. 4.4.1. договору поставки та не надав позивачу звіти про реалізований товар, що підтверджує те, що поставлений йому товар на суму 5 302,03 грн. був повністю реалізований та відповідно до п. 4.4. договору відповідач повинен остаточно оплатити вартість товару.

Однак, відповідач-1 за поставлений товар на суму 5 302,03 грн. не розрахувався, що і стало причиною спору.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення спору на підставі наступного.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України, а саме цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що непередбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться і у ст. 265 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Взаємовідносини, що склалися між сторонами у справі суд кваліфікує як взаємовідносини, що випливають із договору поставки, згідно якого та в силу ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В ч. 1 ст. 691 Цивільного Кодексу України визначено, що покупець зобовязаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, за ціною, що визначається відповідно до ст. 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару, а також покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В силу ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

З врахуванням викладеного, вимоги позивача в частині стягнення суми основного боргу є обґрунтованими, такими, що підтверджені матеріалами справи та не спростовані, у звязку з чим підлягають задоволенню в заявленому розмірі - 5 302,03 грн.

Разом з тим, 25.03.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ВЕГА УКРАЇНА" (далі - кредитор) та Товариство з обмеженою відповідальністю «КУПЕЦЬКИЙ ДІМ ГАРАНТ» (далі - відповідач -2, поручитель) було укладено договір поруки (далі Договір поруки).

За цим договором поручитель поручається перед кредитором за виконання грошових зобовязань товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТ КШ» (ідентифікаційний код 38498081), надалі боржник, за договором поставки № КВ/2014/20 від 25.03.2014р. на поставку непродовольчих товарів, що укладений між кредитором і боржником (далі основний договір), щодо оплати за поставлений товар за основним договором (п. 1.1 Договору поруки).

Відповідно до ч. 2 ст. 553 Цивільного кодексу України поручитель відповідає перед кредитором за невиконання боржником своїх зобовязань за основним договором солідарно в межах 200 грн. (п. 1.2. Договору поруки).

Згідно п. 2.1. Договору поруки при невиконання боржником зобовязань за основним договором, зміст на правові наслідки якого відомі та зрозумілі поручителю, кредитор має право предявити поручителю вимогу. В такому разі поручитель зобовязується протягом 3 банківських днів з дня отримання вимоги виконати зобовязання боржника з оплати поставлених товарів за основним договором в межах, передбачених п. 1.2. цього договору.

Пунктом 2.2. Договору поруку встановлено, що грошові зобовязання вважаються виконаними з моменту зарахування грошових коштів на поточний рахунок кредитора.

У разі порушення боржником зобовязань за основним договором поручитель зобовязується самостійно виконати зобовязання боржника перед кредитором шляхом перерахування грошовх коштів на поточний рахунок кредитора (п. 3.1. Договору).

Згідно до п. 4.1 Договору поруки у випадку не виконання боржником зобовязань за основним договором, поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник відповідно до ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України в межах передбачених п. 1.2. цього договору.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобовязань за цим договором (п. 4.3. Договору поруки).

Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб (ст.553 Цивільного кодексу України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ст. 554 Цивільного кодексу України).

Порука припиняється з припинення забезпеченого нею зобовязання. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. (ч. 1, 4 ст.559 Цивільного кодексу України).

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення суми основного боргу у розмірі 200,00 грн. солідарно з відповідачів -1,-2 та суми основного боргу - 5 102,40 грн. з відповідача -1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо вимог позивача покласти судовий збір на відповідача -1, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 5 ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: при задоволення позову на відповідача, при відмові в позові на позивача, при частковому задоволенні позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приписами п.4.1 Постанови пленуму ВГСУ від 21 лютого 2013 року No 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" встановлено, що у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги, що, як відповідач-1, так і відповідач -2 не виконали своїх обовязків за договорами по сплаті боргу, вимоги позивача відносно відповідача-1 та відповідача -2 задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на відповідачів -1 та -2 по 50 % судового збору на кожного, що дорівнює сумі 609,00 грн.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" якщо кілька відповідачів, до яких було пред'явлено вимогу, солідарно відповідають за зобов'язанням, господарським судом на кожного з боржників видається окремий наказ, який має містити застереження про те, що стягнення є солідарним (частина друга статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Керуючись ст.ст. 526, 541, 543, 610, 611 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82-85, 87, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМФОРТ КШ" (02192, м. Київ, Дарницький бульвар, б. 8-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ВЕГА УКРАЇНА» (49044, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, буд. 17, ) 200,00 грн. (двісті грн. 00 коп.) суми основного боргу, про що видати наказ.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "КУПЕЦЬКИЙ ДІМ ГАРАНТ" (49044, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, буд. 17, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ВЕГА УКРАЇНА» (49044, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, буд. 17, ) 200,00 грн. (двісті грн. 00 коп.) суми основного боргу, про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМФОРТ КШ" (02192, м. Київ, Дарницький бульвар, б. 8-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ВЕГА УКРАЇНА» (49044, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, буд. 17, ) 5 102,40 грн. (п'ять тисяч сто дві грн. 40 коп.) основного боргу та 609,00 грн. (шістсот дев'ять грн. 00 коп.) - витрат по сплаті судового збору, про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КУПЕЦЬКИЙ ДІМ ГАРАНТ" (49044, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, буд. 17, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ВЕГА УКРАЇНА» (49044, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, буд. 17, ) 609,00 грн. (шістсот дев'ять грн. 00 коп.) - витрат по сплаті судового збору, про що видати наказ.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 17.02.2016р.

Суддя ОСОБА_1