РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року Справа № 906/1281/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Мамченко Ю.А.

судді Олексюк Г.Є. ,

судді Коломис В.В.

при секретарі Німчук А.М.

за участю представників сторін:

позивача: Сечко Сергій Володимирович (довіреність №0116-17 від 26.01.2016 року)

відповідача: ОСОБА_2 (договір про надання правової допомоги від 25.11.2015 року)

третіх осіб: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу позивача Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Українська страхова група" на рішення господарського суду Житомирської області від 10.12.2015 року у справі №906/1281/15 (суддя Маріщенко Л.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Рост Капітал Актив"

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Дрінк Дістрібушн Сістем"

про стягнення 68278,74 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області (суддя Маріщенко Л.О.) від 10 грудня 2015 року у справі №906/1281/15 було відмовлено у позові Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (надалі - позивач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (надалі - відповідач) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Рост Капітал Актив" (надалі - третя особа 1), Товариство з обмеженою відповідальністю "Дрік Дістрібушн Систем" (надалі - третя особа 2) про стягнення 68278,74 грн. /а.с.201-204/.

Вказане рішення обґрунтовано тим, що у суду відсутні підстави вважати, що збитки в розмірі 68278,74 грн, заподіяні третім особам внаслідок дорожньо-транспортної події, та заявлені позивачем до відшкодування з ФОП ОСОБА_4 як перевізника, було завдано саме внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 07.05.2014 року. Акти огляду товару, які надані до матеріалів справи проведені без участі перевізника ФОП ОСОБА_4 через місяць після ДТП. 02.06.2014 року було складено акт №67 про нестачу товару, згідно якого ФОП ОСОБА_4, як перевізник, присутній не був. Повідомлення про проведення огляду майна в матеріалах справи відсутні.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, позивач - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулось до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Житомирської області від 10 грудня 2015 року по справі №906/1281/15 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі /а.с.211-212/. Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт вважає висновки місцевого господарського суду зроблені без належного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, без належного з'ясування обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору у даній справі, що призвело до порушення та невірного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що збереження вантажу з моменту його прийняття до перевезення до моменту видачі одержувачеві є обов'язком перевізника, за порушення якого останній має нести передбачену законом відповідальність. Однак, суд першої інстанції не дослідив належним чином умови укладеного між третьою особою ТОВ "Рост Капітал Актив" (Страхувальником) та відповідачем договору перевезення вантажу №331 від 07.04.2014 року в частині обов'язків перевізника та його відповідальності за збереження вантажу, прийнятого до перевезення, зокрема пункти 2.3 та 5.4 договору. На думку апелянта судом першої інстанції не надано оцінки і наявним в матеріалах справи товарно-транспортній накладній №0002521 від 30 квітня 2014 року та відомостям про вантаж по вказаній накладній, як доказам прийняття перевізником вантажу до перевезення в належному стані, без пошкоджень та псування, акту №67 про нестачу/надлишок, псування або ушкодження продукції від 02.06.2014 року, складеного комісією у складі представників власника вантажу, експедитора 1, експедитора 2 та аварійного комісара ТОВ "Центр експертних досліджень "Професіонал", актів огляду пошкодженого товару №0056/14 від 12.05.2014 року, 16.05.2014 року, 19.05.2014 року, 02.06.2014 року як доказу прибуття товару в пункт розвантаження в пошкодженому стані після ДТП.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 11 січня 2016 року у справі №906/1281/15 було прийнято до провадження апеляційну скаргу позивача та призначено дату судового засідання на 03 лютого 2016 року /а.с.210/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 03 лютого 2016 року у справі №906/1281/15 було відкладено розгляд апеляційної скарги на 17 лютого 2016 року /а.с.240-241/.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 17 лютого 2016 року у справі №906/1281/15, у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Дужича С.П. та відповідно до пункту 6.3 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді було проведено автоматичну зміну складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду та визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Мамченко Ю.А., суддя Олексюк Г.Є., суддя Коломис В.В.

Відповідач своїм правом, передбаченим статтею 96 ГПК України, не скористався, відзиву на апеляційну скаргу не надав. В судовому засіданні представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином /а.с.242, 246/.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 12.12.2013 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" та Товариством з обмеженою відповідальністю "РОСТ КАПІТАЛ АКТИВ" укладено договір добровільного страхування відповідальності експедитора № 241-0402-13-00002 /а.с.10-19/.

Відповідно до пункту 1.1 договору страхування, даний договір визначає умови і порядок страхування відповідальності страхувальника - експедитора перед власниками вантажу або замовниками перевезень при здійсненні ними діяльності в сфері експедирування вантажів та перед третіми особами у випадках заподіяння шкоди вантажем, що перевозиться страхувальником.

Об'єктом страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди здоров'ю, життю та майну третіх осіб, а також шкоди, заподіяної вантажу під час експедиції (перевезення) (пункт 3.1 договору страхування).

Згідно пункту 3.3.3 договору страхування за втрату і/або ушкодження вантажу (пункт 4.1.1 цього договору) страховик несе відповідальність: при внутрішніх перевезеннях чи експедируванні вантажів по території України, країн СНД, Литви, Естонії, Латвії або між цими країнами (якщо Конвенція КДПГ/СМR або умови Універсального мультимодального коносамента FIATA-FBI не застосовуються) - в межах 8,33 СДР (спеціальних прав запозичення; за 1 кг втраченого чи пошкодженого вантажу), але не більше 100087,58 дол. США по одному страховому випадку.

Відповідно параграфу 9 договору страхування, сторони узгодили перелік документів, що підтверджують настання страхового випадку та розмірів збитків, а саме:

9.1 Підтвердження факту та обставин настання страхового випадку та визначення розміру збитку Страховик здійснює на підставі наступних документів та інформації:

9.1.1. заяви на страхову виплату, встановленої Страховиком форми.

9.1.2. комплекту претензійних документів:

- претензія від правомочного вантажоодержувача;

- автомобільні накладні або інші транспортні документи з відмітками вантажоодержувача чи його представника про нестачу чи ушкодження вантажу;

- рахунки - фактури;

- пакувальні відомості, акти огляду вантажу (аварійні сертифікати), акти експертизи, що складаються незалежними спеціалізованими організаціями згідно з законами, практикою чи звичаями країни місця пригоди чи освідчення вантажу на предмет визначення нестачі або оцінки його пошкоджень;

- розрахунок збитку, що заявляється експедитору стороною, що вимагає відшкодування збитків;

- в тому випадку, якщо претензія експедитору заявляється не правомочним вантажоодержувачем, а страховою компанією, що страхувала вантаж, необхідно вимагати від заявника претензії (страховика вантажу) надання документів, що підтверджують перехід до останнього права вимоги (договір страхування, платіжний документ про відшкодування збитків, або договір уступки права власності) після сплати страхового відшкодування по страхуванню вантажів,

- письмове пояснення водія про пригоду;

- копії листування з заявниками претензії;

- документ, що підтверджує факт оплати претензії Страхувальником;

9.1.3. Комплект документів, одержання і подання яких залежить від виду події:

- протокол Державтоіпспекції або дорожньої поліції в разі дорожньо-транспортної пригоди;

- довідка органів міліції чи поліції, що підтверджує факт звернення в ці органи перевізника або експедитора по випадку крадіжки вантажу чи інших пригод кримінального характеру під час перевезення вантажу чи довідка-підтвердження правоохоронних органів про порушення кримінальної справи по факту крадіжки, або іншої кримінальної пригоди;

- документи на витрати, вчинені страхувальником в цілях запобігання чи зменшення розміру збитків і захисту своїх інтересів в судових органах;

- копії документів чи листування, що підтверджують додержання вимог пункту 10.4 цього договору страхування в відношенні документального закріплення прав страховика на пред'явлення регресних позовів до третіх осіб відповідальних за заподіяння збитків страхувальнику. В тому випадку, якщо по вимозі страхувальника витрати повинні бути відшкодовані страхувальником агенту чи представнику страхувальника, що фактично оплатив претензію, необхідно надати документи, що свідчать про надання страхувальником повноважень агенту/представнику на врегулювання і оплату збитків страхувальника;

9.1.4. інших документів, за вимогою страхувальника, що підтверджують факт настання страхового випадку, спричинення шкоди та її розмір.

Пунктом 10.4 договору страхування закріплений перехід до страховика прав страхувальника: згідно діючого законодавства України, особа, що відшкодувала збиток, спричинений з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування; якщо відповідальність страхувальника виникає з вини інших осіб, страхувальник зобов'язаний вжити всіх необхідних заходів для документального закріплення свого права вимоги до цих осіб з метою відшкодування завданих йому збитків цими особами чи подальшої передачі страховику своїх прав для одержання відшкодування від винної особи шляхом висунення регресного позову після виплати страховиком страхового відшкодування.

Також, між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" та Товариством з обмеженою відповідальністю "РОСТ КАПІТАЛ АКТИВ" укладено додаткову угоду від 17.12.2014 року, згідно якої підпункт 4.1.1 пункту 4 розділу 4 договору доповнено підпунктом 4.1.1.5 щодо виникнення відповідальності страхувальника перед власником вантажу за втрату та/або ушкодження вантажу, прийнятого до експедирування, відповідно до договорів, узгоджених з страховиком (Додаток №1 до Договору, який є невід'ємною частиною) укладених між страхувальником та особами, яким страхувальник надає транспортно-експедиторські послуги /а.с. 20/.

01.12.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дрінк дістрібушн систем" (відправник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАГАС Україна" (перевізник) укладено договір перевезення вантажу №1208, згідно якого врегульовані питання щодо перевезення перевізником вантажів відправника автомобільним транспортом на території України та зі її межами тощо /а.с. 24-26/.

13.01.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАГАС Україна" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РОСТ КАПІТАЛ АКТИВ" (експедитор) укладено Договір транспортного експедування №13/01/14, згідно умов якого експедитор надає за плату за рахунок замовника певні вказані в замовленні послуги з організації перевезення вантажів замовника найманим і власним вантажним транспортом відповідно до законодавства України. Замовлення являються невід'ємною частиною даного договору /а.с.27-29/.

Згідно з заявкою №0643 від 06.05.2014 року до договору транспортного експедирування №13/01/14 від 13.01.2014 року ТОВ "РОСТ КАПІТАЛ АКТИВ" зобов'язалось організувати перевезення алкогольних напоїв на палетах по маршруту: Житомирська область, Житомирський район, селище Оліївка, вул. Садова, 4 - АДРЕСА_2.

Для виконання перевезення алкогольних напоїв, ТОВ "РОСТ КАПІТАЛ АКТИВ" (замовник/третя особа) 07.04.2014 року уклало Договір перевезення вантажу №331 з Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (перевізник/відповідач), згідно умов якого перевізник бере на себе зобов'язання доставити автомобільним транспортом довірений йому вантаж (згідно замовлення на перевезення) /а.с.21-22/.

Згідно з узгодженим між ТОВ "РОСТ КАПІТАЛ АКТИВ" та ФОП ОСОБА_4 замовленням №ГА-0000709 від 06.05.2014 року перевезення алкогольних напоїв (вино Інкерман 15360 пляшок) по маршруту: АДРЕСА_1 - АДРЕСА_2, здійснювалося на вантажному автомобілі "МАН" державним номером НОМЕР_1 з причепом марки "LAМВЕRЕТ" з державним номером НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6.

07.05.2014 року на 185 км. автошляху Сахновщина - Ізюм - Борова - Куп'янськ - КПП Піски, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля "МАН" державним номером НОМЕР_1, який перевернувся і на момент ДТП знаходився під керуванням ОСОБА_6. Про зазначену подію, було повідомлено чергову частину Борівського РВ ТУ МВС України в Харківській області та внаслідок ДТП відкрито кримінальне провадження №0000170 за частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України.

07.05.2014 року ТОВ "РОСТ КАПІТАЛ АКТИВ" листом повідомило ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" про настання страхового випадку.

12.05.2014 року ТОВ "РОСТ КАПІТАЛ АКТИВ", листом повідомило ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" про проведення інвентаризації та підрахунку збитків. Відповідно до результатів інвентаризації 02.06.2014 року за участю представників замовника перевезення, страхувальника та представників страхової компанії - аварійного комісара ТОВ "Центр експертних досліджень "Професіонал" Тищенко С.А., було складено акт №67, згідно якого було встановлено суму понесених збитків у розмірі 60085,68 грн..

Окрім цього, згідно претензії ТОВ "Дрінк Дістрібушн" від 16.09.2014 року №06-150 до ТОВ "ГАГАС Україна", одержувач вантажу ТОВ "Дрінк Дістрібушн" поніс додаткові збитки на суму 10774,80 грн..

ТОВ "ГАГАС Україна" задовольнило претензію ТОВ "Дрінк Дістрібушн" та виплатило суму відшкодування в розмірі 70860,48 грн і звернулося в свою чергу з вимогою (претензією) до ТОВ "РОСТ КАПІТАЛ АКТИВ".

10.10.2014 року ТОВ "РОСТ КАПІТАЛ АКТИВ", відповідно до пунктів 7.3.7., 12.1.5. договору страхування відповідальності експедитора №241-0402-13-00002 від 13.12.2013 року повідомило ПАТ страхова компанія "Українська страхова група" про отримання претензії.

07 травня 2015 року за вих. №225 УСГ ТОВ "А.С.А. ГРУП" звернулося на підставі статті 993 Цивільного кодексу України до відповідача із заявою, в якій просило терміново зв'язатися з позивачем та узгодити порядок погашення заборгованості. Вказана заява залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідальність за завдану майнову шкоду встановлено частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини 2 статті 924 Цивільного кодексу України, перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо доведе, що це сталося не з його вини.

На підставі пункту 5.4. Договору перевезення №331 від 07.04.2014 року, перевізник несе повну відповідальність за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу 100 % розмірі фактично нанесеної шкоди, якщо не доведе, що це відбулося не з його вини.

Предметом спору у даній справі є вимога про стягнення в порядку регресу на підставі статті 993 Цивільного кодексу України, статті 27 Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхового відшкодування, виплаченого за договором добровільного страхування відповідальності експедитора № 241-0402-13-00002 від 12.12.2013 року.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України).

У відповідності до приписів статті 980 Цивільного кодексу України, статті 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування) та з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником іншій особі або її майну (страхування відповідальності).

Відповідно до статті 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Отже, чинним законодавством чітко розрізняються поняття договору майнового страхування, за яким страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування шляхом відшкодування страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, збитків, понесених ними у зв'язку з пошкодженням, знищенням, втратою застрахованого майна, та договору страхування відповідальності, за яким страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування третій особі за шкоду, яка була заподіяна страхувальником (або іншою особою, цивільна відповідальність якої застрахована) життю, здоров'ю та майну цієї третьої особи.

В свою чергу нормами статті 27 Закону України «Про страхування», статті 993 Цивільного кодексу України передбачено, що право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток, переходить лише до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування.

Згідно пункту 3.12. Характеристики та класифікаційних ознак видів добровільного страхування, затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09.07.2010 року № 565, добровільне страхування цивільної відповідальності перевізника - це вид страхування, за яким предметом договору страхування є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов'язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної страхувальником або іншою особою, цивільна відповідальність якої застрахована, власнику вантажу під час здійснення перевезень чи транспортного експедирування вантажу.

Як встановлено колегією суддів, позивачем було виплачено страхове відшкодування ТОВ "РОСТ КАПІТАЛ АКТИВ" відповідно до страхового акту №ДКЦВ-9029 від05.11.2014 року в розмірі 68278,74 грн., що підтверджується платіжним дорученням №26950 від 05 листопада 2014 року /а.с. 42-43/.

За таких обставин, до спірних правовідносин, які виникли з договору добровільного страхування відповідальності експедитора, не можуть бути застосовані приписи статті 27 Закону України «Про страхування», статті 993 Цивільного кодексу України, які регулюють питання переходу до страховика права вимоги страхувальника за договором майнового страхування, а не за договором страхування відповідальності.

Також слід зазначити, що відповідно до пункту 36.4. статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування, лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Вказаною правовою нормою чітко встановлено, що страховик, який здійснив обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, у разі настання страхового випадку здійснює виплату страхового відшкодування лише страховикам, які сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача в порядку регресу виплаченого страхового відшкодування за договором добровільного страхування відповідальності автоперевізника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 09.12.2013 року у справі № 910/7473/13.

Відповідно до пункту 3.2.1 договору №21 на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 07.05.2014 року, перевізник несе повну матеріальну відповідальність за збитки завдані експедитору внаслідок повної, часткової втрати чи пошкодження вантажу.

Поряд з тим, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку, що відсутні підстави вважати, що збитки в розмірі 68278,74 грн, які заподіяні третім особам внаслідок дорожньо-транспортної події, та заявлені позивачем до відшкодування з ФОП ОСОБА_4 як перевізника, було завдано саме внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 07.05.2014 року, з огляду на наступне.

В матеріалах справи наявний договір №21 від 07.05.2014 року на перевезення вантажів автомобільним транспортом, який укладений між ТОВ "РОСТ КАПІТАЛ АКТИВ" та ФОП ОСОБА_8 Вказаним договором позивач підтверджує подальше перевезення пошкодженого товару до кінцевого пункту призначення. Проте, до вказаного договору долучений акт №08/05 здачі-прийняття робіт (виконаних послуг) з якого вбачається, що транспортні послуги надавались по маршруту С.Горохуватка - м.Харків, при цьому жодних документів, який товар завантажувався з місця завантаження, в якому стані, якої кількості не має. Після доставки до м. Харкова, жодних доказів того, де товар був відвантажений, в якій кількості та в якому стані немає.

Акти огляду товару, які надані до матеріалів справи проведені без участі перевізника ФОП ОСОБА_4 через місяць після ДТП.

02.06.2014 року було складено акт №67 про нестачу товару, згідно якого ФОП ОСОБА_4, як перевізник, присутній не був. Повідомлення про проведення огляду майна в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до протоколу серія ЛА2 №056085 від 07.05.2014 відомостей про пошкодження товару не має, наявні відомості про пошкоджене асфальтне покриття та лінію ЛЕП.

В постанові Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01.07.2014 року також відсутні відомості про пошкодження товару /а.с. 30/.

Таким чином, за наявними в матеріалах справи документами неможливо визначити достовірні причини пошкодження товару та його кількості, що відбулося внаслідок дорожньо - транспортної пригоди 07.05.2014 року.

Згідно статей 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Інші доводи скаржника не заслуговують на увагу, оскільки їм була надана вичерпна правова оцінка судом першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів, які відповідно до статей 33, 34 ГПК України засвідчують певні обставини і на яких ґрунтується висновок суду.

Відповідно до пункту 1 статті 103 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Житомирської області від 10.12.15 року у справі №906/1281/15 залишити без змін, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Українська страхова група" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 906/1281/15 повернути господарському суду Житомирської області.

Головуючий суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Коломис В.В.