РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2016Справа №910/28908/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство з підбору автомобілів «Консалт-Авто»

До відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Вікойл Лтд»

Про стягнення 30707,10 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

Від позивача Пушнюк Д.С. (за дов.)

Від відповідача Погорєлова Н.Ю. (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Агентство з підбору автомобілів «Консалт-Авто» до товариства з обмеженою відповідальністю «Вікойл Лтд» про стягнення за договором № 02/04-15 від 08.04.2015 про організацію перевезення вантажів автомобільним транспортом 30707,10грн.. з яких: 28000,00 грн. боргу, 441,80 грн. трьох процентів річних, 2265,30 грн. інфляційних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо повноти та своєчасності внесення плати за надані позивачем послуги.

Суд своєю ухвалою від 13.11.2015 порушив провадження у справі № 910/28908/15.

Суд своєю ухвалою від 30.11.2015 продовжив строк вирішення спору на п'ятнадцять днів.

Під час розгляду справи суд задовольнив клопотання позивача про витребування у відповідача заявки № 19/-01-15-1 від 08.04.2015; договору про організацію перевезення вантажів автомобільними транспортом № 02/04-15 від 08.04.2015; акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 188 від 17.04.2015; міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) № 0000437 та № 0000441.

У судовому засіданні 04.02.2016 відповідач надав суду для огляду оригінали, а для приєднання до матеріалів справи належним чином засвідчені копії витребуваних судом документів.

Відповідач у поданому суду відзиві позовні вимоги визнав, зазначивши, що сплатив 28000,00 грн..

Позивач подав «заяву про уточнення розміру позовних вимог», в якій повідомив про сплату відповідачем 28000,00 грн. боргу (11.01.2016), зменшив розмір інфляційних до 2153,30 грн. та одночасно збільшив розмір трьох процентів річних до 648,90 грн..

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

08.04.2015 товариство з обмеженою відповідальністю «Агентство з підбору автомобілів «Консалт-Авто» (експедитор) та товариство з обмеженою відповідальністю «Вікойл Лтд» (клієнт) уклали договір № 02/04-15 про організацію перевезення вантажів автомобільним транспортом (далі - Договір), відповідно до п. 2.1 якого експедитор зобов'язується за плату і за рахунок клієнта організувати перевезення вантажу клієнта автомобільним транспортом відповідно до умов чинного законодавства України, положень Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів, Митної Конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП, Європейської угоди про режим праці та відпочинку водіїв, Конвенції про транспортування небезпечних вантажів, а також на підставі погодженої сторонами заяви на організацію перевезення вантажу автомобільним транспортом, яка є невід'ємною частиною даного Договору. Форма заявки, зазначена в додатку № 1 до даного Договору, є обов'язковою для дотримання сторонами.

Згідно з п. 4.1.10 Договору, на підставі статті 12 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» клієнт зобов'язується відшкодувати експедитору документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта з метою виконання цього Договору.

Остаточні розрахунки між сторонами здійснюються на підставі акта наданих послуг протягом 7 банківських днів з моменту отримання оригіналів повного комплекту документів (п. 5.3 Договору).

Позивач надав, а відповідач отримав послуг на суму 48000,00 грн., що підтверджується підписаним сторонами актом № 188 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 17.04.2015, та не заперечується відповідачем.

Відповідач сплатив за послуги частково, внаслідок чого у нього виник борг на суму 28000,00 грн..

Станом на день подачі позову до суду (09.11.2015) відповідач був винен 28000,00 грн..

Згідно з приписами статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. За приписами ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товарі після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актом цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати.

Факт наявності зобов'язання з поставки обладнання на суму 28000,00 грн. у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Під час розгляду справи в суді відповідачем погашено 28000,00 грн. боргу, тому в цій частині вимог спір відсутній, у зв'язку з чим провадження в ній підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В силу статті 625 ЦК України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов'язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, прийнятим судом як вірний, до стягнення з відповідача підлягає 648,90 грн. трьох процентів річних за період з 29.04.2015 по 11.01.2016.

Відповідно до листа Вищого господарського суду від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права» при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. За розрахунком суду до стягнення з відповідача підлягає 1688,62 грн. інфляційних. У стягненні 464,68 грн. інфляційних судом відмовлено.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу
01.05.2015 - 01.06..0221056.00
03.06.2015 - 31.12..023632.62
Всього:1688,62

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивачем належним чином доведене порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в частині стягнення 648,90 грн. трьох процентів річних, 1688,62 грн. інфляційних. Провадження в частині стягнення 28000,00 грн. боргу підлягає припиненню в порядку ст. 80 п.1-1 ч. 1 ГПК України, у зв'язку з відсутністю предмету спору. В іншій частині позову судом відмовлено.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зайво сплачені позивачем 609 грн. судового збору підлягають поверненню йому з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 68, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вікойл Лтд» (01042, м. Київ, вул. Патриса Лумумби, 4/6, корпус А, офіс 217, код 37064431) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство з підбору автомобілів «Консалт-Авто» (03056, м. Київ, вул. Польова, 21, офіс 114, код 34805514) 648,90 грн. трьох процентів річних, 1688,62 грн. інфляційних, 1199,63 грн. судового збору.

Припинити провадження в частині стягнення 28000,00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Агентство з підбору автомобілів «Консалт-Авто» (03056, м. Київ, вул. Польова, 21, офіс 114, код 34805514) 609 грн. судового збору.

Рішення підписано 16.02.2016.

Суддя С. А. Ковтун