ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 лютого 2016 року Справа № 926/843/13

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Прокопанич Г.К.

суддів Грека Б.М.

Палія В.В.,

розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Енергобанк" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.09.2015

у справі № 926/843/13 господарського суду Чернівецької області

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Західна інвестиційна компанія"

до Державної виконавчої служби України

публічного акціонерного товариства "Енергобанк"

приватного підприємства "Нива-В.Ш."

про визнання недійсними результатів прилюдних торгів та витребування майна з незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Енергобанк" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.09.2015 у справі № 926/843/13 господарського суду Чернівецької області.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 22.12.2015 у справі № 926/843/13 касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Енергобанк" повернуто скаржнику на підставі п.4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України.

Публічне акціонерне товариство "Енергобанк" вдруге звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.09.2015 у справі № 926/843/13 господарського суду Чернівецької області.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги повинні додаватися докази сплати судового збору.

Згідно з ч. 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній станом на серпень 2013 року) ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній станом на 27.10.2015) визначено, що ставка судового збору за касаційні скарги на рішення суду становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до підпункту 2.10. пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (із змінами і доповненнями, внесеними постановами пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року № 9, від 17 грудня 2013 року № 13, від 10 липня 2014 року № 6, від 9 липня 2015 року № 4, від 16 грудня 2015 року № 2) у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Згідно з підпунктом 2.17. пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (із змінами і доповненнями, внесеними постановами пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року № 9, від 17 грудня 2013 року № 13, від 10 липня 2014 року № 6, від 9 липня 2015 року № 4, від 16 грудня 2015 року № 2) у вирішенні питання про те, за якою ставкою має справлятися судовий збір за подання апеляційної чи касаційної скарги на судове рішення, яке оскаржується не у зв'язку з незгодою скаржника з його резолютивною частиною, а у зв'язку із запереченнями скаржника стосовно мотивів, з яких виходив суд у прийнятті оскаржуваного рішення, слід мати на увазі таке.

Норми Закону, якими встановлено ставки судового збору за подання апеляційної і касаційної скарг, не ставлять визначення розміру судового збору в залежність від того, з якою саме частиною судового рішення - мотивувальною чи резолютивною - не погоджується особа, що подала апеляційну чи касаційну скаргу.

Так само Закон не передбачає можливості зменшення ставки судового збору з апеляційної чи з касаційної скарги в зв'язку з тим, що судове рішення оскаржується лише в частині відстрочення або розстрочення виконання рішення.

Якщо розмір судового збору зменшено місцевим господарським судом (на підставі статті 8 Закону), то судовий збір з апеляційної чи касаційної скарги сплачується виходячи із ставки судового збору, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви (без урахування здійсненого місцевим господарським судом зменшення його розміру).

В даному випадку позов містить вимоги майнового та немайнового характеру, за таких обставин скаржнику потрібно було сплатити суму судового збору у відповідності до вказаних норм Закон України "Про судовий збір", а саме, 89 072,40 грн., не залежно від того, в якій частині ним оскаржується судове рішення.

Разом з тим, до касаційної скарги заявником додано платіжні доручення № 4/11(#) від 11.12.2015 про сплату судового збору в розмірі 1 376,40 грн., отже, сплачена сума є меншою, ніж визначено вказаними нормами вищезгаданого Закону.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Після усунення обставин, зазначених в ухвалі Вищого господарського суду України від 22.02.2016 касаційна скарга може бути подана повторно, тому клопотання про відновлення строку на касаційне оскарження не розглядається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В :

1. Повернути касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Енергобанк" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.09.2015 у справі № 926/843/13 (з доданими до неї документами).

2. Справу № 926/843/13 повернути до господарського суду Чернівецької області.

Головуючий суддя Г.К. Прокопанич

Судді Б.М. Грек

В.В. Палій