ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" лютого 2016 р.Справа № 916/4897/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, )

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (68660, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

про стягнення заборгованості за Договором банківського обслуговування від 02.03.2011 у розмірі 122 593,70 грн., з якої 45 003,34 грн. - відсотки, 68 792,86 грн. - пеня, 8 797,50 грн. - комісія

Суддя Шаратов Ю.А.

Представники:

Від позивача - Черняк Д.А. (довіреність від 29.09.2015 № 4026-К-О);

Від відповідача - не з'явився.

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - Позивач) звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за Договором банківського обслуговування від 02.03.2011 у розмірі 62 598,34 грн., з якої 45 003,34 грн. - відсотки, 8 797,50 грн. - пеня, 8 797,50 грн. - комісія.

Ухвалою суду від 14.12.2015 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 15.01.2016.

Ухвалою суду від 15.01.2016 відкладено розгляд справи на 01.02.2016.

Ухвалою суду від 01.02.2016 продовжено строк розгляду спору на 15 календарних днів та відкладено розгляд справи на 23.02.2016.

На адресу господарського суду Одеської області 03.02.2016 надійшло уточнення позовної заяви (вх. № 2-541/16 від 03.02.2016) в яких Позивач остаточно просить суд, стягнути з Відповідача заборгованість за Договором від 02.03.2011 у розмірі 122 593,70 грн., з якої 45 003,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 68 792,86 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 8 797,50 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, та просить суд повернути ПАТ „КБ „Приватбанк" надмірно сплачений судовий збір у розмірі 1 424,40 грн. Судом прийняті вказані уточнення до розгляду.

Представник Позивача у судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням уточнення до них (вх. № 2-541/16 від 03.02.2016) підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Позовні вимоги, із посиланням на статті 526, 527, 530, 610 Цивільного кодексу України, статтю 193 Господарського кодексу України, обґрунтовані невиконанням Відповідачем своїх зобов'язань за Договором банківського обслуговування від 02.03.2011 зі сплати процентів за користування кредитом, комісійної винагороди, пені, у загальному розмірі 122 593,70 грн.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду (пункт 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду Одеської області „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18).

Відповідач не забезпечив явку свого повноважного представника до судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Вимоги ухвали суду від 14.12.2015 не виконав, письмового відзиву на позовну заяву, з документальним та правовим обґрунтуванням своїх заперечень, суду не представив. Докази направлення судової кореспонденції Відповідачу підтверджується Реєстром вихідної поштової кореспонденції за 03.02.2016 (а.с. 93)

Справа розглядалась за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представника Позивача, суд,

в с т а н о в и в:

Частиною третьою статті 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням господарського суду Одеської області від 11.08.2014 ухваленого у справі № 916/2986/14 встановлено, що 02.03.2012 Відповідачем було підписано та надано Позивачу заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. На підставі вказаної заяви, в наслідок затвердження ліміту кредитування, Позивач та Відповідач уклали договір банківського обслуговування від 02.03.2011 відповідно до Умов та правил надання банківських послуг та тарифів банку. На підставі вказаного договору Відповідачу було відкрито поточний рахунок, у гривнях № НОМЕР_2.

Відповідно до пунктів 3.18.1.1, 3.18.1.3 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом Позивача від 06.03.2010 № СП-2010-256, які є частиною Договору банківського обслуговування від 02.03.2011, кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, шляхом здійснення його платежів зверх залишку коштів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетовання поточного рахунку. При цьому виникає дебетове сальдо. Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта з його повернення, сплати процентів та винагороди.

Згідно із пунктами 3.18.4.1.2, 3.18.4.1.3 вказаних Умов та правил надання банківських послуг при необнулінні дебетового сальдо в одну із дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з наступної дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, клієнт сплачує банку за користування кредитом проценти у розмірі 24% річних. У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91 дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягала обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Рішенням господарського суду Одеської області від 11.08.2014 ухваленим у справі № 916/2986/14 позовні вимоги ПАТ КБ „Приватбанк" задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 94 960,27 грн. з яких 57 500,00 грн. - заборгованість за кредитом, 23 449,09 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 8 318,68 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 5 692,50 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом та 1 899,21 грн. витрат на сплату судового збору.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, які передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Сторони в порядку частини першої статті 212 Цивільного кодексу України дійшли взаємної згоди про те, що відсоткова ставка за користування кредитом може бути підвищена банком, у разі якщо збільшується облікова ставка НБУ на 1 чи більше пунктів, та/або курс гривні до іноземної валюти 1 групи класифікатора іноземних валют збільшиться на 5 чи більше відсотків, та/або вартість ресурсів на міжбанківському грошовому ринку збільшиться на 5 чи більше відсотків. Сторони погодились, що збільшена відсоткова ставка починає діяти після того, як банк повідомить клієнта про настання подій, закріплених в даному пункті, а клієнт не погасить існуючу перед банком заборгованість в порядку та строки, передбачені Умовами. Банк повідомляє клієнта про настання подій, закріплених в даному пункті, на свій вибір або в письмовій формі, або за допомогою встановлених засобів електронного зв'язку банку та клієнта (п.3.18.2.3.1 Умов).

Відповідно до пунктів 3.2.1.4.1.2, 3.2.1.4.1.3 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом Позивача від 10.06.2014 № СП-2014-6780656, які є частиною Договору банківського обслуговування від 02.03.2011 та набрали чинності з 01.07.2014, у випадку необнулювання дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулюванню, на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36 % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулюванню. У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує бунку відсотки за користуванням кредитом у розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання Банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань. Банк залишає за собой право продовжити період, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, і не вважати такий кредит простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості - порушеними. Таке право реалізується шляхом повідомлення клієнта за допомогою повідомлення в системі Internet Banking Приват 24 або рекомендованим листом на юридичну адресу клієнта. При цьому, додаткових погоджень з клієнтом не потрібно.

Отже, з 01.07.2014 внаслідок затвердження нових Умов та правил надання Банківських послуг наказом Позивача від 10.06.2014 № СП-2014-6780656, збільшено процентні ставки з 24% до 36% та з 48,00% до 56,00%.

За приписами частини першої статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічні положення містяться у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Статтею 1046 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із статтею 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення що регулюють відносини за договором позики, якщо інше не встановлено і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною першою статті 10561 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір процентів та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Судом встановлено, що загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитними коштами 24 % річних за період з 10.06.2013 по 03.09.2013, 48 % річних за період з 04.09.2013 по 30.06.2014 та 56% річних за період з 01.07.2014 по 11.11.2015, складає 45 003,34 грн. з вирахуванням сум стягнутих за рішенням господарського суду Одеської області від 11.08.2014 ухваленим у справі № 916/2986/14. Судом перевірено правильність розрахунку вказаної суми виконаного Позивачем /а.с. 85-89/.

Пунктом 3.18.4.4 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом Позивача від 06.03.2010 № СП-2010-256, які є частиною Договору банківського обслуговування від 02.03.2011, встановлено, що клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту першого числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, наявного на кінець банківського дня за минулий місяць.

Пунктом 3.2.1.4.4 Умов та правил надання банківських послуг затверджених наказом Позивача від 10.06.2014 № СП-2014-6780656, які є частиною Договору банківського обслуговування від 22.06.2012, встановлено, що клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту відповідно до п.п. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2 першого числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг Банк може за своїм розсудом не стягувати зазначену комісію у разі, якщо максимальне сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній календарний місяць, не перевищувало 100 гривень.

Сума заборгованості зі сплати вказаної винагороди банку за період з 02.09.2013 по 11.11.2015, становить 8 797,50 грн. з вирахуванням сум стягнутих за рішенням господарського суду Одеської області від 11.08.2014 ухваленим у справі № 916/2986/14. Судом перевірено правильність розрахунку вказаної суми виконаного Позивачем /а.с. 85-89/.

В силу частини другої статті 20 Господарського кодексу України, захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до статті 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Згідно із частиною першою статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобов'язання визначені статтею 611 Цивільного кодексу України, зокрема, пунктом 3 частини першої, зазначеної статті встановлена сплата неустойки.

Пунктами 3.18.5.1, 3.18.5.4 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом Позивача від 06.03.2010 № СП-2010-256, які є частиною Договору банківського обслуговування від 02.03.2011, при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань зі сплати процентів за користування кредитом, строків повернення кредиту, винагород, зокрема, за використання ліміту, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (в % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. Нарахування неустойки здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно було бути виконано клієнтом.

Пунктами 3.2.1.5.1, 3.2.1.5.4 Умов та правил надання банківських послуг затверджених наказом Позивача від 10.06.2014 № СП-2014-6780656, які є частиною Договору банківського обслуговування від 02.03.2011, при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди передбаченого п.п. 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.2.1.4.1.3 від суми заборгованості за кожний день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку якщо кредит надавався в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати. Нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п.п. 3.2.1.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3, здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Судом встановлено, що пеня на суму заборгованості за Договором банківського обслуговування від 02.03.2011 за період з 04.04.2011 по 11.11.2015 становить 68 792,86 грн. з вирахуванням сум стягнутих за рішенням господарського суду Одеської області від 11.08.2014 ухваленим у справі № 916/2986/14. Судом перевірено правильність розрахунку вказаної суми виконаного Позивачем /а.с. 85-89/.

На підставі викладеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі позовні вимоги про стягнення з Відповідача заборгованості за договором банківського обслуговування від 02.03.2011 у розмірі 45 003,34 грн. - відсотки, 68 792,86 грн. - пеня, 8 797,50 грн. - комісія за користування кредитом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України при задоволенні позову покладаються на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Повне рішення складено відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 29 лютого 2016 р.

Керуючись статтями 11, 16, 509, 525, 526, 536, 549, 610, 611, 1046, 1048, 1050, 1054, частиною першою статті 10561 Цивільного кодексу України, статтями 20, 193, 217, 230 Господарського кодексу України, статтями 33, 34, 35, 49, 75, 82, 84-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (68660, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку „Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) заборгованість за Договором банківського обслуговування від 02.03.2011 у розмірі 45 003,34 грн. (сорок п'ять тисяч три гривні 34 коп.) - відсотки, 68 792,86 грн. (шістдесят вісім тисяч сімсот дев'яносто дві гривні 86 коп.) - пені, 8 797,50 грн. (вісім тисяч сімсот дев'яносто сім гривень 50 коп.) - комісію за користування кредитом.

3. Повернути з Державного бюджету України (ГУДКСУ в Одеській області, , р/р № 3008, МФО 828011, КБК 22030001) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку „Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) надмірно спачений судовий збір у розмірі 1 424,40 грн. (одна тисяча чотириста двадцять чотири гривні 40 коп.).

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (68660, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку „Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) витрати на сплату судового збору у розмірі 1 218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень 00 коп.).

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.А. Шаратов