ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.02.16р. Справа № 904/11031/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА "РОСТ`АГРО"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕГУЛ"

про стягнення 770 541,24 грн. за користування комерційним кредитом

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - ОСОБА_1, дов. № б/н від 01.01.16р., ОСОБА_2, дов. № б/н від 01.01.16р.

Відповідача - не з'явився(про час і місце засідання суду сповіщений належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 770 541,24 грн. за користування комерційним кредитом, з яких: 487 472,00 грн. проценти за користування кредитом, 283 069,24 грн. збитки від інфляції, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань в частині остаточних розрахунків за договором поставки.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позов, документи витребувані судом чи докази відсутності боргу на час розгляду справи господарському суду не надав.

Розгляд справи відкладався.

Відповідач повідомлений належним чином про слухання справи, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 640.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

21.03.13р. сторонами укладено договір поставки товару № 26 РА 2013 (далі Договір), за п. 1 якого постачальник зобов'язався передавати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення (засоби захисту рослин), а покупець зобовязався приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах цього договору та відповідно до вартості, визначеної у додатках до нього. Найменування товару, асортимент, його кількість, ціна за одиницю, загальна вартість товару, одиниця виміру, визначені в додатку до договору, які є невід'ємною частиною договору.

Пунктом 2.7 Договору передбачено, що відпуск партії товару здійснюється в строки, зазначені покупцем в заявці, яка подається постачальнику не пізніше ніж за три банківських дні до заявленої дати відпуску товару.

До Договору сторони уклали пять додатків про постачання товару на суму 713 076,66 грн. На виконання умов Договору та заявок Позивач постачав Відповідачеві товар. Зокрема, 24.04.13р. Відповідачеві поставлено товар на суму 488 546, 40 грн. Поставки товару здійснювались на умовах відстрочення платежу.

25.03.13р. Відповідачем провів попередню оплату на суму 150 016,37 грн., що вбачається з акту звірки взаєморозрахунків, виписки з банківського рахунку Позивача.

Пунктом 7 Договору сторони обумовили, що за умови відсутності попередньої оплати за товар, а також оплати в день поставки товару, товар вважається проданим на умовах комерційного кредиту. За користування комерційним кредитом покупець сплачує постачальнику 0,9% від вартості несплаченої частини товару за кожен день користування товарним кредитом починаючи з дня отримання товару та закінчуючи днем оплати його вартості в повному обсязі, але не пізніше дати остаточного розрахунку згідно розділу 5 договору. Відсотки, визначені п. 7.2 договору, сплачуються в день фактичної оплати покупцем вартості товару, але не пізніше дня остаточного розрахунку згідно з цим договором. Покупець зобов'язується сплатити відсотки за користування товарним кредитом за умови отримання письмової вимоги продавця про сплату цих відсотків.

За даними Позивача, вартість товару, поставленого за видатковою накладною № 45 від 24.04.13р. без попередньої оплати становить 338 530,03 грн. (488 546, 40 грн. 150 016, 37 грн.). Вказана сума Відповідачем не сплачена, як до дати остаточного розрахунку за договором поставки (01.10.13р.) так і до теперішнього часу.

У відповідача виникло зобов'язання з оплати процентів за користування комерційним кредитом на суму 338 530, 03 грн. за період користування ним з 24.04.13р. (дати поставки) по 01.10.13р. (термін виконання зобов'язання) (160 днів), яке Відповідачем не виконано після отримання письмової вимоги Позивача.

За розрахунком Позивача проценти за користування комерційним кредитом за видатковою накладною № 45 від 24.04.13р. становлять 487 472 грн., із розрахунку:

338 530,03 грн. (сума кредиту) * 0,9% (процентна ставка) * 160 (кількість днів користування кредитом).

Вимога про сплату комерційного кредиту направлена Відповідачеві та отримана ним 10.12.15р., що підтверджується описом поштового вкладення, рекомендованим повідомленням про вручення.

Також за даними Позивача, загальна сума несплаченої заборгованості за Договором становить 371 731, 03 грн.

Згідно з додатками до Договору, Відповідач мав розрахуватися з Позивачем до 01.10.13р.

На прострочений борг Відповідача, з посиланням на ст. 625 ЦК України, Позивач нарахував збитки від інфляції - 283 069, 24 грн. за період прострочення з 01.10.13р. по 31.10.15р.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 1057 ЦК України передбачено, що договором, виконання якого пов'язане з переданням у власність другій стороні грошових коштів або речей, які визначаються родовими ознаками, може передбачатися надання кредиту як авансу, попередньої оплати, відстрочення або розстрочення оплати товарів, робіт або послуг (комерційний кредит), якщо інше не встановлено законом. До комерційного кредиту застосовуються положення статей 1054 - 1056 цього Кодексу, якщо інше не встановлено положеннями про договір, з якого виникло відповідне зобов'язання, і не суперечить суті такого зобов'язання.

Згідно з ч. 2. ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми.

Перевіривши розрахунки Позивача, господарський суд визнає їх обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕГУЛ" (50023, м. Кривий Ріг, вул. Серафімовича, 87 Б, код 219 256 18) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА "РОСТ`АГРО" (50005, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, буд. 67, оф. 206, код 348 111 40) 487 472,00 грн. проценти за користування кредитом, 283 069,24 грн. - збитки від інфляції, 11 558,12 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту, якщо не буде оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя С.Г. Юзіков

Повний текст рішення виготовлено ______________