ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.02.16р. Справа № 904/11137/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно - імпортний банк " в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Дніпропетровську, м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "І.Г.Л." в особі Голови комісії з припинення або ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю І.Г.Л." Кравченко .Ю.В., м. Синельникове, Дніпропетровська

про зобов'язання вчинити дії

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

Від позивача: Терехова О.О. представник - дов. № 010-01/868 від 17.12.2013 р.

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Державний експертно-імпортний банк України" в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Дніпропетровську звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «І.Г.Л.» в особі голови комісії з припинення або ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «І.Г.Л.» Кравченко Юрія Володимировича, в якому просить зобов'язати ліквідаційну комісію Товариства з обмеженою відповідальністю «І.Г.Л.» включити до проміжного ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю «І.Г.Л.» грошові вимоги публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Дніпропетровську в сумі 5 583 322,71 грн.

Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в друге судове засідання свого представника не направив, відзив на позов не надав.

Суд вважає, що відповідач про розгляд справи в господарському суді був повідомлений належним чином на підставі наступного.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.(п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р.)

Так, ухвалу про порушення провадження у справі № 904/11137/15 від 29.12.2015р. відповідач отримав 19.01.2016р., про що свідчить поштове повідомлення № 518 (а.с. 188).

Враховуючи неявку представника відповідача в судове засідання, з метою об'єктивного, повного та всебічного розгляду справи, дотримання рівності сторін та змагальності процесу, суд відкладав розгляд справи.

Ухвалу про відкладення розгляду справи на 16.02.2016р. відповідач отримав 08.02.2016р., про що свідчить поштове повідомлення № 963 (а.с. 204).

Відповідно до приписів ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК).

Отже, приймаючи до уваги, що відповідач знав про наявність в господарському суді справи, він не був позбавлений можливості після отримання ухвали про порушення провадження у справі з'ясувати як в телефонному режимі, так і на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень про стан розгляду справи та надати свої заперечення на позов та докази в їх обґрунтування.

Також в ухвалі про порушення провадження у справі від 29.12.2015р., яка була отримана відповідачем зазначено, що інформацію про дату та час розгляду справи можна отримати за електронною адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/.

Всупереч цьому, відповідач не скористався належними йому процесуальними правами та не вжив заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, за відсутності представника відповідача, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином.

Клопотання про використання засобів технічної фіксації судового процесу при розгляді цієї справи не заявлялись.

Ухвалою суду від 01.02.2016р. розгляд справи відкладено на 16.02.2016р.

В судовому засіданні 16.02.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рекуперація свинцю» (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «І.Г.Л.» (далі - покупець, відповідач) укладено договір купівлі-продажу № 55 Р-13/АКБ (далі - договір купівлі-продажу).

Відповідно до п. 1.1. договору купівлі-продажу продавець продає, а покупець купляє акумуляторні батареї, які в подальшому йменуються товар, в кількості, асортименті та по цінам відповідно відвантажувальних документів.

Згідно п. 1.2. договору купівлі-продажу покупець приймає відповідно п. 3.1. товар, що поставляється та оплачує його відповідно п. 4.2. цього договору.

Загальна сума договору визначається на підставах вартості відвантаженого товару по відвантажувальним документам з накопиченням та на момент підписання договору орієнтовно складає 2 920 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 486 666,67 грн. (п. 4.1. договору купівлі-продажу).

Пунктом 4.2. договору купівлі-продажу в редакції додаткової угоди №1 від 01.08.2013р. оплата за поставлений товар проводиться покупцем шляхом переведення безготівкових грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця з відстроченням платежу на 30 календарних днів з моменту відвантаження товару покупцеві, а в умовах продажі по факторингу з відстрочкою платежу на 60 календарних днів. Оплата за товар, право грошових вимог по оплаті, за яку передано банку по договору факторингу, здійснюється в національній валюті шляхом безготівкового переводу на відповідний рахунок АТ «Укрексимбанк», вказану у відповідному повідомлені.

Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

04.06.2013р. між Публічним акціонерним товариством «Державний експертно-імпортний банк України» (далі - фактор, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рекуперація свинцю» (далі - клієнт) укладено договір факторингу №50513Y8 (далі - договір факторингу).

Відповідно до п. 2.1. договору факторингу клієнт відступає факторові відповідно до умов цього договору права грошової вимоги до ь боржників, визначених у переліку боржників, а фактор передає грошові кошти у розпорядження клієнта на умовах цього договору в межах лімітів боржників та індивідуального ліміту клієнта на строк, визначений у п. 2.5. цього договору, за плату, визначену в п. 2.4. цього договору. За цим договором здійснюється факторинг, забезпечений поругою клієнта.

Згідно п. 2.2. договору факторингу протягом строку дії цього договору кожне право грошової вимоги до боржника вважається придбаним фактором (відступленим клієнтом) з дати підписання сторонами відповідної додаткової угоди з реєстром, але не раніше дати сплати фактором клієнту суми фінансування.

У випадку, якщо відповідно до цього договору клієнт відступає факторові право грошової вимоги до боржника, всі інші права вимоги клієнта, що випливають з контракту, переходять до фактора разом з відступленими правами грошової вимоги (п. 2.3. договору факторингу).

У відповідності до п. 2.5. договору факторингу строк фінансування за договором: період, що розпочинається з дати виплати фактором клієнту суми фінансування за кожним визначеним у реєстрі правом грошової вимоги і закінчується датою виконання зобов'язань за відповідною угодою.

Згідно п. 2.6. договору факторингу за придбані права грошової вимоги за цим договором фактор сплачує клієнту кошти відповідно до підпункту 5.3.1. цього договору.

Клієнт зобов'язаний точне і неухильне виконання своїх зобов'язань за контрактом (контрактами), на підставі якого (яких) виникли права грошової вимоги, відступлені фактору за цим договором (п. 3.2.3. договору факторингу).

Відповідно п. 3.2.6. договору факторингу клієнт зобов'язаний повідомити по формі додатку 4 до цього договору боржника про відступлення клієнтом фактору права грошової вимоги до цього боржника та зміну умов перерахування коштів за відповідним контрактом на рахунок, зазначений у п.п. 3.1.3. цього договору.

Фактор має право набувати від клієнта права грошової вимоги до боржника за угодами, строк виконання яких боржником непрострочений та складає не менше 4-х календарних днів від дня набуття відповідного права грошової вимоги фактором, але у будь-якому разі не раніше ніж клієнтом будуть надані до банку первинні документи відповідно до п.п. 3.2.5. цього договору (п.4.1.1. договору факторингу).

Підпунктом 5.2.2. договору факторингу встановлено, що після розгляду фактором документів, зазначених у п.п. 5.2.1. договору факторингу, і за умови їх відповідності вимогам діючого законодавства та умовам цього договору, сторони укладають додаткову угоду з реєстром, одночасно з підписанням якого клієнт передає факторові примірники документів, зазначених у п.п. 5.2.1. цього договору.

Моментом переходу до фактора права власності на відступлені йому клієнтом права грошової вимоги до боржника за угодою є дата укладення сторонами додаткової угоди з реєстром, але не раніше дати сплати фактором клієнту суми фінансування за цим правом грошової вимоги (п. 5.2.3. договору факторингу).

Відповідно п. 10.1 договору факторингу положення договору щодо відступлення клієнтом на користь фактора певного права грошової вимоги до боржника, так само як і виплати фактором суми фінансування клієнту набирають сили з дати отримання банком повідомлення про взяття рахунка гарантійного депозиту на облік органом державної податкової служби відповідно до чинного законодавства України, підписання сторонами договору застави, відповідної додаткової угоди з реєстром, що містить таке право грошової вимоги до боржника за угодою, всі інші положення цього договору набирають чинності з дати його підписання повноважними представниками сторін, та діють до 03.06.2014р. і зобов'язання сторін, що виникли за цим договором, залишаються чинними до дати їх повного виконання сторонами відповідно до умов цього договору.

Сторони дійшли взаємної згоди, що фактор та клієнт мають право розірвати цей договір без укладення будь-яких додаткових угод до нього. При цьому, сторона, що бажає розірвати цей договір, повідомляє іншу сторону про розірвання цього договору за 20 банківських днів до розірвання договору шляхом надсилання листа повідомленням про доставку. Сторони дійшли згоди, що датою, з якої починається відлік цього двадцятиденного строку, є дата отримання такого повідомлення іншою стороною, зазначена у відповідній квитанції відділення зв'язку.

13.08.2013р. позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення №1-13/2143, в якому зазначається, що між ТОВ «Рекуперація свинцю» і Публічним акціонерним товариством «Державний експертно-імпортний банк України», 04.06.2013 р. відповідно до чинного законодавства України (ст. 1077-1086 Цивільного та ст.ст. 339, 350 Господарського кодексу України) було укладено договір факторингу №50513Y8, на умовах якого буде відбуватися відступлення фактору прав грошової вимоги щодо платежів за відвантажену продукцію (товари) за договором поставки від 01.08.2013р. № 55 Р-13/АКБ. Звертає увагу на те, що за умови контракту при здійснені поставок ТОВ «І.Г.Л.» передаються права власності на відвантажену продукцію (товари) (виконані роботи, надані послуги). Для отримання ТОВ «І.Г.Л.» податкового кредиту за отриману продукцію (товари) (виконані роботи, надані послуги) ТОВ «Рекуперація свинцю» надаються податкові накладні.

Враховуючи те, що предметом договору факторингу є грошова вимога дебіторської заборгованості, а не товар, платежі, що будуть за договором направляються ТОВ «І.Г.Л.» на адресу фактора в рахунок сплати за відвантажену продукцію (товари) (виконані роботи, надані послуги) за контрактом не є об'єктом оподаткування ПДВ.

На виконання умов договору факторингу просить ТОВ «І.Г.Л.» за поставки за контрактом, що здійснювались, ТОВ «Рекуперація свинцю» на вашу адресу (виконаними для вас роботами, наданими вам послугами) з 01.08.2013р. перераховувати кошти в сумі зобов'язань ТОВ «І.Г.Л.» по оплаті таких поставок (виконаних робіт, наданих послуг). (а.с. 152).

Відповідач направив на адресу ТОВ «Рекуперація свинцю» лист, в якому погодився на відступлення права вимоги оплати за договором №55 Р-13/АКБ від 01.08.2013р. (а.с. 159).

В подальшому сторонами підписано додаткові угоди до договору факторингу: № 1/1 від 04.06.2013р., № 1 від 14.08.2013р., № 1/2 від 14.08.2013р., № 1/3 від 14.11.2013р., 2/307 від 31.01.2014р., 1/4 від 28.02.2014р., №2 від 28.02.2014р., №2/314 від 04.02.2014р., №2/315 від 04.02.2014р., №2/328 від 11.02.2014р., №2/329 від 28.02.2014р., №2/330 від 28.02.2014р., № 2/331 від 28.02.2014р., № 2/335 від 28.02.2014р., №2/341 від 04.03.2014р., № 2/347 від 07.03.2014р., № 2/352 від 02.03.2014р., №2/354 від 13.03.2014р., № 2/359 від 17.03.2014р., №2/363 від 19.03.2014р., №2/365 від 24.03.2014р., № 2/370 від 25.03.2014р., №2/374 від 27.03.2014р.

ТОВ «Рекуперація свинцю» виконало вимоги договору купівлі-продажу у повному обсязі за загальну суму 2 614 104,36 грн., що підтверджується видатковими накладними, підписаними сторонами без заперечень (а.с. 67, 72, 75, 79, 80, 84, 85, 86, 89, 90, 91, 92, 95, 96, 97, 98, 101, 102, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 119, 122, 125, 129, 130, 133, 137, 141, 144, 145, 146, 147).

Право вимоги по яким передано за вказаними вище додатковими угодам.

Відповідач за поставлений товар не розрахувався, в наслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 2 614 104,36 грн.

Позивачем на адресу відповідача неодноразово направлялися претензії з вимогою оплатити суму боргу (а.с. 160, 162, 165, 168).

Відповідач відповіді не надав, суму боргу не оплатив.

В Єдиному державному реєстрі з 21.09.2015р. по 29.09.2015р. опубліковано відомості №331 (26) в розділі 1.5. «Повідомлення про прийняття засновниками (учасниками) або уповноваженим ними органом рішення щодо припинення юридичної особи» опубліковані відомості з Єдиного державного реєстру щодо ліквідації Товариства з обмеженою відповідальністю «І.Г.Л.».

Станом на дату здійснення публікації про припинення відповідача шляхом ліквідації, тобто станом на 21.09.2015р., позивач є кредитором в зобов'язаних правовідносинах з відповідачем, де останній є стороною, яка зобов'язана сплатити на користь позивача грошову суму.

Згідно відомостей з ЄДР встановлено строк для з'явлення кредитором своїх вимог до ТОВ «І.Г.Л.» - 30.11.2015р.

Позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу від 10.11.2015р. № 050-14/843 про визнання та задоволення грошових вимог, та включення до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ «І.Г.Л.» грошових вимог позивача в сумі 5 583,322,71 грн.

Відповідач відповіді на вимогу не надав, вимоги позивача не виконав, що і стало причиною спору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог на підставі наступного.

Так, згідно зі статтею 105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи публікується у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

12.11.2015р. року позивач своєчасно звернувся на адресу відповідача із заявою від 10.11.2015р. № 050-14/843 з кредиторськими вимогами на суму 5 583 322,71 грн. Усі необхідні документи, які підтверджують вищезазначені обставини та розрахунки суми заборгованості, було додано до заяви з грошовими вимогами до боржника.

Конверт з заявою повернувся на адресу позивача з відміткою «зі слів охоронця відсутні за адресою 13.11.2015р.»

Згідно з частиною восьмою статті 111 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

У визначений частиною шостою статті 105 Цивільного кодексу України строк відповідач заяву з кредиторськими вимогами позивача не розглянув та відповіді йому не надав, що і стало причиною виникнення спору.

За частиною третьою статті 112 Цивільного кодексу України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду з позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 Цивільного кодексу України, у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Крім основної заборгованості, відповідач просить включити до проміжного ліквідаційного балансу суму пені - 1 510 737,60 грн. за період з 18.04.2014р. по 26.10.2015р., 3% річних - 110 471,35 грн. за період з 05.05.2014р. по 26.10.2015р., інфляційні втрати - 1 104 471,35 грн. за період з 05.05.2014р. по 26.10.2015р.

Пунктом 6.2. договору купівлі-продажу у випадку порушення строків оплати товару, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від вартості неоплаченого в строки товару за кожен день прострочення до моменту повної оплати.

Положеннями ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Перевіривши розрахунки надані позивачем, судом встановлено, що пеня нарахована не вірно - за весь період прострочення оплати - з 18.04.2014р. по 26.10.2015р.

Однак, суд зазначає, що відносно пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане,і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова п.6.2 договору купівлі-продажу про оплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

З врахуванням викладеного розмір пені слід розраховувати з 18.04.2014р. по 17.10.2014р., що становить 288 983,87 грн.

В частині стягнення 1 221 753,73 грн. пені слід відмовити.

Згідно з ст. 625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При перевірці суми 3% річних судом встановлено, що їх сума за період з 05.05.2014р. по 26.10.2015р. становить 116 023,26 грн., однак суд не може вийти за межі позовних вимог, тому до включити до проміжного ліквідаційного балансу, підлягає сума заявлена позивачем 110 471,35 грн.

При перевірці розрахунку інфляційних втрат позивача суд враховує приписи Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань".

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 N 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.97 N 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга".

З врахуванням викладеного, інфляційні втрати за період з червня 2014р. по вересень 2015р. становлять 1 563 276,13 грн., однак суд не може вийти за межі позовних вимог, тому до включити до проміжного ліквідаційного балансу, підлягає сума заявлена позивачем 1 348 009,40 грн.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині

зобов'язання ліквідаційної комісіі Товариства з обмеженою відповідальністю «І.Г.Л.» включити до проміжного ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю «І.Г.Л.» грошові вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Дніпропетровську в сумі основного боргу 2 614 104,36 грн., пені 288 983,87 грн., 3% річних 110 471,35 грн., інфляційних втрат 1 248 009,40 грн.

В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в доход державного бюджету у сумі 1 218,00 грн.

Керуючись статтями 4, 32 - 34, 36, 43 - 44, 49, 82 - 85, 115 - 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати ліквідаційну комісію Товариства з обмеженою відповідальністю «І.Г.Л.» (49 041, м. Дніпропетровськ, вул. Старокодацька, 7, ) включити до проміжного ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю «І.Г.Л.» () грошові вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (03125, м. Київ, вул. Горького, буд. 127, ) в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Дніпропетровську (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 26) в сумі основного боргу 2 614 104,36 грн., пені 288 983,87 грн., 3% річних 110 471,35 грн., інфляційних втрат 1 248 009,40 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «І.Г.Л.» (49 041, м. Дніпропетровськ, вул. Старокодацька, 7, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (03125, м. Київ, вул. Горького, буд. 127, ) в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Дніпропетровську (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 26) судові витрати у розмірі 1 218,00 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 22.02.2016р.

Суддя Н.Г. Назаренко