ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року Справа № 909/53/14
Вищий господарський суд України в складі колегії суддів:

Овечкін В.Е. - головуючого, Корнілова Ж.О.,
Чернов Є.В.
за участю представників: від прокурора від Міноборони України від позивача розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат"
на постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 09 вересня 2015
у справі№909/53/14 господарського суду Івано-Франківської області
за позовомІвано-Франківського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах - Міністерства оборони України в особі Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат"
доФізичної особи - підприємця ОСОБА_7
простягнення 93520,26грн.
В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 19.05.2015 року (судді Неверовська Л.М., Максимів Т.В., Кавлак І.П.) позов Івано-Франківського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах - Міністерства оборони України в особі Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" до фізичної особи - підприємця ОСОБА_7 про стягнення 93520 грн. 26 коп. задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_7 на користь Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" 3043 грн. 21 коп. боргу. В решті позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції про задоволення позову мотивоване тим, що доказами по справі документально підтверджується наявність у відповідача боргу перед позивачем в сумі 3043 грн. 21 коп.

Рішення мотивоване тим, що позивачем не враховано, що господарська операція з реалізації товарів (лісопродукції) фіксується у низці первинних бухгалтерських документів та повинна спричиняти реальні зміни майнового стану учасників господарської операції; для підтвердження факту здійснення будь-якої господарської операції можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Суму боргу в сукупному розмірі 35318,65 грн. документально підтвердити не надається можливим у даній справі. Крім того, між сторонами було укладено Договір № 177 від 03.10.2012 року про розпиловку лісоматеріалів та встановлено, що позивачем прийнято від відповідача на безоплатне відповідальне зберігання готову лісопродукцію на суму 33 813,0 грн., на яку слід зменшити заявлену суму боргу. А також, експертом документально підтверджується здійснення господарських операцій по передачі лісопродукції ФОП ОСОБА_7 на розпиловку Сколівському військовому лісгоспу Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" в кількості 56,19 м3 на загальну суму 21 345,40 грн. за період з 01.10.12 по 28.02.13 року.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 09.09.2015р. (судді Бонк Т.Б., Бойко С.М., Якімець Г.Г.) рішення господарського суду Харківської області від 01.10.2015 року залишено без зміни.

Позивач в касаційній скарзі просить постанову апеляційного господарського суду та рішення місцевого господарського суду скасувати з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, справу направити на новий розгляд.

Скаржник доводить, що суд порушив норми ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 34, 43 ГПК України, оскільки факт отримання продукції відповідно до умов договору підтверджено, однак висновок експертизи яким визначено розмір заборгованості не є належним доказом і не може враховуваися судом, тому що експертом досліджувалося правильність ведення бухгалтерського обліку, виконання умов договору та питань, які не є предметом даного спору.

Відповідач звернувся до суду з письмовим клопотанням відкласти розгляд справи у звязку з неможливістю прийняти участь в розгляді, що призначений на 16.02.2016 р. Заявник також просить зобовязати скаржника надіслати йому копію касаційної скарги, яка не була йому надіслана відповідно до вимог ст. 111-1 ГПК України.

Суд касаційної інстанції, розглянувши відповідне клопотання, керується наступними мотивами.

Обставиною, яка зумовлює відкладення розгляду справи є неможливість вирішення справи в даному судовому засіданні з врахуванням також підстав, наведених в ст. 77 ГПК України. Зазначені підстави оцінюються судом для реалізації передбаченого процесуальним законом права на відкладення справи з метою участі у її розгляді.

Заявником не доведено суду обставин, які унеможливили заявнику взяти участь в судовому засіданні з наданням будь-яких доказів на їх обґрунтування.

Касаційна інстанція відхиляє доводи про невиконання скаржником обов'язку з наділання копії касаційної скарги, оскільки відповідні докази органу поштового зв'язку про надіслання розглядалися судом при прийнятті скарги до розгляду, суд не має підстав не брати їх до уваги, заявником не доводиться належними доказами, що він не отримував поштової кореспонденції, зокрема, від скаржника.

За таких обставин, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для висновку про неможливість розгляду справи в попередньо призначеному судовому засіданні, тому клопотання про відкладення визнає необґрунтованим та відхиляє.

Вищий господарський суд України, розглянувши доводи касаційної скарги, заслухавши представників учасників судового процесу, що взяли участь в судовому засіданні, приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.10.12 між Сколівським військовим лісгоспом Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_7 укладено договір №176 (надалі - Договір 176), згідно умов якого позивач зобов'язався відпустити за попередню оплату лісопродукцію з проміжного або нижнього складу позивача в кількості і по ціні згідно погодженої специфікації (додаток №1), який є невід'ємною частиною до договору.

Згідно п. 1.2. договору № 176, відповідач зобов'язався оплатити та прийняти товар у відповідності з його якістю та кількістю.

Згідно п. 2.1.1. договору № 176, відповідач зобов'язаний здійснювати за власні кошти загрузку товару на власний транспорт.

Відповідно до п. 3.1. договору № 176, товар вважається прийнятим відповідачем з моменту підписання сторонами товарно-транспортної накладної.

Згідно п. 3.2. договору № 176 загальна сума договору складає 2 720 000,0 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем на підставі товарно-транспортних накладних №013946 від 04.10.12; № 014223 від 29.10.12; № 014260 від 07.11.12; № 014398 від 28.11.12; № 014504 від 07.12.12; № 014506 від 07.12.12; № 014629 від 03.01.13; № 014631 від 04.01.13; № 014636 від 15.06.13; № 014643 від 24.01.13; нарядами на відпуск лісопродукції № 605 від 04.10.12; № 623 від 17.10.12; № 634 від 29.10.12; № 658 від 07.11.12; № 697 від 28.11.12; № 710 від 07.12.12; № 05 від 03.01.13; № 15 від 24.01.13; довіреностями № 01 від 04.10.12; № 02 від 01.11.12; № 4/04 від 04.12.12; № 02-01 від 02.01.13 отримано лісопродукцію на загальну суму 174 441 грн. 26 коп.

Відповідачем здійснено оплату вартості отриманої лісопродукції на суму 80921,0 грн. згідно прибуткових касових ордерів: №477 від 15.10.2012р. на суму 18860 грн., №552 від 30.11.2012р. на суму 22500 грн., №561 від 07.12.2012р. на суму 3561 грн., №616 від 28.12.2012р. на суму 4000 грн., №617 від 28.12.2012р. на суму 5000 грн., №618 від 28.12.2012р. на суму 2126 грн. 41 коп., №007 від 17.01.2013р. на суму 4873 грн. 59 коп., банківської виписки по рахунку від 15.11.2012р. на суму 20000 грн.

Також встановлено, що між сторонами укладено договір № 177 від 03.10.12 (надалі Договір № 177), предметом якого є розпилювання лісу круглого на брусок (палетну заготовку).

Згідно п. 2.1.1. вказаного договору, відповідач зобов'язаний надати позивачу сировину на виконання робіт по розпиловці.

Відповідно до п. 3.2. договору № 177 підставою для оплати за договором є акт виконаних робіт, що є невід'ємною частиною договору.

В матеріалах справи також наявні видаткові накладні на підтвердження факту передачі лісопродукції на розпиловку Сколівському військовому лісгоспу Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" в кількості 56,19 м3 на загальну суму 21345 грн. 40 коп. за період з 01.10.12 по 28.02.13 року, а саме видаткова накладна №5 від 03.01.2015р. в кількості 24,45 м3 на суму 5662 грн. 60 коп.; видаткова накладна №12 від 04.01.2015р. в кількості 8,74 м3 на суму 1922 грн. 80 коп.; видаткова накладна №19 від 15.01.2015р. в кількості 8 м3 на суму 1760 грн.; видаткова накладна №20 від 15.01.2015р. в кількості 15 м3 на суму 12000 грн.

В матеріалах справи відсутні акти виконаних робіт по розпиловці лісопродукції, які у відповідності до п. 3.2 договору №177 від 03.10.2012р. повинні оформлюватись Сколівським військовим лісгоспом Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат".

Предметом спору є стягнення заборгованості з відповідача в розмірі 93 520,26 грн.

Підставою позову позивачем зазначено невиконання відповідачем зобов'язань щодо оплати товару за Договором № 176.

З аналізу Договору № 176 та Договору № 177 вбачається, що такі складені в один день - 03.10.2012 року, а вищезазначені первинні документи не містять посилань на жодний із вказаних Договорів.

А відтак, суд, враховуючи характер правовідносин між сторонами, з метою врахування всіх фактичних обставин спору у спірному випадку, правомірно враховував здійснення господарських операцій за всіма наявними первинними документами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Згідно висновку № 2796 експертизи з дослідження підписів за матеріалами господарської справи № 909/53/14 підписи від імені ОСОБА_7, розташовані в графах "Вантаж одержав" в товаро-транспортних накладних, "наряд одержав"в нарядах на відпуск лісопродукції" та у графі "підпис" в довіреностях, виконані самим ОСОБА_7

З огляду на зазначене, позивач наголошує, що враховуючи наявність підписів в усіх товаро - транспортних накладних, товар було прийнято відповідачем.

Будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Первинні документи повинні складатися в момент здійснення господарської операції або безпосередньо після її закінчення.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Суд обгрунтовано виходив з тих мотивів, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану учасників даної господарської операції та повинна бути підтверджена первинним документом, який має бути складений відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.2.4 ст.2 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року N 88.

Ухвалою суду першої інстанції від 23.10.14 було призначено судово-економічну експертизу.

Експертом у висновку №4249 від 30.03.15 р. в результаті співставлення наданих Сколівським військовим лісгоспом Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" та ФОП ОСОБА_7 нарядів на відпуск лісопродукції, товарно-транспортних накладних та журналу реалізації відходів та пиломатеріалів встановлено наступне.

У висновку експертизи документально підтверджено здійснення господарських операцій з реалізації лісопродукції в жовтні 2012р. в кількості 80,908 м3 на загальну суму 54 462,32 грн., оскільки первинні документи наявні у обох сторін (1-й примірник ТТН у Сколівського ВЛГ ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат", а 2-й примірник ТТН у ФОП ОСОБА_7), дані господарські операції не відображені в обліку Сколівського ВЛГ ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат", а саме у журналі реалізації відходів та пиломатеріалів за жовтень 2012р., проте дані господарські операції вплинули на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів ФОП ОСОБА_7

Документально підтверджується здійснення господарських операцій з реалізації лісопродукції в листопаді 2012 р. в кількості 84,899 м3 на загальну суму 58405,67 грн., оскільки первинні документи наявні у обох сторін (1-й примірник ТТН у Сколівського ВЛГ ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат", а 2-й примірник ТТН у ПП ОСОБА_7) та відображені в обліку Сколівського ВЛГ ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат", а саме у журналі реалізації відходів та пиломатеріалів за листопад 2012р., дані господарські операції вплинули на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів Сколівського ВЛГ Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" та ФОП ОСОБА_7

Згідно висновку експертизи документально підтвердити не надається можливим здійснення господарських операцій з реалізації лісопродукції в грудні 2012р. в кількості 73,47 м3 на загальну суму 25 973,25 грн., оскільки:

- первинні документи наявні тільки у Сколівського ВЛГ ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" (1-й примірник ТТН);

- у ФОП ОСОБА_7 відсутній 2-й примірник товарно-транспортної накладної;

- первинні документи не відображені в обліку Сколівського ВЛГ ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат", а саме у журналі реалізації відходів та пиломатеріалів за грудень 2012р.;

- дані господарські операції не вплинули на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів Сколівського ВЛГ ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" та ФОП ОСОБА_7;

- Державним підприємством "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" зазначено також, що в грудні 2012р. реалізація пиломатеріалів для ФОП ОСОБА_7 не здійснювалась.

Згідно висновку експертизи документально підтверджується здійснення господарських операцій з реалізації лісопродукції в січні 2013р. в кількості 39,186 м3 на загальну суму 26 254,62 грн., оскільки первинні документи наявні у Сколівського ВЛГ ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" (1-й примірник ТТН) відображені в обліку Сколівського ВЛГ ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат", а саме у журналі реалізації відходів та пиломатеріалів за січень 2013р., дані господарські операції вплинули на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів Сколівського ВЛГ ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат".

Згідно висновку експертизи документально підтвердити не надається можливим здійснення господарських операцій з реалізації лісопродукції в січні 2013р. в кількості 41,19 м3 на загальну суму 9345,40 грн., оскільки:

- первинні документи наявні тільки у Сколівського ВЛГ ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" (1-й примірник ТТН);

- у ФОП ОСОБА_7 відсутній 2-й примірник товарно-транспортної накладної;

- первинні документи не відображені в обліку Сколівського ВЛГ ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат", а саме у журналі реалізації відходів та пиломатеріалів за січень 2013р.;

- дані господарські операції не вплинули на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів Сколівського ВЛГ ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" та ФОП ОСОБА_7;

Документально не підтверджено здійснення господарських операцій з реалізації лісопродукції в лютому 2013р., оскільки відсутні будь-які первинні документи Сколівського ВЛГ ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" та ФОП ОСОБА_7, щодо реалізації останньому лісопродукції, також враховуючи те, що ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" зазначено, що в лютому 2013р. реалізація пиломатеріалів для ФОП ОСОБА_7 не здійснювалась.

Таким чином, експертом документально підтверджується здійснення господарських операцій з реалізації лісопродукції Сколівським військовим лісгоспом Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" для ФОП ОСОБА_7 в кількості 204,993 м3 на суму 139 122,61 грн. та документально не підтверджується - в кількості 114,66 м3 на суму 35 318,65 грн. за період з 01.10.12 по 28.02.13 року.

Судом надано оцінку прибуткових касових ордерів та банківської виписки по рахунку Сколівського військового лісгоспу ДП "Івано-Френківський військовий ліспромкомбінат" щодо підтвердження оплати за лісопродукцію фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 по договору №176 від 03.10.12р. на загальну суму 80 921 грн.

З матеріалів справи вбачається, що в поданих на дослідження документах були відсутні акти виконаних робіт по розпиловці лісопродукції, які мали складатись Сколівським військовим лісгоспом Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" на ФОП ОСОБА_7 відповідно до ст.3 Договору №177 від 03.10.2012р..

Відтак, документально не підтверджено розпиловку Сколівським військовим лісгоспом Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" для ФОП ОСОБА_7 лісопродукції, проте, експертом документально підтверджується здійснення господарських операцій по передачі лісопродукції ФОП ОСОБА_7 на розпиловку Сколівському військовому лісгоспу Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" в кількості 56,19 м3 на загальну суму 21 345,40грн за період з 01.10.12 р. по 28.02.13 р.

У матеріалах справи відсутні та на експертне дослідження не подавались первинні документи щодо документального підтвердження здійснення оплати робіт фізичною особою - підприємцем ОСОБА_7 по договору №177 від 03.10.12р. Сколівському військовому лісгоспу Державному підприємству "Івано-Франківський ліспромкомбінат" за розпилювання лісу круглого на брусок (палетну заготовку).

Для встановлення того факту, чи мали місце відповідні господарські операції між сторонами за вказаними договорами у ході їх господарської співпраці та на яку суму їх здійснено, судами досліджено та оцінено у сукупності всі надані сторонами первинні бухгалтерські документи, які стосуються господарських операцій за вказаними договорами, і в тому числі висновок судово-економічної експертизи.

Таким чином, судом встановлено заборгованість ФОП ОСОБА_7 перед Сколівським військовим лісгоспом Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" в сумі 3 043,21 грн (139122,61 грн - 80921,00 грн - 21345,40 грн - 33 813,00 грн).

Враховуючи наведене, касаційна інстанція приходить до висновку про те, що суд першої та апеляційної інстанції обгрунтовано визнав документально підтвердженою заборгованість відповідача в сумі 3043 грн. 21 коп., відтак, правомірно задовольнив позов частково.

Згідно зі ст.111-7 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція приходить до висновку, що доводи скаржника щодо неналежності як доказу еспертного висновку зводяться до заперечення висновків суду на підставі іншої оцінки доказів, оскільки невідповідності висновку методології проведення відповідного виду експертизи не доведено, тому твердження щодо неправомірного його врахування судом необгрунтовані та відхиляються, як такі що виходять за межі перегляду справи касаційною інстанцією.

Неправильного застосування норм матеріального права, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи і наданим сторонами доказам, порушень норм процесуального права, які визначені як безумовні підстави для скасування судового рішення судом касаційної інстанції не встановлено.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 107, 108, 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 09.09.2015р. та рішення господарського суду Івано-Франківської області від 19.05.2015 р. у справі №909/53/14 господарського суду Івано-Франківської області залишити без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення.

Головуючий, суддя В. Овечкін

судді Ж. Корнілова

Є. Чернов