РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2016Справа №910/31581/15

За позовом Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України

до Приватного підприємства "Габ'яно"

про стягнення штрафу та пені

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: Клюсова Т.М.;

від відповідача: Ніколаєв О.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Київське міське територіальне відділення Антимонопольного комітету України (далі-позивач або Комітет) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "Габ'яно" (далі-відповідач) про стягнення штрафу у розмірі 5 000, 00 грн. та пені у сумі 5 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не здійснив у добровільному порядку та у встановлені законом строки оплату штрафу, накладеного рішенням Комітету від 27.05.2015 № 66/03-р/к.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2015 порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 11.01.2016 за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

11.01.2016 через загальний відділ діловодства суду представник відповідача подав докази сплати штрафу у розмірі 5 000, 00 грн., а саме платіжне доручення № 14 від 26.08.2015.

У судовому засіданні 11.01.2016 оголошувалась перерва до 28.01.2016.

19.01.2016 через загальний відділ діловодства суду представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначає, що у зв'язку з частковим погашенням відповідачем заборгованості, а саме штрафу у розмірі 5 000, 00 грн., позивач зменшує суму позовних вимог, та просить суд стягнути з відповідача 1 650, 00 грн. пені за період з 05.08.2015 по 26.08.2015 (дата сплати штрафу) включно.

Суд визнав подану заяву такою, що відповідає вимогам ст. 22 ГПК України у зв'язку з чим прийняв її до розгляду.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні надав заяву, в якій повідомив, що 09.02.2016 платіжним дорученням № 41 Приватним підприємством "Габ'яно" було перераховано позивачу 1 600, 00 грн. пені за несвоєчасну сплату штрафу.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 22.02.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Адміністративна колегія Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України, розглянувши справу № 49-03/04.15 «Про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», 27.05.2015 прийняла рішення № 66/03-р/к, яким визнано дії Приватного підприємства "Габ'яно", які полягають у поданні інформації в неповному обсязі на вимогу голови Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.02.2015 № 26-03/571, у встановлений головою Відділення строк, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене пунктом 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді подання інформації в неповному обсязі територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки.

У зв'язку із вказаним вище порушенням, рішенням Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.05.2015 № 66/03-р/к накладено штраф на Приватне підприємство "Габ'яно" у розмірі 5 000, 00 грн.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема внаслідок: - відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); - відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб'єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур'єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Рішення Комітету було надіслано відповідачеві супровідним листом від 29.05.2015 № 26-03/1678 та отримано останнім 04.06.2015, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Згідно ч. 3 ст. 56 зазначеного Закону особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Отже, кінцевим терміном сплати відповідачем штрафу є саме 04.08.2015.

Згідно п. 8 ст. 56 цього ж Закону, протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Так, відповідач сплатив суму штрафу у розмірі 5 000, 00 грн. з пропуском визначеного Законом двомісячного строку, що підтверджується платіжним дорученням № 14 від 26.08.2015 на суму 5 000, 00 грн.

Разом з тим, оскільки Приватним підприємством "Габ'яно" не сплачено штраф у встановлений Законом термін, позивач нарахував пеню за кожен день прострочення сплати штрафу у розмірі півтора відсотки від суми штрафу за період з 05.08.2015 по 26.08.2015 включно, що відповідно до розрахунку позивача, складає 1 650, 00 грн.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 238 ГК України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Статтею 239 ГК України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: вилучення прибутку (доходу); адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов'язкових платежів); застосування антидемпінгових заходів; припинення експортно-імпортних операцій; застосування індивідуального режиму ліцензування; зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб'єктом господарювання певних видів господарської діяльності; анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб'єктом господарювання окремих видів господарської діяльності; обмеження або зупинення діяльності суб'єкта господарювання; скасування державної реєстрації та ліквідація суб'єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.

Частина 1 ст. 33 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 1 650 грн. за період з 05.08.2015 по 26.08.2015 включно.

Так, господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання у ГК України визнаються штрафними санкціями (частина 1 статті 230 ГК України).

Відповідно до п. 1 ст. 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Згідно частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Відповідно до частини 7 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Суд перевірив розрахунок суми пені, наданий позивачем, та встановив, що в останньому допущену помилку у визначенні періоду нарахування пені та відповідно у розмірі нарахування.

За розрахунком суду, обґрунтованою є сума пені у розмірі 1 575, 00 грн., яка розрахована відповідно до Закону України "Про захист економічної конкуренції", за період з 05.08.2015 по 25.08.2015 включно, оскільки 26.08.2015 відповідачем було сплачено штраф, відповідно день сплати штрафу до розрахунку не включається.

Аналогічної висновку дійшов Вищий господарський суд України у постанові від 25.03.2014 № 925/1491/13.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що після порушення провадження у справі відповідач провів оплату нарахованої пені за прострочення сплати штрафу у розмірі 1 600, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 41 від 09.02.2016.

Так, відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно п. 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 11 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для припинення провадження у справі № 910/31581/15 на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України в частині стягнення пені за прострочення сплати штрафу у розмірі 1 575, 00 грн., яка була сплачена відповідачем після порушення провадження у справі, за відсутністю предмету спору.

Враховуючи наведене, оскільки позивач просив стягнути з відповідача пеню у розмірі 1 650, 00 грн., а за розрахунком суду обґрунтованою є сума пені у розмірі 1 575, 00 грн., при цьому відповідачем проведено оплату нарахованої пені за прострочення сплати штрафу у розмірі 1 600, 00 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 75, 00 грн. не підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Разом з тим, відповідно до п. 4.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року N 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" частиною другою статті 49 ГПК передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною.

Отже, витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі № 910/31581/15 припинити на підставі пункту 1-1 частини 1 статті 80 ГПК України в частині стягнення пені за прострочення сплати штрафу у розмірі 1 575, 00 грн. за відсутністю предмету спору.

2. У задоволенні позову відмовити.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Габ'яно" (01021, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд. 28/2, нежиле приміщення 43, ідентифікаційний код - 33637138) до Державного бюджету України судовий збір у сумі 1 162 (одну тисячу сто шістдесят дві) грн. 64 коп.

4. Стягнути з Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України (01601, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 50-Б, ідентифікаційний код - 22873444) до Державного бюджету України судовий збір у сумі 55 (п'ятдесят п'ять) грн. 36 коп.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 24.02.2016.

Суддя Бондарчук В.В.