ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ПОРУШЕННЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

"26" лютого 2016 р. Провадження № 9/903/108/16

Суддя господарського суду Волинської області Вороняк А. С., розглянувши матеріали по справі 903/108/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-бельгійське підприємство з іноземними інвестиціями «Євролакт», м.Вознесенськ, Миколаївська область

до відповідача 1: товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад-Продакшн" ЛТД, м. Луцьк

до відповідача 2: публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", м. Київ

про розірвання іпотечного договору №151208Z127 від 08.12.2008р. та договору застави №151208Z131 від 08.10.2008р.

визнав подані матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду.

Встановив: 25.02.2016р. товариство з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-бельгійське підприємство з іноземними інвестиціями «Євролакт» звернулось з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад-Продакшн" ЛТД та публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про розірвання іпотечного договору №151208Z127 від 08.12.2008р. та договору застави №151208Z131 від 08.10.2008р.

Також позивачем подано заяву про забезпечення позову №3 від 01.02.2016р. (вх.№01-67/6/16 від 25.02.2016р.), в якій просить суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом заборони ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до набрання рішенням у даній праві законної сили, вчиняти дії спрямовані на звернення стягнення на частину головного виробничого корпусу, зазначеного літерою «Д-2», загальною площею 1372,9 кв. м., що становить 7/100 частини комплексу, який розташований за адресою: м. Вознесенськ, вул. Молодогвардійська, 58а, що є предметом іпотеки за іпотечним договором №151208Z127 від 08.10.2008р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 08.10.2008р. за №3237 та заборони ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до набрання рішенням у даній праві законної сили, вчиняти дії спрямовані на звернення стягнення на обладнання та інші основні засоби згідно переліку, наданого в п.1.2. договору застави №151208Z131 від 08.10.2008р. посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 08.10.2008р. за №3239.

В обґрунтування вказаної заяви посилаються на те, що ПАТ «Укрексімбанк» вчиняються дії по зверненню стягнення на предмет іпотеки та предмет застави, що в подальшому утруднить виконання імовірного рішення. У провадженні господарського суду Миколаївської області перебуває справа №915/689/13 за позовом АТ «Укрексімбанк» до ТОВ СП «Євролакт», ПАТ «Вознесенський сиркомбінат» про звернення стягнення на рухоме і нерухоме майно. На день подання даного позову справа №915/689/13 не розглянута. Вказують, що якщо за час розгляду поданого позову, відповідач-2 набуде права власності на предмет іпотеки та предмет застави, то позивач буде змушений звертатись до суду для витребування свого майна з чужого незаконного володіння, переоформлювати документи, а отже для відновлення прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Зазначають, що з метою недопущення порушення прав і законних інтересів позивача, існує обєктивна необхідність вжити заходів забезпечення позову. Додають копію позовної заяви ПАТ «Укрексімбанк» від 01.04.2013р. №010-05/2519 та копію ухвали господарського суду Миколаївської області про порушення провадження у справі №915/689/13 від 10.04.2013р..

Розглянувши заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, суд зазначає про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з такого.

Згідно ст.66 Господарського процесуального кодексу України(далі ГПК України), господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Таким чином, зі змісту ст.66 ГПК України вбачається, що заходи до забезпечення позову мають бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами та вживаються судом у разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Стаття 67 ГПК України передбачає, що позов забезпечується забороною відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно п.3 вищевказаної постанови стверджується, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

В обґрунтування обставин, позивач до заяви про забезпечення позову не надає жодних доказів, які свідчать про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після подання позову до суду, з якими пов'язується можливість застосування заходів до забезпечення позову.

Поданні позивачем копія позовної заяви ПАТ «Укрексімбанк» від 01.04.2013р. №010-05/2519 та копія ухвали господарського суду Миколаївської області про порушення провадження у справі №915/689/13 від 10.04.2013р. не приймаються судом, як докази в підтвердження вказаної заяви, оскільки, дана обставина свідчить про звернення до суду для захисту можливого порушення прав ПАТ «Укрексімбанк».

Згідно ст.34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, а умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може унеможливити або утруднити виконання рішення по суті позовних вимог.

При цьому, оцінка господарським судом доказів, що стосуються суті спору, на даній стадії судового провадження є недопустимою і не може бути обґрунтуванням правомірності застосування заходів до забезпечення позову.

Отже, позивач вказує на потенційну можливість відповідача намагатись ухилитись від виконання судового рішення в разі задоволення позову, однак, не надає суду будь-які докази, що вказували б на вчинення відповідачами конкретних дій спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання. Також слід зазначити, що дана заява ґрунтується на припущеннях позивача.

Таким чином, позивачем не обґрунтовано заяву про забезпечення позову та не доведено належними доказами, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Враховуючи наведене, в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову(вх.№01-67/6/16 від 25.02.2016р.) слід відмовити через необґрунтованість.

Керуючись ст.ст.64, 65, 66, 86 ГПК України, суд, -

ухвалив :

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та порушити провадження у справі.

2. Справу призначити до розгляду на 22.03.2016р. на 14:30 год..

3. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Волинської області (м.Луцьк, пр.Волі 54а) в залі судових засідань №209.

4. У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову(вх.№01-67/6/16 від 25.02.2016р.) відмовити.

5. В порядку підготовки справи до розгляду зобовязати сторін надати господарському суду для вирішення спору (в належно оформлених копіях через канцелярію суду з супровідним листом за три робочі дні до судового засідання, в оригіналах в судове засідання для огляду):

5.1. Позивачу: витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на відповідачів на час звернення із позовом до суду; оригінали документів долучених до позовної заяви (для огляду в судовому засіданні); письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору; документальне підтвердження пояснення причин в разі ненадання витребуваних документів.

5.2. Відповідачу 1: статутні документи ТОВ "Каскад-Продакшн" ЛТД; письмові пояснення по суті позовних вимог, докази в їх обґрунтування (докази, які подаються в копіях повинні бути належним чином засвідчені).

5.3. Відповідачу 2: статутні документи ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України"; письмові пояснення по суті позовних вимог, докази в їх обґрунтування (докази, які подаються в копіях повинні бути належним чином засвідчені).

Суд попереджає, що відповідно до ст.83 ГПК України господарський суд має право стягнути в дохід Державного бюджету України з винної сторони штраф у розмірі до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону, а в разі ненадання позивачем без поважних причин витребуваних судом матеріалів, неявки позивача в судове засідання позов може бути залишено без розгляду (п.5 ст.81 ГПК України).

Суддя А. С. Вороняк