ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.02.2016 Справа № 905/311/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Мальцева М.Ю., при секретарі судового засідання Гусакові О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м Київ, в особі виробничого підрозділу Знам`янська дирекція залізничних перевезень регіональної філії Одеська залізниця

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ШАХТОУПРАВЛІННЯ ДОНБАС, м.Селидове

про стягнення штрафу у розмірі 43365,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2- за довіреністю від 30.01.2016 р.

від відповідача не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство Українська залізниця, м.Київ, в особі виробничого підрозділу Знам`янська дирекція залізничних перевезень регіональної філії Одеська залізниця звернулось з позовною заявою до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ШАХТОУПРАВЛІННЯ ДОНБАС, м.Селидове про стягнення штрафу у розмірі 43365,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що за накладною №50615426 відповідачем зі станції Нижньокринка, Донецької залізниці на адресу ПАТ Центренерго Трипільська ТЕС станція призначення Трипілля-Дніпровське направлено чотири вагони з вантажем вугілля камяне, зазначивши у накладній масу вантажу 348000кг, зокрема у вагоні № 66242942, нетто 69000кг, тара 25000кг. 16.12.2015р. при зважуванні вантажу на станції Знамянка Одеської залізниці виявлено різницю в масі вантажу у зазначеному вище вагоні, про що складено комерційний акт АА № 032580/476/251. З огляду на зазначене позивач просить стягнути штраф у розмірі 43365,00грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.01.2016 р. було порушено провадження по справі № 905/311/16

11.02.2016 р. відповідач, через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву по справі №905/311/16.

Представники позивача та відповідача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявляли, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем зі станції Нижньокринка Донецької області на адресу ПАТ Центренерго Трипільська ТЕС станція призначення Трипілля-Дніпровське, за накладною № 50615426 направлено чотири вагони з вантажем вугілля камяне із зазначенням в накладній маси вантажу 348000кг, зокрема, у вагоні №66242942 нетто 69000кг, тара-25000кг.

16.12.2015р. в процесі перевантаження вантажу на станції Знамянка Одеської залізниці виявлено різницю в масі вантажу у зазначеному та здійснено контрольне зважування на вагонних вагах, що підтверджується складеним комерційний актом АА №032580/476/251.

Згідно актів №91431, 53624 від 16.12.2015р.навантаження рівномірне на рівні бортів, за скосами в головній частині 1-2 люка і хвостовій частині 6-7 люка нижче бортів 700-900 мм. Посипання вантажу немає. Вагоні торцеві стіни, люки щільно закриті. Маркований двома прокольними бороздами. Каток застосовувався.

При прибутті вагона на станцію призначення було проведено видачу та перевірку маси вантажу, про що зазначено в розділі Є комерційного акту.

З огляду на назначене позивач просить стягнути суму штрафу у розмірі 43365,00грн.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно вимог частини 2 статті 11 ЦК України та ст.174 ГК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Ч. 1 ст. 193 Господарського Кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 908 ЦК України передбачено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частинами 2, 3, 4 ст.909 ЦК України передбачено, що договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

На підставі ч. 1, 2, 3 ст.306 ГК України визначено, що перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Перевезення вантажів здійснюють вантажний залізничний транспорт, автомобільний вантажний транспорт, морський вантажний транспорт та вантажний внутрішній флот, авіаційний вантажний транспорт, трубопровідний транспорт, космічний транспорт, інші види транспорту.

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі відповідно до ст..307 ГК України. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Статтею 3 Закону України Про залізничний транспорт визначено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із законів України "Про транспорт", "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статтею 2 Статуту залізниць України передбачено, що Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

За приписами ст.5 Статуту залізниць України передбачено, що на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: Правила перевезення вантажів (надалі - Правила).

Статтею 6 Статуту залізниць України передбачено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Правил оформлення перевізних документів та зареєстрованої постанови в Міністерстві юстиції України від 24.06.2011р. №765/19503 зазначено, що відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил. Заповнення накладної на маршрут або групу вагонів здійснюється згідно з додатком 3 до цих Правил з урахуванням таких особливостей: у графі 19 "Номер вагона" зазначаються загальна кількість вагонів у відправці та напис "Дивись відомість"; у графах 24 "Маса вантажу, визначена відправником" та 25 "Маса вантажу, визначена залізницею" зазначається загальна маса вантажу, у графі 30 "Тарифні відмітки" - загальна сума платежів. У кінці відомості зазначаються загальна маса вантажу і загальна сума платежів. Про відомість вагонів зазначається у графі 9 "Документи, що додані відправником".

Вимогами ст.37 Статуту залізниць України визначено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником.

Відповідно до приписів п.2.3. Правил оформлення перевізних документів Затверджено Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. № визначено, що графа «55» Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі.

Статтею 24 Статуту залізниць України передбачено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно ч. 1 ст.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Статтею 920 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Неправильне зазначення в накладній маси вантажу засвідчено актом загальної форми від 16.12.2015 № 53624.

Вимогами ст.122 Статуту залізниць України передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України передбачено, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки,та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

11.02.2016 р. відповідачем ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ШАХТОУПРАВЛІННЯ «ДОНБАС», м. Селидове через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву по справі № 905/311/16, у якому просив суд зменшити підлягаючий стягненню штраф з 43 365,00 грн. до 8 673,00 грн., виходячи із розрахунку розміру однієї провізної плати за вагон.

Позивач не заперечував проти зменшення позовних вимог до 8 673,00 грн. на підставі чого суд задовольнив клопотання відповідача про зменшення розміру позовних вимог з 43 365,00 грн. до 8 673,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.233 ГК України, суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора.

Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій (ч.2 ст.233 ГК України).

Згідно із ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно вимог передбачених ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтями 33, 34 ГПК України встановлено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог передбачених ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно з п.3 ст.83 ГПК України передбачено право суду зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги належним чином доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача відповідно до ст.49 ГПК України.

На підставі вимог передбачених ст. 11, 202, ч.3 551, 908, 909, 920 Цивільного кодексу України, ст. 44, 174, 193, ч.1,2 233, 306, 307 Господарського кодексу України, ст.3, 26 Закону України Про залізничний транспорт, ст.ст.2, 5, 6, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, п. 2.3. Правил оформлення перевізних документів Затверджено Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011р.№138), п. 42 Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України» №01-8/211 від 07.04.2008 р., ст. 33-34, 36, 43, 49, 81-1, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, в особі виробничого підрозділу Знам`янська дирекція залізничних перевезень регіональної філії Одеська залізниця до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ШАХТОУПРАВЛІННЯ ДОНБАС, м.Селидове про стягнення штрафу у розмірі 43 365,00 грн, задовольнити частково, у розмірі 8 673 00 грн. в решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ШАХТОУПРАВЛІННЯ ДОНБАС, м.Селидове (85400, Донецька область, м.Селидове, вул..Щорса, 10/67 ) на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, б. 5, код ЕДРПОУ 40075815) в особі виробничого підрозділу Знам`янська дирекція залізничних перевезень регіональної філії Одеська залізниця ПАТ Українська залізниця (27400, Кіровоградська область, м. Знамянка, вул.Жовтнева,10) суму штрафу у розмірі 8 673,00 грн. та 1378 грн. витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (складання).

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в судовому засіданні 16..02.2016 р.

Повне рішення складено 22.02.2016 р.

Суддя М.Ю. Мальцев