РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2016Справа №910/32964/15
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства «Головний інформаційно - обчислювальний центр»
до про Комунального підприємства «Ремонтно - експлуатаційна організація - 7» стягнення заборгованості у розмірі 10 465 грн. 94 коп.
Представники:

від Позивача: Масько А.М. (представник за Довіреністю);

Коваль К.М. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: Поліщук Л.П. (представник за Довіреністю);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Комунальне підприємство «Головний інформаційно - обчислювальний центр» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Ремонтно - експлуатаційна організація - 7» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 10 465 грн. 94 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 14.01.2014 року між Комунальним підприємством «Головний інформаційно - обчислювальний центр» (Виконавець) та Комунальним підприємством «Ремонтно - експлуатаційна організація - 7» (Замовник) було укладено Договір на надання послуг №3346, відповідно до умов якого Замовник доручає та оплачує, а Виконавець приймає на себе зобов'язання надати Замовникові, за його письмовим зверненням послуги, які передбачають надання інформації щодо розщеплення проведених нарахувань, призначених пільг та субсидій і оплат за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій по складових тарифу з наданням відповідних вихідних форм, а також надання та інформаційно - технологічне супроводження програмного забезпечення «Розрахунок доходів та витрат по кожному будинку окремо в розрізі складових тарифів на утримання будинків, споруд та прибудинкових територій». Як зазначає Позивач, на виконання умов Договору він належним чином виконав свої зобов'язання, що підтверджується актами приймання - передачі наданих послуг, проте Відповідач в порушення умов Договору не виконує належним чином свої зобов'язання зі своєчасної плати за надані послуги за серпень 2014 року - лютий 2015 року. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Комунальним підприємством «Головний інформаційно - обчислювальний центр» становить 7 155 грн. 60 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Комунального підприємства «Ремонтно - експлуатаційна організація - 7» 3% річних у розмірі 212 грн. 11 коп. та інфляційні у розмірі 3 098 грн. 23 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 31.12.2015 р. порушено провадження у справі № 910/32964/15, судове засідання призначено на 19.01.2016 року.

18.01.2016 року через загальний відділ діловодства суд (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 31.12.2015 року.

19.01.2016 року через загальний відділ діловодства суд (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

19.01.2016 року в судове засідання з'явились представники позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 31.12.2015 року не виконав.

В судовому засіданні представники позивача подали документи для долучення до матеріалів справи.

Суд на місці ухвалив - задовольнити клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи.

Крім того, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Відповідача надати докази на підтвердження погашення заборгованості в розмірі 7 155,60 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.01.2016 року відкладено розгляд справи на 11.02.2016 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

11.02.2016 року через загальний відділ діловодства суд (канцелярію) від Відповідача надійшли письмові заперечення на позовну заяву.

11.02.2016 року в судове засідання з'явились представники сторін. В судовому засіданні представники позивача надали усні пояснення по суті спору, якими підтримали вимоги та доводи позовної заяви, також подали документи для долучення до матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору, якими заперечив проти задоволення позовних вимог.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати сторін надати докази на підтвердження здійснення часткової оплати Комунальним підприємством "Ремонтно - експлуатаційна організація - 7" на суму 1 124,40 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.02.2016 року відкладено розгляд справи на 17.02.2016 року, у зв'язку з витребуванням додаткових доказів по справі.

17.02.2016 року через загальний відділ діловодства суд (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу.

17.02.2016 року через загальний відділ діловодства суд (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справі доказів.

В судовому засіданні 17 лютого 2016 року Суд на місці ухвалив - задовольнити клопотання Відповідача про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Представники Позивача підтримали вимоги та доводи, викладені в позовній заяві, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник Відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив Суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 17 лютого 2016 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

14.01.2014 року між Комунальним підприємством «Головний інформаційно - обчислювальний центр» (Виконавець) та Комунальним підприємством «Ремонтно - експлуатаційна організація - 7» (Замовник) було укладено Договір на надання послуг №3346, відповідно до умов якого Замовник доручає та оплачує, а Виконавець приймає на себе зобов'язання надати Замовникові, за його письмовим зверненням послуги, які передбачають надання інформації щодо розщеплення проведених нарахувань, призначених пільг та субсидій і оплат за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій по складових тарифу з наданням відповідних вихідних форм, а також надання та інформаційно - технологічне супроводження програмного забезпечення «Розрахунок доходів та витрат по кожному будинку окремо в розрізі складових тарифів на утримання будинків, споруд та прибудинкових територій».

Відповідно до п.2.2 Договору оплата за отриману послугу згідно п.1.1 Договору проводиться Замовником протягом 7 банківських днів після отримання послуги, що визначається по даті підписання актів приймання - передачі наданих послуг. Акт приймання - передачі наданих послуг складається Виконавцем у двох примірниках, по одному для кожної із Сторін.

Згідно з п.2.3 Договору якщо Замовник не підписав акти приймання - передачі наданих послуг протягом 5 робочих днів з дня їх отримання, або у цей строк не надав письмову вмотивовану відмову від їх підписання, то послуги вважаються прийнятими згідно з актами приймання - передачі наданих послуг, які підписані Виконавцем в односторонньому порядку.

У п.5.1 Договору визначено, що термін дії Договору встановлюється з 01.01.2014 року та діє до 31.12.2014 року. Якщо за місяць до припинення строку дії Договору ні одна із Сторін не заявила про припинення його дії, Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік.

Додатком №1 до Договору на надання послуг №3346 від 14.01.2014 року сторони узгодили вартість послуг за місяць у розмірі 1 164 грн. 00 коп.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що на виконання умов Договору він належним чином виконав свої зобов'язання, що підтверджується актами приймання - передачі наданих послуг, проте Відповідач в порушення умов Договору не виконує належним чином свої зобов'язання зі своєчасної плати за надані послуги за серпень 2014 року - лютий 2015 року. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Комунальним підприємством «Головний інформаційно - обчислювальний центр» становить 7 155 грн. 60 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Комунального підприємства «Ремонтно - експлуатаційна організація - 7» 3% річних у розмірі 212 грн. 11 коп. та інфляційні у розмірі 3 098 грн. 23 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Комунального підприємства «Головний інформаційно - обчислювальний центр» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору на надання послуг №3346 від 14.01.2014 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору на надання послуг №3346 від 14.01.2014 року Позивач надав послуги, які передбачають надання інформації щодо розщеплення проведених нарахувань, призначених пільг та субсидій і оплат за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій по складових тарифу з наданням відповідних вихідних форм, а також надання та інформаційно - технологічне супроводження програмного забезпечення «Розрахунок доходів та витрат по кожному будинку окремо в розрізі складових тарифів на утримання будинків, споруд та прибудинкових територій», а Відповідач у свою чергу прийняв надані послуги, що підтверджується Актом приймання - передачі наданих послуг №333-1031 від 30.01.2015 року на суму в розмірі 1 230 грн. 00 коп., який оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку.

Крім того, на виконання умов Договору на надання послуг №3346 від 14.01.2014 року за період серпень 2014 року - грудень 2014 року, лютий 2015 року Позивач надав послуги, які передбачають надання інформації щодо розщеплення проведених нарахувань, призначених пільг та субсидій і оплат за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій по складових тарифу з наданням відповідних вихідних форм, а також надання та інформаційно - технологічне супроводження програмного забезпечення «Розрахунок доходів та витрат по кожному будинку окремо в розрізі складових тарифів на утримання будинків, споруд та прибудинкових територій», що підтверджується Актами приймання - передачі наданих послуг №333-9904 на суму 1 164 грн. 00 коп., №333-11237 на суму 1 164 грн. 00 коп., №333-12549 на суму 1 164 грн. 00 коп., №333-13876 на суму 1 164 грн. 00 коп., №333-15223 на суму 1 164 грн. 00 коп., №333-2092 на суму 1 230 грн. 00 коп., а загалом на суму в розмірі 7 050 грн. 00 коп., які підписані в односторонньому порядку Виконавцем, проте Відповідачем була здійснена лише часткова оплата на суму в розмірі 1 124 грн. 40 коп., що підтверджується платіжним дорученням №443 від 20.02.2015 р.

Згідно з п.2.3 Договору якщо Замовник не підписав акти приймання - передачі наданих послуг протягом 5 робочих днів з дня їх отримання, або у цей строк не надав письмову вмотивовану відмову від їх підписання, то послуги вважаються прийнятими згідно з актами приймання - передачі наданих послуг, які підписані Виконавцем в односторонньому порядку.

Як встановлено Судом, листом №02-4647 від 24.09.2015 року Комунальне підприємство «Головний інформаційно - обчислювальний центр» направило на адресу Комунального підприємства «Ремонтно - експлуатаційна організація - 7» акти приймання - передачі наданих послуг для погодження та підписання, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 02.10.2015 року та поверненням 02.11.2015 року на адресу Позивача рекомендованого повідомлення.

Проте, Суд звертає увагу, що всупереч умовам Договору на надання послуг №3346 від 14.01.2014 року Комунальним підприємством «Ремонтно - експлуатаційна організація - 7» не були підписані акти приймання - передачі наданих послуг та не надано письмову вмотивовану відмову від їх підписання, а тому надані послуги вважаються прийнятими Відповідачем належним чином.

За таких підстав, Суд приходить до висновку, що на виконання умов Договору на надання послуг №3346 від 14.01.2014 року Позивачем були надані послуги у період серпень 2014 року - лютий 2015 року, а Відповідачем в свою чергу прийняті вказані послуги відповідно до п.2.3 Договору без заперечень і зауважень, у зв»язку з чим у Комунального підприємства «Ремонтно - експлуатаційна організація - 7» виник обов»язок по оплаті за надані й прийняті послуги.

Таким чином, заборгованість Комунального підприємства «Ремонтно - експлуатаційна організація - 7» перед Комунальним підприємством «Головний інформаційно - обчислювальний центр» за Договором на надання послуг №3346 від 14.01.2014 року за надані й прийняті послуги за період серпень 2014 р. - лютий 2015 р. становить 7 155 грн. 60 коп., що також підтверджується гарантійним листом №53 від 12.11.2015 року Відповідача.

Однак, Суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи не було додано належних та допустимих доказів на підтвердження сплати Відповідачем заборгованості перед Комунальним підприємством «Головний інформаційно - обчислювальний центр» за Договором на надання послуг №3346 від 14.01.2014 року за надані й прийняті послуги за період серпень 2014 р. - лютий 2015 р. в розмірі 7 155 грн. 60 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату за надані й прийняті послуги в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 7 155 грн. 60 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду Позивач також просив стягнути з Відповідача 3% річних за загальний період з 10.09.2014 р. по 23.12.2015 р. у розмірі 212 грн. 11 коп. та інфляційні у розмірі 3 098 грн. 23 коп.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем оплати за надані і прийняті послуги за загальний період прострочки з 10.09.2014 р. по 23.12.2015 р. у розмірі 212 грн. 11 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у заявленому Позивачем розмірі та до стягнення з Відповідача підлягає 3% річних у розмірі 212 грн. 11 коп., як плати за користування чужими грошовими коштами в період прострочки виконання Відповідачем його грошового зобов'язання за загальний період з 10.09.2014 р. по 23.12.2015 р.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов»язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року)

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов»язання в зв»язку з девальвацією грошової одиниці України, наданий Позивачем, вважає, що позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача інфляційних за період з 10.09.2014 року по 23.12.2015 року у розмірі 3 098 грн. 23 коп. підлягають задоволенню у заявленому Позивачем розмірі, оскільки відповідно до статті 83 Господарського процесуального кодексу України суд позбавлений можливості виходити самостійно за межі заявлених позовних вимог.

Таким чином, з Комунального підприємства «Ремонтно - експлуатаційна організація - 7» на користь Комунального підприємства «Головний інформаційно - обчислювальний центр» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 7 155 грн. 60 коп., 3% річних у розмірі 212 грн. 11 коп. та інфляційні у розмірі 3 098 грн. 23 коп.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Комунального підприємства «Головний інформаційно - обчислювальний центр» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Ремонтно - експлуатаційна організація - 7» (03164, м.Київ, ВУЛИЦЯ ПІДЛІСНА, будинок 3, Ідентифікаційний код юридичної особи 36114019) на користь Комунального підприємства «Головний інформаційно - обчислювальний центр» (02192, м.Київ, ВУЛИЦЯ КОСМІЧНА, будинок 12-А, Ідентифікаційний код юридичної особи 04013755) заборгованість у розмірі 7 155 (сім тисяч сто п'ятдесят п'ять) грн. 60 (шістдесят) коп., 3% річних у розмірі 212 (двісті дванадцять) грн. 11 (одинадцять) коп., інфляційні у розмірі 3 098 (три тисячі дев'яносто вісім) грн. 23 (двадцять три) коп. та судовий збір у розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 19 лютого 2016 року.

Судя О.В. Чинчин