ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року Справа № 911/1591/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Рогач Л.І. - головуючого, доповідача
Алєєвої І.В., Дроботової Т.Б.

розглянувши матеріали касаційної скаргиКомунального підприємства теплових мереж "Бориспільтепломережа"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 15.12.2015
у справі за заявою про № 911/1591/14 Господарського суду Київської області Комунального підприємства теплових мереж "Бориспільтепломережа" визнання наказу від 24.10.2014 таким, що не підлягає виконанню у справі № 911/1591/14
за позовомПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
до Комунального підприємства теплових мереж "Бориспільтепломережа"
простягнення 346457,63 грн,

за участю представників:
позивачаПрокоф'єва Л.В. - представ. дов. від 13.01.2016
відповідача не з'явився (про час і місце судового засідання повідомлений належно)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 01.07.2014 (суддя Карпечкін Т.П.) позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства теплових мереж "Бориспільтепломережа" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 15438,50 грн. - інфляційних втрат, 40795,75 грн. - 3% річних, 90380,38 грн. - пені, 111903,02 грн. - штрафу та 16257,91 грн. - витрат по сплаті судового збору. В решті позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.08.2014 (судді: Сітайло Л.Г., Баранець О.М., Пашкіна С.А.) з урахуванням ухвали від 01.09.2014 про виправлення описки, вищезазначене судове рішення змінене, його резолютивна частина викладена в такій редакції: "Позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж "Бориспільтепломережа" (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 41-А, код 13712452) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, код 20077720) 15438,50 (п'ятнадцять тисяч чотириста тридцять вісім) грн інфляційних, 40795,75 (сорок тисяч сімсот дев'яносто п'ять) грн 3% річних, 90380,38 (дев'яносто тисяч триста вісімдесят) грн пені, 111903,02 (сто одинадцять тисяч дев'ятсот три) грн штрафу та 6904,21 (шість тисяч дев'ятсот чотири) грн витрат по сплаті судового збору. В решті позову відмовити."

Постановою Вищого господарського суду України від 16.10.2014 постанову суду апеляційної інстанції залишено без змін.

24.10.2014 Господарським судом Київської області у справі № 911/1591/14 видано наказ про примусове виконання постанови.

24.09.2015 Комунальне підприємство теплових мереж "Бориспільтепломережа" звернулось до господарського суду з заявою про визнання в порядку частини другої статті 117 Господарського процесуального кодексу України наказу Господарського суду Київської області від 24.10.2014 № 911/1591/14 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення пені та штрафу. Обґрунтовуючи заяву, відповідач посилався на приписи частини 13 статті 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" вказавши, що він розрахувався за газ, спожитий до 01.01.2014, проте, позивач в порушення наведеної норми, пеню та штрафні санкції не списав.

Позивач проти заяви заперечив, вказавши, що відповідач в порушення вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України не довів дотримання ним умов, необхідних для списання заборгованості, не врахував, що списання пені та штрафних санкцій не може розглядатись, як самостійна підстава для списання поза процедурою реструктуризації заборгованості, встановленою у порядку частини 13 статті 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу".

Ухвалою від 28.10.2015 у цій справі (суддя Карпечкін Т.П.) заяву задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Київської області від 24.10.2014 № 911/1591/14 в частині стягнення 90380,38 грн пені та 111903,02 грн штрафу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2015 (судді: Смірнова Л.Г. - головуючий, Чорна Л.В., Кропивна Л.В.) ухвалу господарського суду скасовано, у задоволенні заяви відповідача про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення пені та штрафу, відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з висновками господарського суду апеляційної інстанції, Комунальне підприємство теплових мереж "Бориспільтепломережа" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову в даній справі, ухвалу господарського суду залишити без змін. Касаційну скаргу вмотивовано доводами про порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме, частини першої статті 598 Цивільного кодексу України, частини 13 статті 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", статті 117 Господарського процесуального кодексу України, оскільки судом не враховано, що зобов'язання щодо сплати пені та штрафних санкцій припиняється у відповідача у зв'язку із доповненням Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" статті 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" частиною тринадцятою, що є підставою для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у відповідній частині; суд не врахував, що умова вказаної частини Закону про погашення заборгованості за газ, спожитий до 01.01.2014, не обмежується конкретним судовим рішенням, а має розглядатись в сукупності всього обсягу заборгованості за природний газ, спожитий до 01.01.2014; те, що потреби в реструктуризації не існує з огляду на сплату заборгованості в повному обсязі, не позбавляє боржника права на списання пені та штрафних санкцій.

Позивач у відзиві на касаційну скаргу заперечив доводи касаційної скарги просив суд постанову апеляційного господарського суду залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Відповідач не скористався процесуальним правом на участь своїх представників у судовому засіданні касаційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивача, присутнього у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судових рішеннях, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати чи вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 26.08.2014, господарський суд Київської області 24.10.2014 видав наказ про стягнення з Комунального підприємства теплових мереж "Бориспільтепломережа" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 15438,50 грн інфляційних витрат, 40795,75 грн 3% річних, 90380,38 грн пені, 11903,02 грн штрафу та 6904,21грн виплат по сплаті судового збору. За змістом судового рішення у справі № 911/1591/14 застосовано відповідальність за порушення відповідачем грошових зобов'язань по оплаті природного газу, який поставлявся в 2012 році,.

Виданий у справі № 911/1591/14 наказ від 24.10.2014 пред'явлений до примусового виконання і перебуває на виконанні у ВДВС Бориспільського МРУЮ (виконавче провадження № 46407729).

В ході розгляду заяви боржника на вимогу суду позивач (стягувач) надав довідку від 16.10.2015 № 14/2-1867В, за змістом якої основна заборгованість відповідача за природний газ, спожитий до 01.01.2015, станом на 01.04.2015 відсутня.

Задовольняючи заяву, місцевий господарський суд дійшов висновку, що оскільки у заявника (боржника) відсутня заборгованість за природний газ, спожитий до 01.01.2014, ним виконано передбачену вказаною нормою умову, яка, крім того, що є підставою для реструктуризації боргу за природний газ, спожитий у період з 01.01.2014 по 31.12.2014 також є одночасно визначеною законодавчо підставою для списання пені та штрафу, нарахованих на заборгованість за природний газ, спожитий до 01.01.2014 згідно з частиною тринадцятою статті 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу".

Переглядаючи в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України справу в повному обсязі, суд апеляційної інстанції, натомість, вказав, виходячи із системного аналізу частини тринадцятої статті 18 наведеного вище Закону в сукупності з іншими частинами статті 18, предметом регулювання цієї частини є заборгованість, що залишилась не погашеною на день набрання чинності Законом (06.06.2015), за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року до 31 грудня 2014 року, та за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду).

Рішення у справі № 911/1591/14 про стягнення зі заявника пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат, прийнято у зв'язку з неналежним виконанням останнім умов договору від 02.08.2012 № 12/28-ТЕ-17 купівлі-продажу природного газу; за отриманий за вказаним договором протягом жовтня-грудня 2012 року природний газ заявник остаточно розрахувався 01.04.2014, за довідкою про стан загальної заборгованості від 16.10.2015 № 14/2-1867В заборгованість за природний газ, спожитий до 01.01.2015, станом на 01.04.2015 у заявника взагалі відсутня.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд апеляційної інстанції наголосив, що передбачене частиною 13 статті 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" списання пені, штрафних санкцій слід розглядати як невід'ємну частину реструктуризації заборгованості за природний газ, спожитий в період з 01.01.2014 по 31.12.2014, не погашеної на день набрання чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (06.06.2015) і не може розглядатися як окрема підстава для списання сум пені та штрафу, відтак, підстави для розповсюдження вищенаведеної норми на дані правовідносини, як і підстави для задоволення заяви відповідача та визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення пені та штрафу, відсутні.

Судова колегія зазначає, що відповідно до частин другої та четвертої статті 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом; господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

06.06.2015 набрав чинності Закон України № 423-VIII від 14.05.2015 "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"", яким внесено зміни до Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", зокрема, статтю 18 Закону доповнено частиною 13, за якою: "Заборгованість теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року до 31 грудня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), не погашена на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", підлягає реструктуризації шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості.

Ця реструктуризація здійснюється за умови погашення в трьохмісячний строк з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" теплогенеруючими та/або теплопостачальними організаціями заборгованості за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), що залишилася непогашеною на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Зазначені пені, штрафні та фінансові санкції підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу за умови виконання вимог цієї частини

У типовому договорі про реструктуризацію заборгованості визначаються, зокрема, порядок реструктуризації і погашення заборгованості, загальна сума реструктуризованої заборгованості, строк її погашення, розмір щомісячних платежів, права та обов'язки сторін.

Форма типового договору про реструктуризацію заборгованості затверджується Кабінетом Міністрів України".

Суд апеляційної інстанції вірно зазначив, що передбачене частиною тринадцятою статті 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" списання пені, штрафних та фінансових санкцій слід розглядати як невід'ємну частину реструктуризації заборгованості теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року, не погашеної на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості; списання зазначених вище сум пені, штрафних та фінансових санкцій є одним із елементів передбаченої цією частиною процедури реструктуризації заборгованості (на підставі відповідного типового договору про реструктуризацію заборгованості, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України), і не може розглядатися як самостійна підстава для списання поза вищевказаною процедурою, тобто у відриві від контексту всієї частини тринадцятої статті 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу". Іншого порядку списання сум пені, штрафних та фінансових санкцій на сьогодні чинним законодавством не передбачено.

Відтак, висновок суду апеляційної інстанції про неможливість застосування до спірних правовідносин Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в частині списання пені, та штрафних санкцій є законним та обґрунтованим.

Доводи скаржника щодо надання наведеною нормою самостійної законної підстави для списання пені, штрафних санкцій поза дотримання наведеної у ній процедури суперечать порядку застосування законодавчих актів відповідно до врегульованих зазначеним законодавством правовідносин.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Перевіривши у відповідності до частини 2 статті 1115 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що суд апеляційної інстанції вирішив спір відповідно до вимог статей 4-2, 4-3, 33, 34, 43, 101, 105 Господарського процесуального кодексу України, розглянув всебічно, повно та об'єктивно в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, надав оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, та доводам сторін, відповідно відобразивши це в судовому рішенні.

Доводи касаційної скарги не спростовують належно та повно встановлених судом істотних обставин справи та законності їх правових висновків відповідно до наведених вище положень законодавства; підстав для скасування судового рішення з мотивів, викладених у касаційній скарзі, не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 43, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж "Бориспільтепломережа" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2015 у справі № 911/1591/14 Господарського суду Київської області залишити без змін.

Головуючий Л. Рогач

Судді І. Алєєва

Т. Дроботова