УХВАЛА

10.02.2016Справа № 910/1153/16

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши

заяву товариства з обмеженою відповідальністю «КІН-ТАК»
проскасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 01.12.2015
у третейській справі № 1454/15
за позовомпублічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК»
доприватного сільськогосподарського підприємства «ШРУБКІВСЬКЕ» та товариства з обмеженою відповідальністю «КІН-ТАК»
простягнення заборгованості,

за участю представників:
від позивача: від відповідача 1:Ганага А.С. (довіреність від 24.10.2014 № 02-36/3075); Багінський А.О. (довіреність від 13.01.2016 № б/н);
від відповідача 2: (заявника): Багінський А.О. (довіреність від 01.12.2015 № б/н);

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2015 року ПАТ «УКРСОЦБАНК» звернулося до Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків з позовом до ПСП «ШРУБКІВСЬКЕ» та ТОВ «КІН-ТАК», яким заявлено вимогу про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості в сумі 703531,17 грн.

Рішенням третейського судді Ярошовця В.М. Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків (м. Київ) від 01.12.2015 у справі № 1454/15 позов ПАТ «УКРСОЦБАНК» задоволено частково та вирішено стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 118012,62 грн та третейський збір.

У січні 2016 року до Господарського суду міста Києва звернулося ТОВ «КІН-ТАК» із заявою про скасування вказаного вище рішення третейського суду в частині солідарного стягнення з заявника грошових коштів.

Заява мотивована тим, що договір поруки, за яким заявник є поручителем, та який містить третейське застереження, припинив свою дію до прийняття третейським судом оскаржуваного рішення у зв'язку зі спливом строку вказаного правочину та збільшенням обсягу відповідальності заявника без згоди останнього, а тому третейським судом прийнято рішення у спорі, не передбаченому третейською угодою і підлягає частковому скасуванню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2016 прийнято заяву ТОВ «КІН-ТАК» до розгляду та порушено провадження у справі № 910/1153/16, а її розгляд призначено на 10 лютого 2016 року.

До господарського суду 10 лютого 2016 року надійшов відзив ПАТ «УКРСОЦБАНК», відповідно до якого, останнє просить суд відмовити у задоволенні заяви з огляду на таке. Як стверджує позивач, останній надсилав відповідачеві 2 лист-претензію від 12.05.2009 № 17-29/22-1921 та лист-вимогу від 19.04.2011 № 101.6-08/863, однак вказані листи залишені заявником без відповіді. Також позивач вважає, що порука не є припиненою, оскільки забезпечене нею зобов'язання не виконано. Щодо збільшення обсягу відповідальності поручителя позивач зазначив, що ці кошти, про які зазначає заявник, не є предметом спору у справі № 1454/15, тобто з відповідачів позивачем не стягуються. Крім того, позивач вважає, що спір у справі № 1454/15 підвідомчій третейському в силу наявності третейського застереження та відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення.

У судовому засіданні 10 лютого 2016 року, заслухавши повноважних представників спору, вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, судом встановлено таке.

Між акціонерним комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є позивач, як позикодавцем, та ПСП «ШРУБКІВСЬКЕ», як позичальником, укладено договір від 22.04.2008 № 880/124-НКЛ 21 про надання не відновлювальної кредитної лінії (далі - кредитний договір), за умовами якого позичальник зобов'язується надавати позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання (далі - кредит) , на умовах, визначених цим договором (п. 1.1 кредитного договору).

У відповідності до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Так, з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальниками за кредитним договором, між позивачем, як кредитором, та ТОВ «КІН-ТАК», як поручителем, укладено договір поруки від 22.04.2008 № 880/298-ПЮО 18 (далі - договори поруки), відповідно до якого поручитель зобов'язується перед кредитором солідарно відповідати за виконання позичальником у повному обсязі зобов'язань за кредитним договором від 22.04.2008 № 880/124-НКЛ 21, а саме: повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором (п. 1.1 договору поруки).

У відповідності до п. 6.2 кредитного договору та п.5.2 договору поруки, у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони, керуючись ст. 5 Закону України «Про третейські суди», домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

З наведеного вбачається, що сторони спору передбачили у вищевказаних договорах третейське застереження, тобто спори, пов'язані з правами та обов'язками сторін, які випливають з договорів кредитного і поруки, підлягають вирішенню третейським судом.

Так, як зазначалося вище, кредитодавець ПАТ «УКРСОЦБАНК», який є одночасно кредитором, звернувся до постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з названим вище позовом, за наслідками розгляду якого прийнято оскаржуване рішення.

Однак, судом встановлено, що між сторонами кредитного договору укладено договір від 21.10.2008 про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору, яким останні вирішили викласти додаток № 1 до кредитного договору в іншій редакції, відповідно до якої встановлено 2,5 % річних від суми заборгованості за ведення кредитної справи позичальника, якій повинні сплачуватися у національні валюті за курсом НБУ на дату оплати щомісячно до 5 числа місяця наступного за місяцем, в якому комісія нарахована.

Частиною 1 статті 559 ЦК України встановлено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Зі змісту вказаної норми права вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які зумовили збільшення обсягу відповідальності останнього.

Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом; установлення нових умов порядку зміни процентної ставки в бік збільшення; розширення змісту основного зобов'язання про дострокове повернення кредиту та плати за користування ним; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення) розміру неустойки тощо.

Виходячи з умов договору від 21.10.2008 про внесення змін та доповнень № 1, сторони внесли зміни до кредитного договору, яка призводить до збільшення обсягу відповідальності заявника.

Однак, доказів надання поручителем згоди на укладення договору від 21.10.2008 про внесення змін та доповнень № 1 матеріали справи не містять.

Таким чином, внесення договором від 21.10.2008 доповнень до кредитного договору щодо встановлення розміру комісії за ведення кредитної справи позичальника без згоди поручителя, призводить до збільшення обсягу відповідальності останнього і зумовлює припинення поруки.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 у справі № 6-1161цс15.

Крім того, господарським судом у даній справі встановлено, що згідно з п. 1.1.2 кредитного договору та п. 2.1.1 договору поруки кінцевий термін погашення заборгованості за кредитом - не пізніше 20 березня 2009 року.

Водночас, п. 6.1 договору поруки встановлено, що цей договір набирає чинності з моменту його укладення уповноваженими представниками сторін та діє до виконання у повному обсязі зобов'язань за кредитним договором і цим договором.

Частиною 4 ст. 559 Цивільного кодексу України встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 6.1) про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18.07.2012 у справі 6-78цс12.

У кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання чітко визначений - строк повного погашення кредиту - не пізніше 20 березня 2009 року.

За таких обставин у ПАТ «УКРСОЦБАНК» виникло право пред'явити вимогу до поручителя відповідача 2 про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 21 березня 2009 року, протягом наступних 6 місяців.

Доказів звернення до відповідача 2 із такою вимогою у шестимісячний строк матеріали справи не містять. Наведене обставина також встановлена третейським судом в оскаржуваному рішенні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що порука є припиненою. Суд відзначає, що аналогічний факт було встановлено третейським судом в оскаржуваному рішенні.

З наведеного вбачається, що третейське застереження, встановлене у договору поруки, також є припиненим.

Однак, як зазначалося вище, позивач звернувся з позовом, зокрема, до відповідача 2, вимоги за яким ґрунтувалися на договорі поруки у третейській справі № 1454/15 - у серпні 2015 року, тобто після припинення поруки і третейського застереження.

Частиною 1 ст. 122-1 ГПК України та ч. 2 ст. 51 Закону України «Про третейські суди» встановлено, що сторони, треті особи, а також особи, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, мають право звернутися до господарського суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди» та п. 2 ч. 2 ст. 122-5 ГПК України рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване, зокрема, з підстав, якщо рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ГПК України за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд має право постановити ухвалу про повне або часткове скасування рішення третейського суду.

Підсумовуючи сукупність обставин справи і враховуючи норми права, суд дійшов висновку, що заява ТОВ «КІН-ТАК» у даній справі є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю, оскільки Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків вирішено спір, який не передбачено третейською угодою.

Отже, рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 03.11.2015 у справі № 1816/15 підлягає частковому скасуванню в порядку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 122-5 ГПК України, в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача 2 на користь позивача.

Керуючись статтями 84, 122-1, п. 2 ч. 2 ст. 122-5, ст. 122-6 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ :

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «КІН-ТАК» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 01.12.2015 у справі № 1454/15 задовольнити.

2. Рішення третейського судді Ярошовця В.М. Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків (м. Київ) від 01.12.2015 у справі № 1454/15 за позовом публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» до приватного сільськогосподарського підприємства «ШРУБКІВСЬКЕ» та товариства з обмеженою відповідальністю «КІН-ТАК» про солідарне стягнення заборгованості скасувати частково, а саме в частині солідарного стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «КІН-ТАК» на користь публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» заборгованості по договору кредиту у сумі 118012,62 грн та третейського збору в сумі 1580,12 грн.

Суддя Я.А. Карабань