номер провадження справи 30/194/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2016 Справа № 908/6220/15

за позовом: Комунального підприємства "Водоканал" (69002, м. Запоріжжя, вул. Артема, 61)

до відповідача: Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 (69035, АДРЕСА_1; АДРЕСА_2)

про стягнення 457,90 грн.

Суддя Кагітіна Л.П.

За участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача - Дунаєнко О.О., довіреність № 5 від 05.01.2016 р.;

від відповідача - не з'явився;

Комунальне підприємство "Водоканал" звернулося в господарський суд Запорізької області з позовом про стягнення з Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 заборгованості в сумі 457,90 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на приписи ст.ст. 173, 174 Господарського кодексу України, ст. 526, 629 Цивільного кодексу України та умови укладеного між сторонами договору № 8471 від 14.11.2008 р. про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації. Вказує, що в період з 12.01.2013 р. по 14.02.2013 р. позивачем відповідачу надано послуги на суму 457,90 грн. вартість яких відповідачем не оплачено.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.12.2015 р. порушено провадження у справі № 908/6220/15, присвоєно справі номер провадження № 30/194/15, розгляд якої призначено на 27.01.2016 р. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та об'єктивного розгляду і вирішення справи по суті.

Ухвалою суду від 27.01.2016 р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи було відкладено на 19.02.2016 р.

За письмовим клопотанням представника позивача фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Представник позивача у судовому засіданні в повному обсязі підтримав доводи, викладені у позовній заяві. Наголошує на тому, що станом на час розгляду справи сума заборгованості відповідачем не погашена.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Пояснень та витребуваних судом матеріалів відповідачем не надано.

Відповідно до підпункту 3.9.1 Постанови ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Як свідчать матеріали справи, ухвали господарського суду від 22.12.2015 р. та від 27.01.2016 р. були надіслані на адреси сторін, зазначені в позовній заяві, в строки, визначені ст.87 ГПК України. При цьому, вказані ухвали були направлені на адресу відповідача: АДРЕСА_1, яка співпадає з місцезнаходженням відповідача, визначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Отже, про час та місце слухання даної справи відповідач був повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки про час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі його представника за наявними у справі матеріалами.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду розглянути спір за наявними у справі матеріалами, у випадку, якщо відзив на позов та витребувані судом документі не надані.

В судовому засіданні 19.02.2016 р. справу розглянуто, прийнято і оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

14.11.2008 року між Комунальним підприємством "Водоканал" (Водоканалом, позивачем у справі) та Суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_1 (Абонентом, відповідачем у справі) було укладено договір № 8471 про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації (надалі - Договір), за умовами якого Водоканал зобов'язався забезпечити Абоненту подачу води на господарсько-питні та побутові і технічні потреби, а також приймання стічних вод по майданчикам: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 68, кім. 65 (п. 1.1 Договору).

Згідно з розділом 2 Договору договір укладається з 14.11.2008 р. по 31.12.2012 р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії, про його припинення не було письмово заявлено однією з сторін.

Судом встановлено, що у зв'язку з відсутністю нового договору та відповідних заяв про припинення дії договору Договір є чинним.

Згідно з п. 3.1.1 Договору Водоканал зобов'язаний забезпечити Абоненту подачу питної води з напором в точці підключення вводу Абонента до мереж Водоканалу Р-1,0 кГс/см2, і якістю у відповідності з ГОСТом на воду питну 2874-82 в точці підключення вводу Абонента до мереж Водоканалу згідно розподілу зон обслуговування та балансової належності, а також приймання стоків в кількості, вказаній в Договорі, з забрудненням, не перевищуючими допустимі концентрації.

За визначенням п. 3.2.1 Договору, Абонент зобов'язаний своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення, експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, прилади і пристрої на них у встановленому порядку у відповідності з цим договором та нормативними документами, вказаними в п. 1.1 цього договору.

Розділ 5 Договору передбачає, що основним документом на оплату є акт. Акти за воду та послуги каналізації виписуються основному абоненту з зазначенням споживачів представником "Водоканалу", при наявності особистого посвідчення..

Акт виписується 7-10 числа кожного місяця. Абонент зобов'язаний на протязі трьох банківських днів з дня виписки акта перерахувати кошти на розрахунковий рахунок Водоканалу у сумі, вказаній в акті.

На виконання вимог договору, позивачем у період з 12.01.2013 р. по 14.02.2013 р., надано відповідачу послуги з водопостачання та приймання стічних вод на суму 457,90 грн., що підтверджується долученою до матеріалів справи копією акту № 8471/1 від 14.02.2013 р. (арк. справи 11).

Відповідач взяті на себе договірні зобов'язання по оплаті за Договором не виконав.

Позовна вимога про стягнення з Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 заборгованості в сумі 457,90 грн. є предметом судового розгляду у даній справі.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали і фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, вислухавши представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України), зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), згідно з якою господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами склалися господарські відносини на підставі укладеного між сторонами договору, які породили взаємні обов'язки: обов'язком позивача стало надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації, а обов'язком відповідача - оплата вартості наданих йому послуг в порядку та на умовах, визначених Договором.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.1 статті 193 Господарського кодексу України).

За приписами статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що свої зобов'язання за Договором позивачем виконано у повному обсязі, а саме, відповідачу у період з 12.01.2013 р. по 14.02.2013 р. надавались послуги з питного водопостачання та приймання стоків.

Відповідачу було вручено відповідний акт за цей період, що підтверджується особистим підписом СПД ФО ОСОБА_1 на акті № 8471/1 від 14.02.2013 р.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що відповідач зобов'язаний на протязі трьох банківських днів з дня виписки акта перерахувати кошти на розрахунковий рахунок Водоканалу у сумі, вказаній в акті.

За умовами п. 3.2 Договору, відповідач взяв на себе зобов'язання своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані йому послуги.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач свої зобов'язання щодо своєчасної оплати послуг з водопостачання та водовідведення, всупереч умов Договору та вимог закону, в обумовлений Договором строк і в повному обсязі не виконав.

Заборгованість в сумі 457,90 грн. не була сплачена відповідачем.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Статтями 42, 43 ГПК України встановлено, що господарський судовий процес здійснюється на засадах змагальності та рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. При цьому принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень; вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

В даному випадку, суду не було надано доказів сплати відповідачем на користь позивача 457,90 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за водопостачання та водовідведення в сумі 457,90 грн. заявлена обґрунтовано і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 45, 22, 33, 34, 44, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Водоканал" (м. Запоріжжя) до Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 (м. Запоріжжя) задовольнити повністю.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 (69035, АДРЕСА_1; АДРЕСА_2; код НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Водоканал" (69002, м. Запоріжжя, вул. Артема, 61, , р/р 0001 в АКБ "Індустріалбанк", МФО 313849) суму 457 (чотириста п'ятдесят сім) грн. 90 коп. заборгованості та суму 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Л.П. Кагітіна

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання. Рішення оформлене у повному обсязі та підписане згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 24.02.2016 р.