ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2016 р. Справа № 914/4176/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Марка Р.І.

суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Бішко М.І.

з участю представників:

від позивача: ОСОБА_2;

від відповідача-1: не зявився;

від відповідача-2: ОСОБА_3;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Ресурс Лімітед, м.Тернопіль б/н від 28.12.2015р. (вх. № 01-05/56/16 від 05.01.16)

на ухвалу господарського суду Львівської області від 23.12.2015р. винесену за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Ресурс Лімітед про перегляд рішення Господарського суду Львівської області від 12.05.2015 р. за нововиявленими обставинами

у справі № 914/4176/14

за позовом: Приватного підприємства Продсервіс Україна 2012, м. Київ,

до відповідача -1: Приватного підприємства Оптторгресурс, м. Львів,

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю Ресурс Лімітед, м.Тернопіль

про стягнення 1 538 258,55 грн. збитків та 153 825,85 грн. штрафу

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.12.2015р. відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Ресурс Лімітед про перегляд рішення Господарського суду Львівської області від 12.05.2015р. у справі №914/4176/14 за нововиявленими обставинами.

Не погодившись з вказаною ухвалою місцевого господарського суду, відповідач-2 звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 28.12.2015р. (вх. № 01-05/56/16 від 05.01.16), в якій просить ухвалу Господарського суду Львівської області від 23.12.2015р. у даній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задоволити.

Скаржник вважає, що суд не надав правової оцінки та обґрунтування, чому не вважається факт підроблення ОСОБА_4 № 24/10 від 01.10.2014 року, який є ключовим доказом у первісній справі і ліг в основу Рішення від 12.05.2015 року, істотною для справи обставиною, що не була і не могла бути відмова Заявнику. Також стверджує, що спростування такого доказу як підроблений ОСОБА_4 слідчого №24/10 від 01.10.2012 року спростовує висновок суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, оскільки він був предметом дослідження при прийнятті рішення від 12.05.2015 року і жодних інших доказів на підтвердження факту псування продуктів, завдання збитків позивачу у справі немає. Апелянт зазначає, що факт підроблення вищенаведеного листа підтверджується такими доказами, як: ОСОБА_4 « 24/10-14142 від 20.07.2015р. Слідчого СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській обл.., ОСОБА_4 національної поліції в Тернопільській області № 9/1-1101 від 07.12.2015 р., Витяг з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань від 16.06.2015 р. по кримінальному провадженню № 0001604.

Крім того апелянт в апеляційній скарзі, посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми процесуально права, а саме представнику скаржника на його письмове клопотання видано копію ухвали, яка надана без підписів судової колегії, а лише посвідчення підписом секретаря судового засідання, що порушує норму ч. 3 ст. 82 ГПК України. Також скаржник зазначає, що суд переклав вину за неотримання поштової кореспонденції на скаржника, не зазначивши, що не було перевірено юридичної адреси відповідача-2.

Згідно автоматичного розподілу справ КП Документообіг господарських судів, 05.01.2016р. справу за № 914/4176/14 розподілено до розгляду судді доповідачу Кузю В.Л., у складі колегії суддів Орищин Г.В. та Галушко Н.А.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 11.01.2016р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Ресурс Лімітед б/н від 28.12.2015р. прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 20.01.2016р.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 20.01.2016р. заяву головуючого-судді Кузя В.Л. про самовідвід від участі в розгляді справи № 914/4176/14 задоволено.

Згідно повторного автоматичного розподілу справ КП Документообіг господарських судів, 21.01.2016р. справу за № 914/4176/14 розподілено до розгляду судді доповідачу Гнатюк Г.М., у складі колегії суддів Орищин Г.В. та Галушко Н.А.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 22.01.2016р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Ресурс Лімітед б/н від 28.12.2015р. прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 02.02.2016р.

У звязку із перебуванням головуючого-судді Гнатюк Г.М. у відпустці 29.01.2016р. проведено повторний автоматичний розподіл справ КП Документообіг господарських судів та справу за № 914/4176/14 розподілено до розгляду судді доповідачу Марко Р.І., у складі колегії суддів Орищин Г.В. та Галушко Н.А.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції підставним та обґрунтованим, просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Львівської області від 23.12.2015 р. без змін.

В судовому засіданні 15.02.2016р представник скаржника доводи апеляційної скарги підтримав, просив апеляційну скаргу задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення по суті спору, просив рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Представники відповідача-1 явки повноважного представника не забезпечив, хоча про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до п.3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що ухвалами суду про призначення справи до розгляду та про відкладення розгляду справи явку представників сторін в судове засідання не визначено обов'язковою, відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, а, відтак, не був позбавлений конституційного права на захист охоронюваних законом інтересів, клопотань про відкладення розгляду справ до суду не поступало, а у справі міститься достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду вирішила апеляційну скаргу розглянути за відсутності представника відповідача-1.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 99 ГПК України у судовому засіданні 15.02.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови Львівського апеляційного господарського суду.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, які підтримали свою позицію, розглянувши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Львівської області від 12.05.2015 у справі №914/4176/14 позов Приватного підприємства Продсервіс Україна 2012 до відповідача-1: Приватного підприємства Оптторгресурс, до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю Ресурс Лімітед задоволено повністю та стягнуто з Приватного підприємства Оптторгресурс на користь Приватного підприємства Продсервіс Україна 2012 153825,85 грн. штрафу, 3076,21 грн. судового збору та 805,01 грн. витрат, пов'язаних з проведенням експертизи та з Товариства з обмеженою відповідальністю Ресурс Лімітед на користь Приватного підприємства Продсервіс Україна 2,55 грн. збитків, 30765,48 грн. судового збору та 8050,99 грн. витрат, пов'язаних з проведенням експертизи.

Рішення господарського суду Львівської області від 12.05.2015 набрало законної сили та 28.05.2015 року видано господарським судом Львівської області накази (№040887 та №040888) про примусове виконання рішення.

Згідно з пунктом 1 частини 2 ст. 112 ГПК України підставою для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як зазначено у п.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" від 26.12.2011 № 17, необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов:

по-перше, їх існування на час розгляду справи,

по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи,

по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом до відповідача, оскільки йому листом ОСОБА_4 обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради від № 731/9з від 21.07.2015 року стало відомо, що договір оренди нежитлових приміщень комунальної власності № 3206 від 27.06.2012 року був розірваний 18.03.2013 року, що є нововиявленою обставиною.

Зокрема, щодо вищенаведеної обставини, судом першої інстанції встановлено, що факт розірвання Договору оренди № 3206 від 27.06.2012 року було встановлено судовими рішеннями по справі №921/876/13-г/10 за участю ТзОВ Ресурс Лімітед, де ТзОВ Ресурс Лімітед був відповідачем у даній справі, а також його представник ОСОБА_5 був присутнім у судовому засіданні 01.11.2013 року при прийнятті рішення господарським судом Тернопільської області у цій справі. Слід зазначити, що і в самому ж листі, ОСОБА_4 обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради від № 731/9з від 21.07.2015 вказано, що про факт розірвання договору оренди № 3206 від 27.06.2012 року було відомо ТзОВ Ресурс Лімітед, оскільки останній був відповідачем по справі №921/876/13-г/10.

Щодо посилання скаржника на лист ОСОБА_4 МВС України у Тернопільській області від 20.07.2015 року № 24/10-14142 про відсутність в матеріалах кримінального провадження №0003344 листа слідчого відділу Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області від 01.10.2014 року №24/10 про встановлення факту перешкоджання працівникам ПП Продсервіс Україна 2012 в доступі до займаного приміщення магазину Світоч та вивезенні продовольчих товарів та на лист заступника начальника слідчого управління головного управління національної поліції в Тернопільській області від 07.12.2015 р. №9/1-1101 адресованого на звернення директору товариства з обмеженою відповідальністю Ресурс Лімітед щодо надання інформації про стан досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001604, то слід зазначити наступне.

30.11.2013 р. слідчим Бачинським П.Р. прийнято постанову про закриття кримінального провадження №0003344 на підставі п. 2 ч. ст. 284 КПК України, у звязку із відсутністю в діянні складу кримінального провадження.

16.06.2015 року слідчим відділом Тернопільського МВ УМВ України в Тернопільській області розпочато досудове розслідування кримінальному провадженні №0001604 за фактом підроблення листа № 24/10 від 01.10.2014 року, яким ніби слідчий відділ Тернопільського МВ УМВ України в Тернопільській області інформував господарський суд Львівської області про встановлення у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003344 факту перешкоджання доступу працівникам ПП Продсервіс України 2012 до орендованого вказаним підприємством приміщення (магазин Світоч) з боку працівників ТОВ Ресурс Лімітед, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Як вбачається із листа №9/1-1101 від 07.12.2015 р. головного управління національної поліції в Тернопільській області, у даний час у кримінальному провадження №0001604 проводяться слідці (розшукові) дії направлені на повне, всебічне у неупереджене дослідження всіх обставин кримінального правопорушення.

Апелянт вказує, що нововиявленою обставиною є фальшивість документа, а саме лист слідчого відділу Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області від 01.10.2014 року №24/10.

В п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.1981 № 1 "Про практику перегляду судами у зв'язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили" визначено, що як нововиявлені можуть розглядатися обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановлення рішення, ухвали, постанови, але про них не знали і не могли знати заявник і суд. Не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після постановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 17 від 26.12.11 р. викладено позицію з приводу того, що нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасниками судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

З вищенаведеного вбачається, що лист ОСОБА_4 обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради № 731/9з від 21.07.2015 року та лист ОСОБА_4 МВС України у Тернопільській області від 20.07.2015 року № 24/10-14142, лист головного управління національної поліції в Тернопільській області від 07.12.2015 року №9/1-1101 пояснення до висновку експерта (№191/15-22 від 10.04.2015 року), - лист №11493/Г/99 99 11 02-04-19 від 18.12.2015 року Державної фіксальної служби; - лист №508/г/26-55-11-01 від 15.12.2015 року ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві; - лист №16202/23-ЗПІ/1013-03-11-02/1259 від 07.12.2015 ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Л/о та лист №42455/19-18-11-02-08 від 15.12.2015 року Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області,згідно Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами", є новими доказами по справі, а не нововиявленими обставинами.

Необхідно зазначити, що відповідно до п.2ч.2 ст. 212 підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є встановленні вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення.

Відповідач -2 не надав суду вироку суду, що набрав законної сили, яким би було встановлено фальшивість даного листа. Тобто подані листи та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженні не можуть слугувати нововиявленою обставиною без вироку суду, що набрав законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, під час розгляду справи судом надано оцінку всім обставинам справи, а викладені заявником (відповідачем) обставини не можуть вважатися нововивяеними, оскільки судом встановлена відсутність сукупності всіх трьох складових нововиявлених обставин у матеріальних фактах, вказаних Товариством з обмеженою відповідальністю Ресурс Лімітед у поданій заяві.

Що стосується доводів апелянта,про те що суд першої інстанції прийшов до невірного висновку, щодо ігнорування відповідачем 2 поштової кореспонденції, яка надходила від суду, оскільки судом не було перевірено юридичної адреси заявника, яка була змінена ще в квітні 2015 року. З приводу наведеного, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з відміткою господарського суду Львівської області на зворотній стороні оригіналу оскаржуваного рішення від 12.05.2015 року, який міститься у матеріалах справи, копії повного тексту оскаржуваного рішення господарського суду Львівської області від 12.05.2015 року у даній справі були надіслані сторонам 21.05.2015 року.

Згідно витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю Ресурс Лімітед є вул. Живова, 32А, м.Тернопіль, 46008, така ж сама адреса вказана і у позовній заяві Приватного підприємства Продсервіс Україна 2012.

При подачі заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами Товариства з обмеженою відповідальністю Ресурс-Лімітед зазначена та ж сама адреса місцезнаходження товариства (вул. Живова 32 А, м.Тернопіль, 46008), а будь-які відомості щодо її зміни не містить.

В матеріалах справи міститься конверт з копією зазначеного рішення, який був надісланий господарським судом Львівської області Товариству з обмеженою відповідальністю Ресурс Лімітед за адресою - вул. Живова, 32А, м.Тернопіль, 46008, було повернуто суду поштовою установою у зв'язку з закінченням терміну зберігання (конверт з відповідною довідкою поштової установи долучено до матеріалів справи).

Відповідно до ч.1 ст.64 ГПК України суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Пунктом 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року передбачено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Крім того, ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 07.09.2015 року у справі №914/4176/14, яка залишена без змін постановою ВГС України від 17.11.2015 року у даній справі, встановлено, що доводи відповідача 2 у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та в апеляційній скарзі є ідентичними. Заявник зазначає, що усі процесуальні документи суду першої інстанції надсилались відповідачу 2 за його юридичною адресою, яка зазначена у ЄДРЮОФОП, і саме ця адреса відповідача - 2 зазначена в його апеляційній скарзі і в позовній заяві.

Отже, з наведеного вище вбачається, що скаржник був належним чином повідомлений про дату, час та місце судових засідань в господарському суді Львівської області.

Крім того, заявник стверджує, що йому стало відомо про існування рішення господарського суду Львівської області від 12.05.2015 року тільки 17.07.2015 року із листа державного виконавця. Як встановлено судом першої інстанції, 26.06.2015 року представник ТзОВ «Ресурс Лімітед» ОСОБА_6, знайомився з матеріалами справи частково, а отже і з повним текстом рішення господарського суду Львівської області від 12.05.2015 року у даній справі, що спростовує вищенаведені твердження заявника.

Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 17 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами розділу XIII ГПК господарський суд має винести ухвалу про залишення судового рішення без зміни. В той же час заінтересована сторона не позбавлена права оскаржити судове рішення в апеляційному порядку з дотриманням вимог ГПК, зокрема, статті 101 цього Кодексу.

Як вбачається в ухвалі від 07.09.2015 року Львівський апеляційний господарський суд у справі №914/4176/14, яка залишена в силі постановою ВГС України від 17.11.2015 року в даній справі, прийшов до висновку, що можливість вчасного подання Товариством з обмеженою відповідальністю Ресурс Лімітед апеляційної скарги на рішення господарського суду Львівської області від 12.05.2015 року у справі № 914/4176/14 залежала від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер. З матеріалів справи вбачається, що, дізнавшись про наявність оскаржуваного рішення 17.07.2015 року, ТОВ Ресурс Лімітед, подав до суду першої інстанції 27.07.2015 року заяву про перегляд рішення господарського суду Львівської області від 12.05.2015 року, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, а не апеляційну скаргу на таке рішення.

Тому , відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю Ресурс Лімітед у задоволені клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Львівської області від 12.05.2015 року та повернуто апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Ресурс Лімітед.

Що стосується тверджень апелянт в апеляційній скарзі, що суд першої інстанції порушив норми процесуально права, а саме представнику скаржника на його письмо клопотання видано копію Ухвали, яка надана без підписів судової колегії, а лише посвідчення підписом секретаря судового засідання, що порушує норму ч. 3 ст. 82 ГПК України. Судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.6.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України погодженої Вищим господарським судом України листом від 19.02.2013 року та затвердженою Державною судовою адміністрацією України від 20.02.2013 року Учасникам судового процесу надсилаються (видаються) копії судових рішень, засвідчених відміткою «Згідно з оригіналом». Зазначається назва посади, особистий підпис відповідальної особи, яка засвідчує примірник, її ініціали, прізвище, дата засвідчення копії. Копія процесуального документа скріплюється відповідною (не гербовою) печаткою суду так, щоб відбиток печатки охоплював останні кілька літер назви посади відповідальної особи, що засвідчує документ. Відмітка про засвідчення розміщується нижче реквізиту документа «Підпис».

Згідно з вищенаведеним колегія суду приходить до висновку, що судом першої інстанції не порушено норми процесуального права та додержано ч. 3 ст. 82 ГПК України.

В силу ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Скаржником не доведено наявності підстав для скасування ухвали місцевого господарського суду та для задоволення апеляційної скарги. Отже, ухвалу суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судовий збір, сплачений скаржником за подання апеляційної скарги, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103, 105, 112, 114 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

п о с т а н о в и в:

1. В задоволенні вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Ресурс Лімітед, м.Тернопіль б/н від 28.12.2015р. (вх. № 01-05/56/16 від 05.01.16) відмовити.

2. Ухвалу господарського суду Львівської області від 23.12.2015 року у справі №914/4176/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови виготовлений 16.02.2016 р.

Головуючий-суддя Марко Р.І.

Суддя Галушко Н.А.

Суддя Орищин Г.В.