РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2016Справа №910/32951/15
За позовом Державного-науково-виробничого підприємства «Електронмаш»

до Приватного акціонерного товариства «Орії»

про стягнення 27 436,79 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники :

Від позивача: Безвенюк В.П. представник за дов. №04/02-юр. Від 04.02.2016

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Пред'явлені вимоги про стягнення 22240,00 грн. основного боргу - заборгованості за надані послуги по договору № 146 від 20.10.2011 про відшкодування витрат по організації пропускного режиму, 4825,78 грн. пені, 371,01 грн. 3% річних за порушення строків оплати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.01.2016 порушено провадження у справі №910/32951/15, розгляд справи призначено на 09.02.2016.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Ухвала суду по справі була надіслана відповідачу на адресу, вказану в позовній заяві та повернені до суду із зазначенням причини повернення: «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до пункту 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За таких обставин справа розглядається за наявними у ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

20.10.2011 між позивачем - Державним-науково-виробничим підприємством «Електронмаш» (сторона 1 за договором) та відповідачем - Публічним акціонерним товариством «Орії» (сторона 2 за договором) був укладений договір №146 про відшкодування витрат по організації пропускного режиму, відповідно до умов якого позивач зобов'язується надавати послуги з організації та забезпечення пропускного режиму працівників, відвідувачів відповідача на територію підприємства з 7:30 год. до 19:30 год., за адресою м. Київ вул. Кільцева дорога 4, а відповідач зобов'язується приймати надані послуги та в повному обсязі і належним чином відповідно до умов договору проводити позивачу оплату за отримані послуги (п.1.1, п.2.1.1, п.2.3.2).

Вартість послуг згідно із п.3.1. договору складає на місяць 5560,00 грн., включаючи ПДВ.

Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 5 числа наступного місяця за звітним (п.4.1.).

Оплата в безготівковій формі здійснюється стороною-2 на підставі наданого стороною-1 рахунку - фактури шляхом перерахування грошових коштів з рахунку сторони-2 на поточний рахунок сторони-1 (п.4.3.)

За умовами даного договору позивач за період з 01.12.2014 по 01.04.2015 надав відповідачу послуги по організації та забезпеченню пропускного режиму на загальну суму 22240,00 грн., а відповідач прийняв вище згадані послуги на загальну суму 22240,00грн., що підтверджується актами надання послуг, підписаними двома сторонами, а саме:

- акт надання послуг від 31.12.2014 на суму 5560,00 грн.;

- акт надання послуг від 31.01.2015 на суму 5560,00 грн.;

- акт надання послуг від 28.02.2015 на суму 5560,00 грн.;

- акт надання послуг від 31.03.2015 на суму 5560,00 грн.

Відповідачу були виставлені рахунки - фактури від 31.12.014 №1860 на суму 5560,00 грн., від 31.01.2015 №120 на суму 5560,00 грн., від 28.02.2015 №208 на суму 5560,00 грн., від 31.03.2015 №367 на суму 5560,00 грн., всього на загальну суму 22240, 00 грн., які відповідач не оплатив.

31.03.2015 відповідач звернувся до позивача з листом від 30.03.2015 вих. №30/03/15-1 про розірвання договору №146 від 20.10.2011 з 01.04.2015.

02.04.2015 сторонами було підписано додаткову угоду № 62 до договору про відшкодування витрат по організації пропускного режиму №146 від 20.10.2011, яка є невід'ємною частиною договору, відповідно до якої сторони дійшли згоди припинили свої договірні відносини з 01.04.2015 ( п.1. додаткової угоди).

Відповідно до п.2 даної додаткової угоди відповідач зобов'язаний до 01.06.2015 провести сплату заборгованості по відшкодуванню витрат по організації пропускного режиму за даним договором в сумі 22240, 00 грн.

Відповідно до п.п.1.7 ст.193 Господарського кодексу України, ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Доказів здійснення відповідачем оплати суми 22240, 00 грн., в тому числі в установлені строки, суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 371,07 грн. 3 % річних на підставі ст. 625 ЦК України, розрахунок яких перевірений судом та визнано арифметично правильним.

Посилаючись на п. 5.1.1. договору, яким передбачено, що сторона 2 несе відповідальність за прострочення терміну платежів за надані послуги - шляхом сплати неустойки (пені) з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ несплаченої суми за кожний день прострочення, позивачем заявлено до стягнення 4825,78 грн. пені за період з 24.06.2015 по 21.12.2015, в задоволенні яких належить відмовити, оскільки договірні відносини за договором припинені з 01.04.2015 року на підставі додаткової угоди № 62 від 02.04.2015.

Відповідач письмового відзиву та свого контррозрахунку суми позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково в сумі 22240,00 грн. основного боргу та 371,01 грн. річних. В решті позову належить відмовити.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

1. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Орії (01133, м. Київ, вул. Щорса, 29, ) на користь Державного науково-виробничого підприємства «Електронмаш» (03180, м. Київ, вул. Кільцева дорога, 4, ) 22240 (двадцять дві тисячі двісті сорок ) грн. 00 коп. основного боргу, 371 (триста сімдесят одна) грн. 01коп. річних, 1335 (одну тисячу триста тридцять п'ять) грн. 63 коп. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

2.В решті позову відмовити.

Суддя О.М.Ярмак

Повне рішення складене 16.08.2016