ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2016 р. Справа № 911/5400/15

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Литовці А.С.

розглянувши справу № 911/5400/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ітком Трейдинг», м. Київ

до Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк»,

с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський район

про визнання зобов`язання припиненим

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність від 15.12.2015;

від відповідача: ОСОБА_2 довіреність № 3321/15 від 13.11.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду Київської області із позовною заявою (вх. № суду 5650/15 від 18.12.2015) про визнання припиненим зобовязання ТОВ «Ітком Трейдинг» перед ПАТ «Радикал Банк» за Договором про факторингове обслуговування із застосуванням поручительства № 08/4461-Ф від 17.10.2013, укладеним між ПАТ «Радикал банк» та ТОВ «Ітком Трейдинг».

Ухвалою суду від 21.12.2015 порушено провадження у справі № 911/5400/15 та призначено її розгляд на 20.01.2016 о 12 год. 20 хв.

В судових засіданнях представник позивача підтримував заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні 20.01.2016 надав відзив вих. № 204/16 від 19.01.2016 на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, з підстав, викладених у відзиві, а саме, що станом на моменти проведення трансакції в сумі 1 447 980,67 грн. на рахунку позивача фактично були відсутні грошові кошти в цій сумі; зарахування коштів, які надійшли від третіх осіб, на рахунок позивача у достатній сумі для здійснення такого погашення відбувалось в позаопреаційний день банку; в результаті перевірки уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було виявлено зазначені транзакції, які на думку уповноваженої особи Фонду було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, поза межами робочого та операційного дня банку, що свідчить про умисне протиправне внесення інформації до АБС Б-2 з метою виведення активів відповідача та надання одному кредитору переваги над іншим, тому зазначені правочини-транзакції щодо перерахування коштів є нікчемними.

В судовому засіданні 20.01.2016 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва до 03.02.2016 о 12 год. 00 хв.

Через канцелярію суду (вх. № 1351/16 від 21.01.2016) відповідачем надано додаткові письмові пояснення від 21.01.2016, в яких відповідач зазначає, що відображення транзакцій про вчинення на користь позивача зарахування грошових коштів саме 09.07.2015 і саме у зазначений час є об`єктивним, оскільки зазначення дати та часу відображається у автоматичному режимі автоматичною системою АБС Б-2.

Через канцелярію суду (вх. № 2378/16 від 03.02.2016) позивач надав додаткові письмові пояснення, в яких зазначає, що платіжні документи були надані позивачем та третіми особами до банку у межах операційного часу, про що свідчать відповідні відмітками банку на платіжних дорученнях, а в системі АБС Б-2 зазначено час проведення цих документів співробітником банку, за дії якого клієнт банку не відповідає.

В судовому засіданні 03.02.2016 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва до 12.02.2016 о 12 год. 00 хв.

В судовому засіданні 12.02.2016 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва до 17.02.2016 о 09 год. 50 хв.

Через канцелярію суду (вх. № 3485/16 від 16.02.2016) відповідач надав додаткові письмові пояснення від 15.02.2016, в яких зазначив, що тривалість операційного дня банку на може бути більшою аніж тривалість робочого дня банку, тривалість операційного дня відповідача збігається із тривалістю робочого дня з 09:00 до 18:00, та не може бути тривалішим ніж до 18:00. Також відповідач вважає, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при визнанні нікчемним правочину на підставі відповідного спеціального Закону та наказу № 202 від 06.11.2016, діяла як суб`єкт владних повноважень, а відповідно до ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії, дій чи бездіяльності.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством «Радикал Банк» («фактор», надалі відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ітком Трейдинг» («підприємство», надалі позивач) 17 жовтня 2013 року було укладено Договір № 08/4461-Ф про факторингове обслуговування із застосуванням поручительства, відповідно до умов якого позивач зобов`язується відступити відповідачу право вимоги від дебіторів позивача, зазначених у переліку дебіторів, коштів, право на одержання яких належить позивачу на підставі документів, що підтверджують таке право вимоги відповідно до контракту та окремих поставок, а відповідач має право придбати зазначені права вимоги коштів від дебіторів позивача і передати за плату кошти, у розмірі рівному вартості відступленого позивачем відповідачу права вимоги коштів від дебіторів позивача, у порядку й у випадках, передбачених цим Договором.

На виконання умов Договору факторингу між позивачем та відповідачем були підписані Додаткові угоди № 2/1 від 17.10.2013, № 2/2 від 16.10.2014, № 2/3 від 04.05.2014, № 2/4 від 03.08.2014, якими було визначено перелік дебіторів позивача, загальний ліміт позивача, максимальну сума авансу та строк дії даних Додаткових угод.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно п. 1.14 Договору факторингу факторинг із застосуванням поручительства (факторинг з регресом) це кредитна операція, відповідно до якої відповідач здійснює придбання, а позивач відступає йому право вимоги виконання дебітором зобов`язань у грошовій формі по кожній окремій поставці за контрактом за поставлені позивачем товари (виконані роботи, надані послуги), при якому позивач виступає поручителем перед відповідачем за виконання дебіторами позивача зобов`язань по сплаті грошових коштів по поставкам, право вимоги яких відступлено позивачем відповідачу, і зобов`язується здійснити зворотній викуп прав вимог у разі несвоєчасного або неповного виконання дебіторами зобов`язань перед відповідачем за поставлені їм позивачем товари (виконані роботи, надані послуги).

Станом на 09.07.2015 заборгованість позивача перед відповідачем за Договором факторингу становила 2 125 097,83 грн. Зазначена сума сторонами не оскаржувалася.

На виконання умов Договору факторингу позивач 09.07.2015 здійснив погашення заборгованості по зазначеному Договору, що підтверджується платіжними дорученням № 4963 від 09.07.2015 на суму 10 271,68 грн., № 9838 від 09.07.2015 на суму 1 447 980,67 грн., № 12845 від 09.07.2015 на суму 663 057,90 грн. та № 15103 від 09.07.2015 на суму 3 787,58 грн., а всього на суму 2 125 097,83 грн., що також підтверджується випискою ПАТ «Радикал Банк» від 09.07.2015 по поточному рахунку ТОВ «Ітком Трейдинг» № 4461.

Погашення заборгованості по Договору факторингу було здійснено позивачем за рахунок коштів отриманих від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 в сумі 1 474,03 грн. згідно Договору про надання поворотної фінансової допомоги від 09.07.2015 року, від ТОВ «Науково-виробнича компанія «Крас» в сумі 370 785,78 грн. згідно Договору про надання поворотної фінансової допомоги від 09.07.2015 року, від ТОВ «Автоспецпром» в сумі 1 434,90 грн. згідно Договору про надання поворотної фінансової допомоги від 09.07.2015 року, від ПП «Донмед» в сумі 44 141,11 грн. згідно Договору про надання поворотної фінансової допомоги від 09.07.2015 року, від ТОВ «Найф Україна» згідно Договору про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 09.07.2015 року, від ТОВ «СП Агро-Технікел-Сеплайз-Україна» згідно Договору про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 09.07.2015 року.

У зв`язку з виконанням позивачем зобов`язань за Договором факторингу, відповідачем видано довідку вих. № 1985/25 віл 09.07.2015, в якій зазначено, що строкова заборгованість за виданими авансами відсутня, прострочена заборгованість за виданими авансами, а також прострочена заборгованість за процентами за надані аванси відсутня. Зазначена довідка підписана заступником Голови правління банку та засвідчена відбитком печатки відповідача. Отже, належне виконання зобов`язань позивача додатково було підтверджено документально.

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що в листопаді 2015 року позивачем було отримано повідомлення від відповідача, відповідно до якого трансакції від 09.07.2015 щодо погашення заборгованості позивача за Договором факторингу є нікчемними згідно ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

На підставі постанови Правління Національного банку України від 09.07.2015 № 452/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Фонд) прийнято рішення від 09.07.2015 № 130 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Радикал Банк», згідно з яким з 10.07.2015 розпочато процедуру виведення відповідача з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 10.07.2015 до 09.10.2015. 08.10.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 184 «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Радикал Банк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», відповідно до якого строк здійснення тимчасової адміністрації продовжено на один місяць по 09.11.2015 (включно).

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.

В результаті перевірки правочинів уповноваженою особою Фонду (у тому числі договорів), вчинених (укладених) відповідачем протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, було виявлено ряд правочинів - трансакцій Банку щодо перерахування коштів, а саме:

1 447 980,67 грн., прийнято платіжний документ 09.07.2015, платник позивач, з призначенням платежу: сп. зг.дог.за фак.-е об..кр.дог. №08/4461-Ф від 17.10.13, час проводки 09.07.2015 12:35;

663 057,90 грн., прийнято платіжний документ 09.07.2015, платник позивач, з призначенням платежу: част. оплата зг.дог.факт.№08/4461-Ф від 17.10.2013 без ПДВ, час проводки 09.07.2015 15:23;

3 787,58 грн., прийнято платіжний документ 09.07.2015, платник позивач, з призначенням платежу: погашення відсотків згідно договору факторингового обслуговування №08/4461-Ф від 17.10.2013, час проводки 09.07.2015 18:11;

10 271,68 грн., прийнято платіжний документ 09.07.2015, платник позивач, з призначенням платежу: част. оплата зг.дог.факт.№08/4461-Ф від 17.10.2013, час проводки 09.07.2015 19:06;

20 435,00 грн., прийнято платіжний документ 09.07.2015, платник ТОВ «Найф Україна», отримувач позивач, з призначенням платежу: фінансова допомога зг. дог. б/н від 09.07.2015 без ПДВ, час проводки 09.07.2015 14:07;

646 410,48 грн., прийнято платіжний документ 09.07.2015, платник ТОВ «СП АТС-Україна», отримувач позивач, з призначенням платежу: надання фінансової допомоги зг. дог. б/н від 09.07.2015 без ПДВ, час проводки 09.07.2015 14:50;

1 030 144,85 грн., прийнято платіжний документ 09.07.2015, платник ТОВ «Найф Україна», отримувач позивач, з призначенням платежу: фінансова допомога зг. дог. б/н від 09.07.2015 без ПДВ, час проводки 09.07.2015 21:28;

44 141,11 грн., прийнято платіжний документ 09.07.2015, платник ПП «Донмед», отримувач позивач, з призначенням платежу: фінансова допомога зг. дог. б/н від 09.07.2015 без ПДВ, час проводки 09.07.2015 21:58;

1 434,90 грн., прийнято платіжний документ 09.07.2015, платник ТОВ «Автоспецпром», отримувач позивач, з призначенням платежу: фінансова допомога зг. дог. б/н від 09.07.2015 без ПДВ, час проводки 09.07.2015 21:58;

370 785,78 грн., прийнято платіжний документ 09.07.2015, платник ТОВ «НВК КРАС», отримувач позивач, з призначенням платежу: фінансова допомога зг. дог. б/н від 09.07.2015 без ПДВ, час проводки 09.07.2015 21:58;

1 474,03 грн., прийнято платіжний документ 09.07.2015, платник ФОП ОСОБА_3, отримувач позивач, з призначенням платежу: фінансова допомога зг. дог. б/н від 009.07.2015 без ПДВ, час проводки 09.07.2015 21:58.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 37, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 215, 216, 236 ЦК України уповноваженою особою Фонду було повідомлено позивача про нікчемність правочинів - трансакцій щодо перерахування коштів та виставлено вимогу позивачу невідкладно здійснити оплату кредитної заборгованості по Договору про факторингове обслуговування № 08/4461-Ф від 17.10.2013 в сумі 2 121 310,25 грн., а також відсотків, нарахованих на дату повного виконання зобовязань позивачем по Договору про факторингове обслуговування (повідомлення вих. № 3194/15 від 06.11.2015).

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Цивільним кодексом не передбачено можливість визнання судом дійсним правочину, який є нікчемним в силу ч. З ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», проте у такому випадку висновок про визнання судом нікчемності правочину є правовою оцінкою, яка має бути викладена у мотивувальній частині судового рішення.

5 жовтня 2012 року між ТОВ "Ітком Трейдинг" (позивач) та ПАТ "Радикал Банк" укладено Договір банківського рахунку № 4461/П-1, відповідно до умов якого відповідач відкрив позивачу поточний рахунок № 4461 в національній валюті та взяв на себе зобов'язання щодо здійснення розрахунково-касового обслуговування позивача на умовах Договору та чинного законодавства України.

Згідно ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

9 липня 2015 року позивач надав до банку платіжні доручення від 09.07.2015 № 4963 на суму 10 271,68 грн. з призначенням платежу «част. оплата зг.дог.факт. № 08/4461-Ф від 17.10.13 р.»; № 9838 на суму 1 447 980,67 грн. з призначенням платежу «част. оплата зг.дог.факт. № 08/4461-Ф від 17.10.13 р.»; № 12845 на суму 663 057,90 грн. з призначенням платежу «сп. зг.дог.за фак-е об. кр. дог. № 08/4461-Ф від 17.10.13 р., без ПДВ»; № 15103 на суму 3 787,58 грн. з призначенням платежу «погашення відсотків згідно договору факторингового обслуговування № 08/4461-Ф від 17.10.13 р.».

Відповідно до п. 3.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Вище зазначені платіжні доручення, які подані до банку для виконання, в частині заповнення клієнтом-позивачем у повній мірі відповідають вимогам Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті.

Згідно з п. 22.4 ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346-ІІІ, під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника. Банки мають забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

Відповідно до п. 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити «Дата надходження» і «Дата виконання». У розрахункових документах дата, зазначена в реквізиті "Дата виконання", має відповідати: даті списання коштів з рахунку платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку.

З наведених вище норм законодавства вбачається, що обов'язок з заповнення на платіжному дорученні реквізитів «Дата надходження» і «Дата виконання» покладений на банк, який обслуговує клієнта.

На зазначених вище платіжних дорученнях позивача заповнені реквізити «одержано банком» та «проведено банком» із зазначенням дати 09.07.2015, підписом уповноваженої особи банку, який засвідчений відбитком штампу банку.

Відповідно до п. 22.7 ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі відмови з будь-яких причин у прийнятті розрахункового документа банк має повернути його ініціатору не пізніше наступного операційного дня банку із зазначенням причини повернення.

Згідно п. 22.9 ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей» банки виконують розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження та виключно в межах залишку коштів на рахунках платників, крім випадків надання платнику обслуговуючим його банком кредиту.

За приписами п. 2.15 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті банк, повертаючи розрахунковий документ у день його надходження, має зробити на його зворотному боці напис про причину повернення документа без виконання (з обов'язковим посиланням на статтю закону України, відповідно до якої розрахунковий документ не може бути виконано, або/та главу/пункт нормативно-правового акта Національного банку, який порушено) та зазначити дату його повернення (це засвідчується підписами відповідального виконавця і працівника, на якого покладено функції контролера, та відбитком штампа банку).

Платіжні доручення від 09.07.2015 №№ 4963, 9838, 12845, 15103 не були повернуті без виконання із зазначенням відповідних причин (невірне заповнення документа, відсутність коштів на рахунку, достатніх для виконання платіжного документа, тощо), доказів зазначеному надано не було, натомість зазначені платіжні доручення містять відмітки про прийняття їх банком та про проведення (виконання) банком.

Відповідно до п. 30.2 ст. 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів з Україні» банк отримувача в разі надходження суми переказу протягом операційного дня зобов'язаний її зарахувати на рахунок отримувача або виплатити йому в готівковій формі в той самий день або в день (дата валютування), зазначений платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки.

Згідно п. 2.19 Інструкції про безготівкові рорахунку в Україні в національній валюті розрахункові документи, що надійшли до банку протягом операційного часу, банк виконує в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли після операційного часу, банк виконує наступного операційного дня.

Відповідно до п. 1.21 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» операційний день - частина робочого дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються від клієнтів документи на переказ і документи на відкликання та можна, за наявності технічної можливості, здійснити їх обробку, передачу та виконання. Тривалість операційного дня встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах.

Згідно п 1.22 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» операційний час - частина операційного дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються документи на переказ і документи на відкликання, що мають бути оброблені, передані та виконані цим банком протягом цього ж робочого дня. Тривалість операційного часу встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах.

Посилання відповідача на здійснення операцій банком в післяопераційний час, встановлений наказом чи іншим внутрішнім (локальним) документом банку, не може бути прийняте судом до уваги, оскільки такий наказ/інший внутрішній (локальний) документ банку не є за своєю суттю нормативно-правовим актом, прийнятим органом державної влади, виконання (проведення) платіжних доручень після закінчення операційного часу само по собі не є підставою для визнання правочину недійсним, а може мати відповідні правові наслідки лише для осіб, що здійснюють операційне супроводження клієнтів. Доказів притягнення винних осіб, якщо такі є, до відповідальності до суду не надано.

Таким чином, 09.07.2015 позивачем було надано до відповідача платіжні доручення на загальну суму 2 125 097,83 грн., на рахунок позивача 09.07.2015 було перераховано від третіх осіб 2 114 826,15 грн. та 10 271,68 грн. залишок на рахунку позивача, що підтверджується випискою банку по рахунку позивача від 09.07.2015.

Відповідно до п.п. 1.4 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2013 № 254, банки самостійно визначають систему організації операційної діяльності залежно від їх структури, обсягів та видів банківських операцій, кількості працюючих, розвитку інформаційних технологій тощо. Оброблення інформації про операції та її збереження мають виконуватися на серверах та/або іншій комп'ютерній техніці, які/яка повинні/а фізично розташовуватися на території України.

Довідки/виписки про рух коштів, що формуються банками є технічними документами банку, сформованими із електронної системи обліку руху коштів по рахункам клієнтів, яка була сформована під час створення банківської проводки відповідальним працівником банку, однак це не свідчить про те, що грошові кошти чи платіжні доручення клієнтів надійшли саме в цей час.

Відповідач також посилається на те, що вчинення трансакцій щодо перерахування коштів підпадає під ознаки нікчемності, визначені п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно якої банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банну.

Таке твердження відповідача не може підтверджуватись виключно посиланням на приписи ст. ст. 37, 38 Закону України «Про систему гарантування фізичних осіб» та їх тлумаченням, оскільки при кваліфікації правочину з огляду на мету його вчинення має враховуватись вина, яка доводиться такими засобами доказування, що можуть її підтвердити.

В розумінні ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» факт перерахування позивачем грошових коштів в якості погашення заборгованості за Договором про факторингове обслуговування не є підставою нікчемності трансакцій. Зазначена дія є питанням виконання Договору про факторингове обслуговування, та відбулася після його укладення у порядку та у спосіб, визначений чинним законодавством України та вказаними договорами, через що відповідно до ст. 215 ЦК України не може бути підставою недійсності правочину.

Також необхідно зазначити, що виходячи з буквального тлумачення п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» нікчемними можуть бути визнані укладені банком правочини, умови яких передбачають платіж чи передачу, тобто відчуження, майна банку з метою надання окремим кредиторам пільг.

Відповідачем згідно вищезазначених трансакцій не здійснювався платіж та не передавалось будь-яке майно відповідача на користь позивача. У звязку з вчиненими трансакціями відповідач не зазнав жодних несприятливих наслідків, наприклад таких як погіршення фінансового стану банку або зниження його неплатоспроможності, оскільки грошові кошти з банку виведені не були, а за їх рахунок було здійснено погашення зобов`язання за Договором про факторингове обслуговування згідно умов цього Договору.

Таким чином суд вважає, що трансакції не підпадають за своєю правовою та економічною суттю під критерії нікчемності, визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Також судом не приймаються доводи відповідача, що уповноважена особа Фонду при визнанні нікчемним правочину на підставі відповідного спеціального Закону та наказу № 202 від 06.11.2016, діяла як суб`єкт владних повноважень, а відповідно до ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії, дій чи бездіяльності.

Так, уповноважена особа Фонду надіслала позивачу повідомлення вих. № 3194/15 від 06.11.2015 про нікчемність транзакцій, у якому не зазначено ні реквізитів протоколу комісії з перевірки правочинів, ні наказу уповноваженої особи Фонду про визнання правочинів-транзакцій нікчемними. Відповідач до матеріалів справи надав копію наказу уповноваженої особи Фонду від 06.11.2015 № 202 «Щодо повідомлення про нікчемність правочину (у тому числі договорів)».

Зазначене повідомлення та наказ не містять ознак нормативно-правового акту чи правового акту індивідуальної дії, прийнятого суб`єктом владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських фунукцій.

Згідно ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність за допомогою належних та допустимих доказів вимог позивача, викладених у позовній заяві про визнання припиненим зобовязання ТОВ «Ітком Трейдинг» перед ПАТ «Радикал Банк» за Договором про факторингове обслуговування із застосуванням поручительства № 08/4461-Ф від 17.10.2013.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 32-35, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати припиненим зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Ітком Трейдинг» перед Публічним акціонерним товариством «Радикал Банк» за Договором про факторингове обслуговування із застосуванням поручительства № 08/4461-Ф від 17.10.2013.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» (08130, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Леніна, буд. 2-В, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ітком Трейдинг» (03113, м. Київ, вул. Миколи Шпака, буд. 5, ) 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено: 24.02.2016.

Суддя О.О. Христенко