РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2016Справа №910/32261/15
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "І.К.Ініціатива"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології"

про стягнення 19 703,63 грн.

Представники сторін:

від позивача: Шаповал Д.В. - представник за довіреністю № б/н від 18.12.2015 року;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "І.К.Ініціатива" до товариства з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" про стягнення 19 703,63 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між товариством з обмеженою відповідальністю "І.К.Ініціатива" та товариством з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" укладено договір оренди № 471 нерухомого індивідуально визначеного майна від 01.08.2012 року, відповідно до якого за взаємною згодою сторін орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування об'єкт оренди (орендоване майно), а саме місця на башти, яка є власністю орендодавця у кількості 4-х для розміщення антенних пристроїв широкосмугового радіо доступу до мережі Інтернет орендаря з невід'ємним правом прокладення фідерів до зазначених антен по конструкціям башти та розташування шафи в кількості 1-на з обладнанням широкого смугового радіо доступу до мережі Інтернет поруч із баштою, за адресою: с. Залісся Богданівської сільської ради Броварського району Київської області.

Відповідач не виконав зобов'язання за договором оренди, тому позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за договором оренди, яка станом на 17.11.2015 року становить 19 703,63 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 24.12.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 26.01.2016 року.

В судовому засіданні 26.01.2016 року оголошено перерву до 08.02.2016 року.

В судове засідання 08.02.2016 року представник відповідача не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 26.01.2016 року.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

01.08.2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю "І.К.Ініціатива" та товариством з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" укладено договір оренди № 471 нерухомого індивідуально визначеного майна, відповідно до якого за взаємною згодою сторін орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування об'єкт оренди (орендоване майно), а саме місця на башти, яка є власністю орендодавця у кількості 4-х для розміщення антенних пристроїв широкосмугового радіо доступу до мережі Інтернет орендаря з невід'ємним правом прокладення фідерів до зазначених антен по конструкціям башти та розташування шафи в кількості 1-на з обладнанням широкого смугового радіо доступу до мережі Інтернет поруч із баштою, за адресою: с. Залісся Богданівської сільської ради Броварського району Київської області.

Згідно з п.1.3. договору оренди, вказані в. 1.1. цього договору антено місця та місце поруч з баштою надаються орендарю без устаткування та інвентарю.

Відповідно до п. 2.1. договору оренди, орендна плата складається з плати за оренду антено місця для встановлення антенних пристроїв широкосмугового радіо доступу до мережі Інтернет орендаря в кількості 4-х антен, плати за право встановити на своїй території 1-ної металевої шафи з обладнанням широкосмугового радіо доступу до мережі Інтернет, та втрат пов'язаних з обслуговуванням електроустановки сплачується в наступному порядку.

Пунктом 2.2. договору встановлено, що загальна сума орендної плати за користування нерухомим індивідуально визначеним майном визначається згідно розрахунку (додаток № 1) і становить за базовий місяць 2 436,00 грн, в тому числі ПДВ.

В п. 4 додатку № 1 до договору № 471 від 01.08.2012 року передбачено, що загальна орендна плата за користування нерухомим індивідуально визначеним майном складає 504,00 грн * 4 (антено місця) + 240 грн (вартість місця встановлення шафи) + 180 грн. (втрати пов'язані з обслуговуванням електроустановки) = 2 436,00 грн. з ПДВ щомісячно.

Розмір плати за кожний наступний місяць визначається орендодавцем шляхом коригування розміру місячної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Згідно з п.2.3. договору, компенсація вартості споживаної обладнанням орендаря електроенергії проводиться, щомісячно, згідно виставлених орендодавцем рахунків у відповідності з показниками електролічильника, встановленого у орендаря, згідно діючих тарифів. Крім того, орендар сплачує орендодавцю згідно п. 2.1. договору витрати, пов'язані з обслуговуванням електроустановки.

Відповідно до п. 2.4 договору, щомісячно до 10 числа місяця, наступного за базовим, орендодавець надає орендарю рахунки на повний обсяг обумовлених договором платежів за сплачуваний місяць.

Пунктом 2.5. договору передбачено, що орендар здійснює оплату згідно рахунку орендодавця протяг п'яти днів з моменту його отримання шляхом банківського переказу на поточний рахунок орендодавця. Якщо орендар отримав рахунок орендодавця пізніше строку, зазначеного у п. 2.4. договору, термін оплати продовжується на строк такої затримки.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Так, позивачем виставлено відповідачеві:

рахунок-фактури № 1-00000511 від 06.07.2015 року на суму 4 286,15 грн.;

рахунок-фактури № 1-00000446 від 15.06.2015 року на суму 4 269,07 грн.;

рахунок-фактури № 1-00000374 від 22.05.2015 року на суму 4 177,18 грн.;

рахунок-фактури № 1-00000280 від 14.04.2015 року на суму 3 664,19 грн.;

рахунок-фактури № 1-00000235 від 16.03.2015 року на суму 3 307,03 грн.

Також позивачем виконані зобов'язання на суму 19 703,63 грн.за договором оренди № 471 нерухомого майна індивідуально визначеного майна від 01.08.2012 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), підписані обома сторонами та скріплені їхніми печатками:

-акт № 1-00000621 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.07.2015 року на суму 4 286,15 грн.;

-акт № 1-00000510 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.06.2015 року на суму 4 269,07 грн.;

-акт № 1-00000397 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.05.2015 року на суму 4 177,18 грн.;

-акт № 1-00000288 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.04.2015 року на суму 3 664,19 грн.;

-акт № 1-00000223 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.03.2015 року на суму 3307,03 грн.

Згідно з п. 3.1. орендар зобов'язується використовувати антеномісця тільки за призначенням, обумовленим в цьому договорі.

Відповідно до п. 1.2. договору, право розташування надається строком на 35 місяців (тридцять п'ять) з дня підписання даного договору.

Згідно з п. 4.2. договору, даний договір вважається продовженим на новий аналогічний термін по закінченню вказаного в. 1.2. договору, - якщо ні одна із сторін не заявила про інші наміри письмово за 1-н місяць до закінчення строку його дії.

Статтею 764 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Згідно зі статтею 525 ЦК України та ч.7 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст. 530 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач направив 24.11.2015 року відповідача претензію вих. № 807 від 24.11.2015 року, відповідно до якої просив сплати заборгованість в розмірі 19 703,63 грн., отримана останнім 01.12.2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 035.

Відповідач не виконав зобов'язання за договором оренди.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" у відзиві вих. № 250116 від 25.01.2016 року зазначило, що заперечує проти заявлених позовних вимог, оскільки не отримував рахунки на оплату, відповідно до п. 2.5 договору.

Оскільки, сторонами підписано акт звірки взаєморозрахунків станом на 17.11.2015 року між ТОВ «І.К. Інаціатива» та ТОВ «Українські новітні технології» відповідно до якого за договором № 471 від 01.08.2012 року дебет становить 19 703,63 грн. та відповідачем визнана заборгованість, тому твердження товариства з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" є необґрунтованими та не приймаються судом до уваги.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості за договором оренди № 471 нерухомого індивідуально визначеного майна від 01.08.2012 року у відповідача перед позивачем в розмірі 19 703,63 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно до ч. 5 статті 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 5/1, літ. А, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "І.К.Ініціатива" (04212, м. Київ, вул. Маршала Малиновського, 15/3, оф. 111, ) основну суму заборгованості в розмірі 19 703 (дев'ятнадцять тисяч сімсот три) грн. 63 коп. та судовий збір у розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення 17.02.2016 року.

Суддя С.М.Мудрий