ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.02.16р. Справа № 904/11117/15

За позовом Приватного підприємства "Будівельно-монтажний комплекс "БУДСЕРВІС-2000"

до Державного підприємства "Виробниче об'єднання "ПІВДЕННИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД ім. Макарова"

про стягнення 175 641,12 грн. за договором підряду

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - ОСОБА_1, дов. № 1030 від 10.07.14р.

Відповідача - не з'явився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 175 641,12 грн. за договором підряду, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати.

Відповідач позов визнав частково в розмірі 83 393,36 грн., повідомивши про сплату частини боргу в період з 24 по 29 грудня 2015р. платіжними дорученнями по 20 000,00 грн. № 2172 від 24.12.15р., № 2175 від 25.12.15р., № 2195 від 28.12.15р., № 2203 від 29.12.15р. на загальну суму 80 000,00 грн.; в частині стягнення з Відповідача 12 247,76 грн. 3 % річних, позов заперечує, оскільки Позивачем до матеріалів справи не додано належний, обґрунтований розрахунок позовних вимог, а наведений у позові розрахунок не відповідає обставинам справи і є неправильним. Також Відповідач просить суд розстрочити виконання рішення суду на 12 місяців.

При цьому, Відповідач не надав суду контррозрахунку стягуваних річних.

Представник Позивача надав пояснення по суті розгляду справи та заявив, що з урахуванням п. 6.2 Договору та дати підписання актів виконаних робіт (30.12.12р.), вірною датою з якої слід проводити розрахунок 3-х процентів річних буде 12.01.13р.

Обговоривши у судовому засіданні клопотання Відповідача про розстрочку виконання рішення суду на 12 місяців, представник Позивача надав згоду на розстрочку суми основного боргу та річних строком на 10 місяців.

Справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

28.12.09р. сторонами укладено договір № 01/18-БС (далі Договір), за п. 1.1 якого Замовник доручає, а Підрядник бере на себе зобов'язання виконати будівельні, монтажні, внутрішні ремонтно-будівельні, покрівельні та гідроізоляційні роботи, роботи з благоустрою, роботи по ремонту і монтажу нових зовнішніх мереж на об'єктах, що надаються Замовником. Підрядник зобов'язується виконати вищевказані роботи відповідно до умов цього Договору, Договору підряду на об'єкт виконання робіт і доручення Замовника.

Згідно з п. 1.2, 1.3 Договору Замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи на умовах цього Договору та Договору підряду на об'єкт виконання робіт. Обсяг, характер і вартість робіт визначаються кошторисним розрахунком, узгодженим Сторонами, який є невід'ємною частиною Договору підряду на кожен об'єкт, що має самостійний інвентарний номер або інше найменування.

Згідно з актами виконаних робіт №1-22 від 30.12.2012р. Підрядником виконані роботи на 602 634,00 грн.

За даними Позивача, Відповідач частково розрахувався за виконані роботи сплативши 439 240,64 грн. і, станом на момент звернення з даним позовом (28.12.15р.), заборгованість Відповідача становила 163 393,36 грн.

З матеріалів справи вбачається, що платіжними дорученнями по 20 000,00 грн. № 2172 від 24.12.15р., №2175 від 25.12.15р.; №2195 від 28.12.15р. і №2203 від 29.12.15р. в період з 24 по 29 грудня 2015р. Відповідачем на розрахунковий рахунок Позивача перераховано 80 000,00 грн.

Отже, борг Відповідача становить 83 393,36 грн., що відображено у акті звірки взаєморозрахунків від 23.02.16р.

На прострочений борг Відповідача - 163 393,36 грн., Позивачем нараховані 3 % річних - 12 247,76 грн. (за період прострочення з 01.01.13р. по 01.07.15р.).

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позов визнав частково у сумі 83 393,36 грн., вказав про сплату частини боргу за період з 24 по 29 грудня 2015р. платіжними дорученнями по 20 000,00 грн. № 2172 від 24.12.15р., № 2175 від 25.12.15р., № 2195 від 28.12.15р., № 2203 від 29.12.15р. на загальну суму 80 000,00 грн.; в частині стягнення з Відповідача 12 247,76 грн. 3 % річних, позов заперечує, оскільки Позивачем до матеріалів справи не додано належний, обґрунтований розрахунок позовних вимог, а наведений у позові розрахунок не відповідає обставинам справи і є неправильним. При цьому, Відповідач не надав суду контррозрахунку стягуваних річних.

Перевіривши розрахунки Позивача, з урахуванням матеріалів справи, судом виявлено, що частину боргу Відповідач сплатив до звернення Позивачем з позовом, а частину після звернення Позивачем з Позовом.

Так, платіжними дорученнями № 2172 від 24.12.15р., № 2175 від 25.12.15р., (до звернення Позивача з позовом) Відповідачем погашено основний борг у сумі 40 000,00 грн., у зв'язку з чим, позов у цій частині вимог задоволенню не підлягає.

Платіжним дорученням № 2195 від 28.12.15р., № 2203 від 29.12.15р. (після звернення Позивача з позовом) Відповідачем погашено основний борг у сумі 40 000,00 грн., у зв'язку з чим, провадження у цій частині вимог підлягає припиненню за відсутністю предмету спору.

Також, судом встановлено, що при розрахунку 3 % річних, Позивачем невірно визначено початок прострочки Відповідача - з 01.01.13р. У звязку з цим, представник Позивача заявив, що з урахуванням п. 6.2 Договору та дати підписання актів виконаних робіт (30.12.12р.), вірною датою з якої слід проводити розрахунок 3-х процентів річних буде 12.01.13р.

За перерахунком суду, річні за період прострочення з 12.01.13 по 01.07.15р. (за 901 день прострочення) становлять 12 100,06 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 83 393,36 грн. основного боргу, 12 100,06 грн. 3 % річних. Провадження у частині вимог про стягнення з Відповідача 40 000,00 грн. підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, решта вимог задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін, пропорційно розміру задоволених вимог (із розрахунки ставки судового збору за подачу позову 2 634,62 грн.; Позивачем надмірно сплачений судовий збір на суму 878,20 грн.).

Також, Відповідач просив розстрочити виконання рішення суду в частині стягнення боргу на 12 місяців.

Обговоривши у судовому засіданні клопотання Відповідача про розстрочку виконання рішення суду на 12 місяців, представник Позивача надав згоду на розстрочку основного боргу та річних строком на 10 місяців.

Господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення (п. 6 ч. 1 ст. 83 ГПК України).

Оскільки надання відстрочки виконання рішення суду є правом суду, беручи до уваги інтереси обох сторін, згоду Позивача на розстрочку основного боргу та річних строком на 10 місяців, суд вважає за можливе задовольнити клопотання Відповідача частково, розстрочивши виконання рішення суду в частині стягнення основного боргу та 3 % річних строком на 10 місяців, з проведенням стягнення рівними частинами.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Виробниче об'єднання "ПІВДЕННИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД ім. Макарова" (49047, м.Дніпропетровськ, вул. Криворізька, 1, код 143 083 68) на користь Приватного підприємства "Будівельно-монтажний комплекс "БУДСЕРВІС-2000" (49089, м.Дніпропетровськ, вул. Новобудівельна, 5 Б, код 311 028 27) 83 393,36 грн. основного боргу, 12 100,06 грн. 3 % річних, 2 032,40 грн. судового збору.

Стягнення 83 393,36 грн. основного боргу та 12 100,06 грн. 3 % річних (95 493,42 грн.) провести наступним чином:

- до 25.03.16р. - 9 549,36 грн.;

- до 25.04.16р. - 9 549,34 грн.;

- до 25.05.16р. - 9 549,34 грн.;

- до 25.06.16р. - 9 549,34 грн.;

- до 25.07.16р.- 9 549,34 грн.;

- до 25.08.16р. - 9 549,34 грн.;

- до 25.09.16р. - 9 549,34 грн.;

- до 25.10.16р. - 9 549,34 грн.;

- до 25.11.16р. - 9 549,34 грн.;

- до 25.12.16р. - 9 549,34 грн.

Провадження у частині вимог про стягнення з Відповідача 40 000,00 грн. припинити.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту, якщо не буде оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя С.Г. Юзіков

Повний текст рішення виготовлено ______________