КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2016 р. Справа№ Б8/191-10

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ропій Л.М.

суддів: Калатай Н.Ф.

Рябухи В.І.

за участю представників сторін:

від скаржника: Кукса Г.А. - представник, дов. № 91/1-7 від 12.01.2016;

від заявника: Поліщук А.А. - представник, дов. № 05-2 від 30.12.2015;

від боржника: Кваша В.Ю. - представник, дов. № 05-08 від 17.11.2015;

ліквідатор: Кіцул С.Б. - арбітражний керуючий, посвідчення № 1296 від 20.08.2013;

від Управління Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві Київської області: Синебок І.С. - представник, дов. № 56/01 від 04.01.2016;

від Фонду державного майна України: Федоровський В.Г. - представник, дов. № 531 від 31.12.2015;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Білоцерківської міської ради

на постанову Господарського суду Київської області від 17.11.2015

у справі № Б8/191-10 (суддя Наріжний С.Ю.)

за заявою Приватного акціонерного товариства "Росава"

до Відкритого акціонерного товариства "Росава"

про банкрутство

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 13.01.2016 та 10.02.2016 розгляд апеляційної скарги у справі № Б8/191-10 відкладався на 10.02.2016 та 17.02.2016, відповідно.

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство "Росава" звернулось до Господарського суду Київської області із заявою про порушення справи про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Росава", у зв'язку із тим, що наказ Господарського суду Київської області № 20/301-07 знаходиться на виконанні в органах державної виконавчої служби більше трьох місяців, сума заборгованості Відкритого акціонерного товариства "Росава" становить 1 371 060,62 грн., що значно перевищує нижню граничну межу в 276 600,00 грн., встановлену Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.12.2010 за зазначеною заявою у справі № Б8/191-10 порушено провадження у справі про банкрутство, прийнято заяву до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.01.2011 у справі № Б8/191-10 визнано безпірні грошові вимоги кредитора - Закритого акціонерного товариства "Росава" в сумі 1 371 060,62 грн.; зобов'язано кредитора - Закритого акціонерного товариства "Росава" за свій рахунок подати до офіційного друкованого органу Верховної Ради України "Голос України" чи Кабінету Міністрів України "Урядовий кур'єр" оголошення про порушення судом справи про банкрутство боржника, про що надати суду відповідні докази; примірник газети після публікації подати до господарського суду; введено процедуру розпорядження майном боржника - Відкритого акціонерного товариства "Росава" та призначено арбітражного керуючого Борейка Андрія Михайловича розпорядником майна боржника.

Як вбачається із матеріалів справи, розгляд справи в процедурі розпорядження майном відкладався, строк процедури розпорядження майном боржника продовжувався судом з об'єктивних підстав, судом в установленому порядку здійснювалась заміна арбітражних керуючих - розпорядників майна боржника, зокрема, ухвалою Господарського суду Київської області від 03.03.2014 у справі № Б8/191-10 призначено розпорядником майна Відкритого акціонерного товариства "Росава" арбітражного керуючого Кіцула Сергія Богдановича. (а.с. 8, т. 15).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.03.2013 у справі № Б8/191-10 (а.с. 71, т. 9) затверджено реєстр вимог кредиторів боржника - Відкритого акціонерного товариства "Росава", до якого включено вимоги: Приватного акціонерного товариства "Росава" в сумах: 642,00 грн. - 1 черга; 3 088 933,28 грн. - 4 черга; Комунального підприємства Білоцерківської міської ради "Білоцерківтепломережа" в сумах: 125,00 грн. - 1 черга; 826 819,30 грн. - 4 черга; Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області в сумах: 170,00 грн. - 1 черга; 2 164 783,41 грн. - 3 черга; 53 954,03 грн. - 6 черга; Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекон" в сумах: 125,00 грн. - 1 черга; 34 267,00 грн. - 4 черга; Товариства з обмеженою відповідальністю "Баракуда і К" в сумах: 321,00 грн. - 1 черга; 54 854,83 грн. - 4 черга; Товариства з обмеженою відповідальністю "Шинбудмонтаж" в сумах: 321,00 грн. - 1 черга; 17 589,44 грн. - 4 черга; Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області у сумах: 5 976 835,41 грн. - 3 черга; 8 887,46 грн. - 6 черга задоволення вимог кредиторів.

Вказана ухвала була скасована постановою Вищого господарського суду України від 12.02.2014; передано на новий розгляд, в частині кредиторських вимог Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області і в подальшому вказані кредиторські вимоги неодноразово розглядалися судами.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.09.2015 визнано конкурсні вимоги Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області в сумах: 11 115 004,21 грн. - 4 черга, а 8 887,46 грн. - 6 черга задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до постанови Господарського суду Київської області від 17.11.2015 у справі № Б8/191-10 припинено процедуру розпорядження майном боржника - Відкритого акціонерного товариства "Росава" та припинено повноваження арбітражного керуючого Кіцула Сергія Богдановича, як розпорядника майна Відкритого акціонерного товариства "Росава"; визнано банкрутом Відкрите акціонерне товариство "Росава" та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру; господарську діяльність Відкритого акціонерного товариства "Росава" завершено; строк виконання всіх грошових зобов'язань Відкритого акціонерного товариства "Росава" вважати таким, що настав 17.11.2015; призначено ліквідатором банкрута Відкритого акціонерного товариства "Росава" арбітражного керуючого Кіцула Сергія Богдановича (свідоцтво Міністерства юстиції України № 1296 від 08.07.2013; адреса: 03118, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1); припинено повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном; скасовано арешти, накладені на майно Відкритого акціонерного товариства "Росава"; протягом 15 днів з дня призначення ліквідатора посадові особи банкрута зобов'язані передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, Білоцерківська міська рада звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Господарського суду Київської області від 17.11.2015 у справі № Б8/191-10 повністю.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Як зазначає скаржник, 74,623% статутного капіталу боржника належить територіальній громаді міста Біла Церква, тому при винесенні чи прийнятті рішень щодо даного підприємства, особливу участь у цьому приймає територіальна громада міста Біла Церква, через її орган Білоцерківську міську раду; дане підприємство має об'єкти інфраструктури - палац культури "Росава", медико-санітарну частину, тощо, які мають суспільну цінність для територіальної громади міста Біла Церква; керуючись приписами статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Білоцерківська міська рада на сесії має розглянути та прийняти рішення щодо ліквідації підприємств комунальної власності відповідної територіальної громади, а отже, таке рішення повинно бути прийняте і відносно ліквідації боржника безпосередньо на сесії міської ради; із матеріалів справи не вбачається, що на виконання вимог статті 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" була проведена інвентаризація майна боржника, у ході якої були виявлені об'єкти соціальної інфраструктури, які становлять підвищену суспільну важливість для територіальної громади м. Біла Церква.

На думку скаржника, всупереч вимогам п. 13 частини другої статті 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", щодо зазначеного майна не було з'ясовано його обов'язкову належність до комунальної власності та не було забезпечено передачу його іншому титульному володільцю під юрисдикцією Білоцерківської міської ради.

Приватне акціонерне товариство "Росава" у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скарги, вказує на те, що відповідно до акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу ВО "Білоцерківщина", затвердженого наказом Фонду державного майна України № 15-011 від 31.05.1996, зазначені об'єкти увійшли до статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Росава"; розпорядник майна боржника арбітражний керуючий Кіцул С.Б. звітував комітету кредиторів про виконану ним роботу та, зокрема, надав Господарському суду Київської області документи фінансової звітності підприємства-боржника, а також був проведений аналіз, за участю аудиторської фірми, фінансово-господарської діяльності Відкритого акціонерного товариства "Росава"; зобов'язання підприємства перевищують власні оборотні активи та відсутні пропозиції від інвесторів щодо можливості санації боржника.

Управління Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві Київської області у письмових додаткових поясненнях щодо апеляційної скарги Білоцерківської міської ради Київської області на постанову Господарського суду Київської області від 17.11.2015 вказує на те, що, враховуючи суму заборгованості боржника перед Управлінням, та той факт, що підприємство щомісячно нарощує заборгованість (близько 280 тисяч гривень) по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списками № 1 та № 2, вважає законним і обгрунтованим визнання боржника банкрутом та відкриття відносно нього ліквідаційної процедури, однак, підтримує доводи Білоцерківської міської ради Київської області, викладені в апеляційній скарзі щодо передачі об'єктів соціальної інфраструктури, а саме, палац культури та медико-санітарну частину у власність міста Біла Церква.

У відзиві на апеляційну скаргу ліквідатор Відкритого акціонерного товариства "Росава" арбітражний керуючий Кіцул С.Б. заперечує проти доводів скарги, зазначає, що твердження скаржника щодо непроведення інвентаризації та неповного проведення процедури розпорядження майном не відповідають дійсності; як вбачається із протоколу засідання комітету кредиторів від 30.10.2015, за подання до Господарського суду Київської області заяви про визнання боржника банкрутом, відкриття щодо нього ліквідаційної процедури та призначення ліквідатора проголосувала більшість присутніх на засіданні кредиторів - 14 205 голосів (86,78%), таким чином, рішення про визнання Відкритого акціонерного товариства "Росава" банкрутом, відкриття щодо нього ліквідаційної процедури та призначення ліквідатора прийнято відповідно до положень чинного законодавства, у зв'язку із чим твердження скаржника про те, що комітетом всупереч законодавству подано відповідне клопотання до суду, є хибним, порушення законодавства скаржник не навів.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 за № 2343-ХІІ (далі - Закон № 2343).

Провадження у справі № Б8/191-10 порушено 14.12.2010, отже - до набрання законної сили новою редакцією Закону № 2343, а відповідно до абз. 1 ч. 1-1 розд. 10 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2343 в новій редакції, питання проведення зборів кредиторів, створення комітету кредиторів, його компетенції, а також інші процедурні питання щодо судових процедур у справі до винесення постанови про визнання боржника банкрутом підлягають регламентації попередньою редакцією Закону № 2343.

Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону № 2343 провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Статтею 99 ГПК України встановлено, що апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону № 2343 ліквідація - припинення діяльності суб'єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів шляхом продажу його майна.

Згідно з вимогами ст. 23 Закону № 2343 з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури підприємницька діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу.

Відповідно до ч. 4 ст. 205 ГК України у разі неспроможності суб'єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів він може бути оголошений за рішенням суду банкрутом; умови, порядок та наслідки оголошення суб'єктів господарювання банкрутами встановлюються цим Кодексом та іншими законами; ліквідація суб'єкта господарювання - банкрута є підставою припинення зобов'язань за його участі.

Згідно із ст. 4 Закону № 2343 відповідно до цього Закону щодо боржника застосовуються такі судові процедури банкрутства: розпорядження майном боржника; мирова угода; санація (відновлення платоспроможності) боржника; ліквідація банкрута.

Відповідно до ст. 22 Закону № 2343 у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру.

Частиною 1 ст. 16 Закону № 2343 передбачено, що протягом десяти днів після винесення ухвали за результатами попереднього засідання господарського суду розпорядник майна повідомляє кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів та уповноважену особу акціонерів або учасників товариства з обмеженою чи додатковою відповідальністю про місце і час проведення зборів кредиторів та організовує їх проведення; учасниками зборів кредиторів з правом вирішального голосу є кредитори, вимоги яких включені до реєстру вимог кредиторів; у зборах можуть брати участь представник працівників боржника, уповноважена особа акціонерів або учасників товариства з обмеженою чи додатковою відповідальністю, арбітражний керуючий з правом дорадчого голосу.

Згідно із ч.ч. 5, 7, 8 ст. 16 Закону № 2343 до компетенції зборів кредиторів належить прийняття рішення про: вибори членів комітету кредиторів; визначення кількісного складу комітету кредиторів, визначення його повноважень, дострокове припинення повноважень комітету кредиторів або окремих його членів; схвалення плану санації боржника; інші питання, передбачені цим Законом; рішення про створення та склад комітету кредиторів направляється до господарського суду; до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про: вибори голови комітету; скликання зборів кредиторів; підготовку та укладення мирової угоди; внесення пропозицій господарському суду щодо продовження або скорочення строку процедур розпорядження майном боржника чи санації боржника; звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення нового арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), надання згоди на укладення арбітражним керуючим значних угод боржника чи угод боржника, щодо яких є заінтересованість; інші питання, передбачені цим Законом; у роботі комітету має право брати участь з правом дорадчого голосу арбітражний керуючий, представник працівників боржника, уповноважена особа акціонерів або учасників товариств з обмеженою чи додатковою відповідальністю та при необхідності представник органу, уповноваженого управляти майном боржника, представник органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону № 2343 збори кредиторів вважаються повноважними незалежно від кількості голосів кредиторів, які беруть участь у зборах, якщо всіх кредиторів було письмово повідомлено про час і місце проведення зборів відповідно до частини першої цієї статті; кількість голосів кредиторів визначається відповідно до частини четвертої цієї статті.

Як вбачається із матеріалів справи, розпорядником майна боржника було скликано загальні збори кредиторів боржника, які відбулись 26.10.2015, на яких були присутні представники кредиторів УПФ України у м. Білій Церкві Київської області, Публічного акціонерного товариства "Росава" та КП БМР "Білоцерківтепломережа", однак, представники інших кредиторів, а саме Фонду державного майна України, Прокуратури Київської області і Білоцерківської міської ради Київської області на загальні збори не з'явились.

До матеріалів справи розпорядником майна боржника залучено докази належного повідомлення всіх учасників провадження про час та місце проведення загальних зборів кредиторів.

Відповідно до протоколу зборів кредиторів були присутні представник Об'єднаної первинної профспілкової організації ПАТ "Росава", представники боржника і розпорядник майна боржника.

Під час проведення загальних зборів кредиторів визначено кількісний склад комітету кредиторів Відкритого акціонерного товариства "Росава" в кількості 3-х кредиторів; обрано комітет кредиторів боржника у складі: Управління ПФ України у м. Біла Церква, Приватне акціонерне товариство "Росава" та Білоцерківська об'єднана ДПІ Головного управління ДФС у Київської області; вирішено провести засідання комітету кредиторів ВАТ "Росава" до 30.10.2015, включно (а.с. 98, т. 17).

30.10.2015 відбулося засідання комітету кредиторів боржника, у якому брали участь кредитори - Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області, Приватне акціонерне товариство "Росава" та Білоцерківська об'єднана ДПІ Головного управління ДФС у Київської області (правонаступник Білоцерківської об'єднаної ДПІ Київської області), а також представники Об'єднаної первинної профспілкової організації ПрАТ "Росава" та ВАТ "Росава", Білоцерківської міської ради Київської області, представники боржника і розпорядник майна боржника (а.с. 109. т. 17).

Розпорядник майна боржника арбітражний керуючий Кіцул С.Б. звітував комітету кредиторів про виконану ним роботу в процедурі розпорядження майном боржника, а також про виконання повноважень розпорядника майна боржника.

Зокрема, розпорядником майна боржника було отримано документи фінансової звітності підприємства-боржника та за участю Аудиторської фірми "Центр-Проф-Аудит" було проведено аналіз фінансово-господарської діяльності ВАТ "Росава", згідно із яким, станом на 31.12.2013, боржник є недостатньо платоспроможним, неліквідним і фінансово залежним; показники ліквідності абсолютної, загальної та швидкої ліквідності підприємства не відповідають теоретичним значенням, що свідчить про недостатній рівень наявності власних оборотних активів; ресурсів підприємства недостатньо для погашення його поточних зобов'язань; підприємство не має достатньо грошових коштів для розрахунків зі своїми кредиторами у короткий термін часу; вартість чистих активів підприємства є незначною, що свідчить про недостатність фінансових ресурсів, які могли б бути використані для погашення його поточних зобов'язань власними коштами; оскільки за підсумками року коефіцієнт покриття менший за 1,0 і підприємство не отримало прибутку, такий його фінансовий стан характеризується ознаками надкритичної неплатоспроможності; у даному випадку задоволення вимог кредиторів можливе лише за рахунок ліквідаційної процедури; за проведеним аналізом фінансової звітності в період з 01.01.2008 по 30.09.2010 ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства не виявлено.

Також розпорядником майна боржника було направлено низку запитів до реєструючих та контролюючих органів з метою виявлення майна боржника, а також проведено інвентаризацію майна боржника, про що суду надано відповідні докази.

У звіті розпорядника майна Відкритого акціонерного товариства "Росава" зазначено, що в активах підприємства станом на 30.09.2015 по балансу рахується майна на 26 535,00 грн., з них необоротних активів (основних засобів) 22 641,00 грн. та оборотних активів 3 894,00 грн. (в тому числі гуртожитки, перелік та інформацію щодо яких наведено у звіті); при цьому зобов'язання підприємства перевищують власні оборотні активи.

Згідно із даними балансу Відкритого акціонерного товариства "Росава" (звіт про фінансовий стан) (а.с. 143, т. 17) станом на 30.09.2015 на підприємстві рахуються: 21 916 тис.грн. основних засобів; 41 118 тис.грн. кредиторської заборгованості.

За даними звіту про фінансові результати за 9 місяців 2015 року збиток підприємства склав 4 086 тис.грн.

Вказаними вище обставинами та наявними у матеріалах справи документами доведено факт неоплатності боржника.

Додатково, у звіті розпорядником майна боржника зазначено про відсутність пропозицій від інвесторів щодо можливості санації боржника.

Під час засідання комітету кредиторів боржника 30.10.2015 вирішено подати клопотання до Господарського суду Київської області про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури Відкритого акціонерного товариства "Росава"; призначення ліквідатором Відкритого акціонерного товариства "Росава" арбітражного керуючого Кіцула С.Б.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, зокрема, протокол зборів кредиторів від 26.10.2015, протокол засідання комітету кредиторів від 30.10.2015, апеляційний суд вважає, що дані докази є належними та допустимими в розумінні ст. 34 ГПК України і свідчать про законність рішень, прийнятих на цих зборах.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом першої інстанції, боржник неспроможний виконати свої зобов'язання перед кредиторами, що є правовою підставою визнання боржника банкрутом.

За таких обставин, враховуючи, що були виконані усі необхідні умови процедури розпорядження майном, своєчасно здійснена публікація в офіційному друкованому органі з метою виявлення кредиторів та санаторів боржника, складено реєстр заявлених вимог кредиторів, від боржника чи інших осіб не надійшло пропозицій по відновленню його платоспроможності та погашенню заборгованості кредиторам, місцевий господарський суд обґрунтовано дійшов висновку про введення процедури ліквідації та визнання боржника банкрутом.

Оскаржуваною постановою господарського суду першої інстанції призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Кіцула С.Б.

Згідно із протоколом засідання комітету кредиторів боржника від 30.10.2015, комітетом кредиторів було погоджено кандидатуру арбітражного керуючого Кіцула С.Б. для призначення ліквідатором Відкритого акціонерного товариства "Росава" і вказана особа надала суду заяву про згоду на призначення ліквідатором банкрута у справі.

Також, 13.11.2015 до суду надійшла заява арбітражного керуючого Закорко В.В.

Частиною 2 п. 11.3. Рекомендацій Вищого господарського суду України від 04.06.2004 р. № 04-5/1193 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що згідно з частиною 1 статті 24 Закону у постанові про визнання боржника банкрутом господарський суд зазначає про відкриття ліквідаційної процедури, призначає ліквідатора; при призначенні ліквідатора суду слід враховувати ті ж обставини, що й при призначенні розпорядника майна.

Згідно із п. 64 Постанови Пленум Верховного Суду України від 18.12.2009 № 15 "Про судову практику в справах про банкрутство", в ухвалі про призначення розпорядника майна суд має зазначити мотиви, з яких призначено певну кандидатуру та відхилено інші, що були запропоновані; при виборі кандидатури розпорядника майна судам слід враховувати освіту, досвід та показники роботи у попередніх справах, кількість справ, у яких бере участь арбітражний керуючий, наявність у нього організаційних та технічних можливостей виконувати обов'язки розпорядника майна у конкретній справі, страхування відповідальності арбітражного керуючого та інші обставини, які свідчать про його здатність належним чином виконувати передбачені Законом обов'язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону № 2343, у попередній редакції, якщо інше не передбачено цим Законом, розпорядником майна може бути призначено фізичну особу - суб'єкта підприємницької діяльності, яка має вищу юридичну чи економічну освіту або володіє спеціальними знаннями, не є заінтересованою особою стосовно боржника та кредиторів відповідно до статті 1 цього Закону і яка має ліцензію арбітражного керуючого, що видається в установленому законодавством порядку.

Стаття 3-1 Закону № 2343 в попередній редакції та стаття 114 Закону № 2343 в новій редакції встановлюють вимоги до кандидатури арбітражного керуючого для призначення його розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором у справі.

Арбітражний керуючий Кіцул С.Б. виконував повноваження розпорядника майна боржника і його кандидатура погоджена в установленому порядку комітетом кредиторів боржника; суд дійшов висновку, що кандидатура арбітражного керуючого Кіцула С.Б. є такою, що найбільш підходить для призначення ліквідатором Відкритого акціонерного товариства "Росава" у цій справі.

Слід зазначити, що кандидатура арбітражного керуючого Кіцула Сергія Богдановича відповідає вимогам ст. 3-1 Закону № 2343 в попередній редакції, ст. 97 та ст. 114 Закону № 2343 в новій редакції та його місцеперебуванням є м. Київ.

Натомість, суд враховує ту обставину, що місцезнаходження арбітражного керуючого Закорко В.В. є місто Суми, при виконанні повноважень ліквідатора буде нести додаткові транспортні витрати, які включаються до складу витрат арбітражного керуючого при провадженні справи про банкрутство та останні відповідно до ст. 31 Закону № 2343 погашаються у першу чергу.

Зазначений факт буде впливати на строки розгляду вимог кредиторів та виконання інших передбачених законом дій, що призведе до неналежного виконання арбітражним керуючим Закорко В.В. своїх повноважень у справі про банкрутство боржника.

Враховуючи пропозицію комітету кредиторів щодо призначення арбітражного керуючого Кіцула С.Б. ліквідатором боржника та те, що він не є заінтересованою особою стосовно боржника, має певні переваги в порівнянні з іншими кандидатами, господарський суд першої інстанції, оцінивши подані матеріали, правомірно дійшов висновку про доцільність призначення останнього ліквідатором боржника.

Апеляційний господарський суд не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.

Згідно із ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 26 Закону № 2343, в редакції до 19.01.2013, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Згідно із ч. 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2343 положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом; положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом; положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Крім того, слід зазначити, що пунктом 13 ст. 41 Закону № 2343 також передбачено, що у разі ліквідації підприємства - банкрута, зобов'язаного згідно із законодавством передати територіальній громаді об'єкти житлового фонду, в тому числі гуртожитки, дитячі дошкільні заклади та об'єкти комунальної інфраструктури, арбітражний керуючий (ліквідатор) передає, а орган місцевого самоврядування приймає такі об'єкти без додаткових умов у порядку, встановленому законодавством.

Апеляційний господарський суд не вбачає порушення господарським судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Скаржник в апеляційній скарзі не вказав на існування обставин, які б свідчили про прийняття судом першої інстанції неправильної постанови.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, встановлених нормами законодавства та відповідно до матеріалів справи, для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни постанови господарського суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 4-1, 4-2, 4-3, 4-7, 32-34, 43, 99, 101-103, 105 ГПК України, Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Постанову Господарського суду Київської області від 17.11.2015 у справі № Б8/191-10 залишити без змін, апеляційну скаргу Білоцерківської міської ради залишити без задоволення.

2. Справу № Б8/191-10 повернути до Господарського суду Київської області.

Повний текст постанови складено 19.02.2016.

Головуючий суддя Л.М. Ропій

Судді Н.Ф. Калатай

В.І. Рябуха