РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2016Справа №910/32882/15

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА страхування"

про стягнення грошових коштів

Суддя Ю.В. Цюкало

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - за довіреністю від 19.03.2015р.;

від відповідача: не з'явились.

В судовому засіданні 01 лютого 2016 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

В грудні 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (позивач) до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА страхування" (відповідач) про стягнення 1 890,78 грн. страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страхувальнику ТзДВ «Страхова компанія «Провіта» завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди внаслідок дій водія, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем за полісом № АВ/3515426. При цьому, право такої майнової вимоги придбано позивачем за Договором купівлі-продажу прав на регресні вимоги від 10.09.2014 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.12.2015р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/32882/15. Розгляд справи призначено на 01.02.2016 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.04.2012 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Провіта» (надалі - страховик) та ОСОБА_3 (далі - страхувальник) укладено Договір № 17-02-5667747 добровільного страхування наземного транспорту (надалі - Договір або Договір добровільного страхування).

Предметом Договору є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки «Хюндай», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Вказаний транспортний засіб страховик прийняв на страхування на випадок заподіяння збитків, в тому числі, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідний страховий випадок настав 29.12.2012 року, коли сталася ДТП за участю автомобіля «Хюндай», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та автомобіля «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_2

В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Хюндай», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується довідкою виданою органами МВС України.

Згідно з постановою Калінінського районного суду міста Донецька від 04.02.2013 року у справі № 256/365/13-п, дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України. Останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди страховиком було перераховано страхове відшкодування в розмірі 1 890,78 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 62832 від 26.06.2013 року. Розмір страхового відшкодування підтверджується страховим актом № 08-11855/1 від 11.04.2012 року.

Позивач стверджує, що страхувальнику ТзДВ «Страхова компанія «Провіта» завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась через порушення Правил дорожнього руху України водієм, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем за полісом № АВ/3515426. При цьому, право такої майнової вимоги придбано позивачем за Договором купівлі-продажу прав на регресні вимоги від 10.09.2014 року.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно зі ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 990 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

За цими нормами страхувальник, який отримав майнову шкоду в деліктному правовідношенні, набуває право вимоги відшкодування до її заподіювача, але у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право такої вимоги.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у ТзДВ «Страхова компанія «Провіта» виникло право вимагати суму страхового відшкодування в особи, винної у настанні дорожньо-транспортної пригоди.

10.09.2014 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Провіта» (продавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (покупець) укладено Договір купівлі-продажу прав на регресні вимоги (надалі - Договір купівлі-продажу), згідно з п. 3 якого продавець продає (переуступає) покупцю права на регресні вимоги, які включають в себе регресні справи (перелік яких міститься у Додатку №1 до договору), а покупець приймає такі регресні вимоги та зобов'язується сплатити на користь продавця винагороду.

За змістом Договору купівлі-продажу ФОП ОСОБА_1, в т.ч., отримала право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток власнику автомобіля «Хюндай», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті ДТП, яка сталася 29.12.2012 року.

Страхувальник має право вибору страховика для укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 14 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

З урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті, на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування (ст. 21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Як свідчать матеріали справи, ТОВ «Дебют» застраховано цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, шляхом укладення з відповідачем поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/3515426.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, у зв'язку з укладенням відповідачем з ТОВ «Дебют» полісу страхування цивільно-правової відповідальності № АВ/3515426, відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Відповідно до вищевикладеного, ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до позивача перейшло право вимоги, яке страхувальник ТзДВ «Страхова компанія «Провіта» мав до відповідача, як страховика цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації транспортного засобу «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Як вбачається зі звіту № 07/01 автотоварознавчого дослідження від 18.01.2013 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хюндай», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 3 248,69 грн.

Згідно з пунктом 36.4 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Відповідно до абз. 2 ч. 12.1. ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи викладене, з урахуванням положень ст. 993 Цивільного кодексу України, ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", умов Договору купівлі-продажу, а також те, що полісом № АВ/3515426 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 50 000,00 грн. та франшизу в сумі - 0,00 грн., сума страхового відшкодування, яка підлягає виплаті відповідачем за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації транспортного засобу «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, складає 1 890,78 грн. з розрахунку 1 890,78 грн. (відшкодована шкода) - 0,00 грн. (франшиза).

Судові витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вулиця Іллінська, будинок 8, ідентифікаційний код 20474912) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (04114, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3), грошові кошти: 1 890,78 грн. (одна тисяча вісімсот дев'яносто гривень 78 копійок) страхового відшкодування та 1 218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять) судового збору. Видати наказ.

3. Копію даного рішення направити відповідачу у справі № 910/32882/15.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 09.02.2015р.

Суддя Ю.В. Цюкало