КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2016 р. Справа№ 42/168

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Отрюха Б.В.

За участю представників:

від позивача: Кучкова Ю.В. - за дов.

від відповідача: Бризинська-Колпакова О.О. - за дов.; Гордієнко Г.Г. - за дов.

розглянувши апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Кристал-22»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.12.2015

за заявою Житлово-будівельного кооперативу «Кристал-22»

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2008

у справі №42/168 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

до Житлово-будівельного кооперативу «Кристал-22»

про стягнення заборгованості у розмірі 159 737,85 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.05.2008 у справі №42/168 за позовом Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго», правонаступником якої є Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (далі, позивач або ПАТ «Київенерго»), до Житлово-будівельного кооперативу «Кристал-22» (далі, відповідач або ЖБК «Кристал-22») про стягнення 148 958,71 грн. боргу за Договором №8373082, 9 308,10 грн. - збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 1 471,04 грн. - трьох процентів річних з простроченої суми позовні вимоги задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.03.2013 рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2008 у справі №42/168 скасовано, прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.04.2013 у справі № 42/168 постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.03.2013 скасовано, рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2008 у справі № 42/168 залишено без змін.

27.02.2015 від Житлово-будівельного кооперативу «Кристал-22» до Господарського суду міста Києва надійшла заява про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2008 у справі №42/168 за нововиявленими обставинами (далі, Заява; том 4, а.с. 11-15), у якій він просив суд прийняти заяву про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2008 у справі №42/168 за нововиявленими обставинами до розгляду та скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2008 у справі №42/168 і прийняти нове рішення, яким відмовити ПАТ «Київенерго» у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування поданої заяви Житлово-будівельний кооператив «Кристал-22» як на нововиявлену обставину посилався на те, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 вересня 2014 року у справі №761/8760/14-а визнано незаконними і нечинними з моменту прийняття розпорядження Київської міської державної адміністрації: № 640 від 30 травня 2007 року «Про погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення холодної та гарячої води»; № 641 від 30 травня 2007 року «Про впорядкування розмірів тарифів на послуги утримання будинків та прибудинкових територій та внесення змін до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 19.05.2000 № 748»; № 642 від 30 травня 2007 року «Про встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води»; № 643 від 30 травня 2007 року «Про затвердження тарифів на теплову енергію». Як зазначає заявник, підставою для перегляду судового акту за нововиявленими обставинами є те, що рішенням Господарського суду міста Києва від 20.05.2008 з відповідача стягнуто суму боргу за тарифами, затвердженими розпорядженням Київської міської державної адміністрації «Про затвердження тарифів на теплову енергію» від 30.05.2007 № 643, яке визнано незаконним і нечинним з моменту його прийняття вищезазначеною постановою Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2015, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2015 у справі №42/168 у задоволенні заяви Житлово-будівельного кооперативу «Кристал-22» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2008 у справі №42/168 за нововиявленими обставинами відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.10.2015 касаційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Кристал-22» задоволено, постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2015 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 у справі №42/168 скасовано, справу №42/168 направлено до Господарського суду міста Києва на розгляд.

Вищий господарський суд України у своїй постанові зазначив, що приймаючи рішення у справі, а ні суд першої інстанції, а ні суд апеляційної інстанції не встановили, чи відповідають обставини, на які посилається відповідач в заяві про перегляд судового рішення, вимогам пункту 1 частини 2 статті 112 Господарського процесуального кодексу України. Суди попередніх інстанцій, дійшовши висновку про те, що факти, на які посилається відповідач, та які встановлені постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 30.09.2014 у справі №761/8760/14-а, не є нововиявленими обставинами, не встановили при цьому, чи є вказані обставини істотними та чи могли бути відомі заявнику на час розгляду справи.

Після надходження справи №42/168 до суду першої інстанції, її було передано для розгляду судді Мандриченко О. В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2015 у задоволенні заяви Житлово-будівельного кооперативу «Кристал-22» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2008 у справі №42/168 за нововиявленими обставинами відмовлено. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2008 у справі №42/168 залишено без змін.

Ухвала суду мотивована тим, що наведені у Заяві доводи не можуть розглядатись судом як нововиявлені обставини для перегляду рішення суду від 20.05.2008 у справі №42/168 за нововиявленими обставинами, оскільки факти, встановлені при вирішенні справи щодо чинності тарифів не мають істотного значення для правильного вирішення справи і не впливають на остаточні висновки суду, а тому вказані заявником обставини є по суті переоцінкою доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції послався на постанову Вищого господарського суду України від 24.04.2013 у справі №42/168, у якій зазначено, що, незважаючи на законодавчо визначений порядок встановлення тарифів, не виключається і можливість постачання теплової енергії за цінами, які є взаємоприйнятими для обох сторін, чи не оскаржені у порядку, передбаченому пунктом 2.5. Договору №8373082 від 01.10.2005, як у даному випадку.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, ЖБК «Кристал-22» звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.12.2015 у справі №42/168, задовольнити заяву ЖБК «Кристал-22» про перегляд рішення від 20.05.2008 у справі №42/168 за нововиявленими обставинами, скасувати рішення Господарського суду міста Києва 20.05.2008 у справі №42/168 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ «Київенерго» відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції є такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Як стверджує скаржник, суд першої інстанції не надав оцінку фактам, встановленим судовим рішенням щодо визнання незаконним і нечинним з моменту прийняття розпорядження КМДА №643 від 20.05.2007. Саме цим розпорядженням КМДА були затверджені тарифи, за якими позивач розрахував суму боргу за спірний період. Постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 30 вересня 2014 року у справі №761/8760/14-а спростовує факти, які покладено в основу рішення Господарського суду міста Києва 20.05.2008 у справі №42/168.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу відповідача у справі №42/168 було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.01.2016 апеляційну скаргу відповідача у справі №42/168 було прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 28.01.2016.

28.01.2016 представник відповідача для обґрунтування своєї апеляційної скарги подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду матеріали судової практики на підтвердження своєї правової позиції (том 5, а.с. 80-126).

Представники відповідача подали у судовому засіданні 28.01.2016 клопотання про продовження строку вирішення спору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.01.2016 продовжено строк вирішення спору, розгляд справи відкладено на 16.02.2016.

15.02.2016 представник позивача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду письмові пояснення, у яких просив суд прийняти постанову, якою залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Представник відповідача 15.02.2016 подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду пояснення до письмових доказів на обгрунтування апеляційної скарги, у яких наголосив на тому, що обставини, на які відповідач посилається як на нововиявлені існували на час розгляду справи №42/168, оскільки адміністративна справа №761/8760/14-а розглядалась з січня 2007 року по січень 2015 року; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи №42/168, оскільки встановлення цих обставин відбулось у постанові Шевченківського районного суду міста Києва від 30.09.2014 у справі №761/8760/14-а, яка набрала законної сили з моменту проголошення ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 15.01.2016; істотність даних обставин для розгляду справи підтверджується прийняттям іншого судового рішення при однакових обставинах при вирішенні спору між тими ж сторонами ПАТ «Київенерго» та ЖБК «Кристал-22», на підставі того ж договору від 01.10.2005 №8373082, у справі №5011-67/6252-2012.

Представник позивача у судових засіданнях заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача, просив залишити ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.12.2015 у справі №42/168 без змін.

Представники відповідача у судових засіданнях просили суд задовольнити апеляційну скаргу, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати, заяву ЖБК «Кристал-22» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2008 у справі №42/168 за нововиявленими обставинами задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2008 у справі №42/168 та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, дійшла висновку щодо відсутності підстав для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 15.12.2015 та відсутності підстав для задоволення заяви ЖБК «Кристал-22» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2008 у справі №42/168 за нововиявленими обставинами з огляду на наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, в обґрунтування заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами ЖБК «Кристал-22» посилається на те, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 вересня 2014 року у справі №761/8760/14-а за адміністративним позовом ОСОБА_1. до Київської міської державної адміністрації за участю третіх осіб із самостійними вимогами - ОСОБА_2., ЖБК «Ремонтник» та третіх осіб без самостійних вимог - ПАТ АК «Київенерго», ПАТ АК «Київводоканал», ЖБК «Кристал-22» та інші, визнано незаконними і нечинними з моменту прийняття розпорядження Київської міської державної адміністрації: №640 від 30 травня 2007 року «Про погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення холодної та гарячої води»; № 641 від 30 травня 2007 року «Про впорядкування розмірів тарифів на послуги утримання будинків та прибудинкових територій та внесення змін до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 19.05.2000 № 748»; № 642 від 30 травня 2007 року «Про встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води»; № 643 від 30 травня 2007 року «Про затвердження тарифів на теплову енергію», що є підставою для перегляду судового акту за нововиявленими обставинами, оскільки рішенням Господарського суду міста Києва від 20.05.2008 з відповідача стягнуто суму боргу за тарифами, затвердженими розпорядженням Київської міської державної адміністрації «Про затвердження тарифів на теплову енергію» від 30.05.2007 № 643, яке визнано незаконним і нечинним з моменту його прийняття вищезазначеною постановою Шевченківського районного суду м. Києва.

Колегія суддів, погоджуючись із висновками суду першої інстанції, зазначає, що наведені відповідачем у Заяві доводи не можуть розглядатись судом як нововиявлені обставини в розумінні статті 112 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Відповідно до статті 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Згідно з пунктами 1 - 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 17 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами», статтею 112 Господарського процесуального кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є, одночасна наявність таких трьох умов:

1) їх існування на час розгляду справи;

2) ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи;

3) істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається.

Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 17 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами розділу XIII Господарського процесуального кодексу України господарський суд має винести ухвалу про залишення судового рішення без змін.

Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, статті 38 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, істотність нововиявлених обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) є обов'язковою умовою (пункт 8.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 17 від 26.12.2011).

Таким чином, господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. При цьому результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору.

Колегія суддів зазначає, що докази щодо обставин, на які посилається заявник (щодо тарифів, розпорядження КМДА), були наявні у справі і на них посилалися сторони.

У постанові Вищого господарського суду України від 24.04.2013 у справі №42/168 зазначено, що незважаючи на законодавчо визначений порядок встановлення тарифів, не виключається і можливість постачання теплової енергії за цінами, які є взаємоприйнятими для обох сторін, чи не оскаржені у порядку передбаченому п.2.5 договору №8373082 від 01.10.2005, як у даному випадку.

Тобто, приймаючи рішення у справі №42/168, судами досліджувались обставини щодо правильності застосування тарифів та їх вплив на визначення суми боргу відповідача перед позивачем та, як наслідок, зроблено висновок, що можливість постачання теплової енергії за цінами, які є взаємоприйнятими для обох сторін, не виключається.

З огляду на це, факти, встановлені при вирішенні справи щодо чинності тарифів, не мають істотного значення для правильного вирішення справи №42/168 і не впливають на остаточні висновки суду щодо стягнення з відповідача заявленої позивачем суми заборгованості, а тому вказані відповідачем обставини є по суті переоцінкою доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи, та не можуть вважатися нововиявленою обставиною.

Таким чином, обставина, заявлена відповідачем у Заяві як нововиявлена, не відповідає вимогам пункту 1 частини 2 статті 112 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не є істотною для вирішення справи.

Надані відповідачем на підтвердження істотності викладених у Заяві обставин копії судових рішень у справі №5011-67/6252-2012 не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не дають підстав для перегляду за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 20.08.2008 у справі №42/168.

Законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі; отже, господарський суд вправі переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

Таким чином, судова колегія погоджується з місцевим господарським судом, що наведені відповідачем у Заяві доводи не можуть розглядатись судом як нововиявлені обставини, а тому, Господарським судом міста Києва правомірно відмовлено відповідачу у задоволенні його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 20.08.2008 у справі №42/168 та правомірно залишено рішення суду без змін.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає ухвалу суду у даній справі обґрунтованою та такою, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для її скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Житлово-будівельного кооперативу «Кристал-22» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Кристал-22» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.12.2015 у справі №42/168 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.12.2015 у справі №42/168 залишити без змін.

Матеріали справи №42/168 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

Б.В. Отрюх