РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2016 р. Справа № 906/1468/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Крейбух О.Г.

судді Мамченко Ю.А. ,

судді Гудак А.В.

при секретарі Михальчук В.К.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

третьої особи - Державна судова адміністрація України: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача ОСОБА_4 компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Житомирської області від 24.11.15 р. (суддя Маріщенко Л.О.) у справі № 906/1468/15

за позовом ОСОБА_4 компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до ОСОБА_5 апеляційного господарського суду

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні первісного відповідача

1) Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (м.Київ)

2) Державна судова адміністрація України (м.Київ).

про стягнення 727656,78 грн.

та

за зустрічним позовом ОСОБА_5 апеляційного господарського суду

до ОСОБА_4 компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

про тлумачення п.3.2 договору (найму) оренди нерухомого майна № 17/12-324 від 26.07.2012р.

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2015 року Дочірня компанія «Газ Україна» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» звернулася до господарського суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_5 апеляційного господарського суду про стягнення 457 237,94 грн. основного боргу за невідшкодовані фактичні витрати з технічного обслуговування систем електропостачання будівлі, 25 017,87 грн. пені, 224 944,44 грн. інфляційних втрат та 20 456,53 грн. 3 % річних за договором № 17/12-324 (найму) оренди нерухомого майна від 26.07.2012 року /т.1, а.с.3-13/.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 22.10.2015 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві та Державну судову адміністрацію України /т.2, а.с.52-53/.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 09.11.2015р. прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 апеляційного господарського суду до ОСОБА_4 компанії «Газ Україна» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про тлумачення п.3.2 Договору (найму) оренди нерухомого майна № 17/12-324 від 26.07.2012 року до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 906/1486/15 /т.2, а.с.65-68, 98/.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 24.11.2015 року у справі № 906/1468/15 (суддя Маріщенко Л.О.) :

Визнано недійсним п.3.2 Договору оренди нерухомого майна від 26.07.2012 р. № 17/12-324 (найму), укладеного між ОСОБА_4 компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (Орендодавець) та ОСОБА_5 апеляційним господарським судом (Орендар), в редакції Договору про внесення змін та в редакції рішення господарського суду Рівненської області від 11.07.2013 у справі № 918/778/13, в частині відшкодування послуг з технічного обслуговування систем електропостачання будівлі.

В задоволенні первісного позову ОСОБА_4 компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 апеляційного господарського суду відмовлено /т.2, а.с.231-233/.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач за первісним позовом ДК «Газ Україна» НАК «Нафтогаз України» звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Житомирської області від 24.11.2015 року у справі № 906/1468/15 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги ДК «Газ Україна» задоволити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказує наступне:

- місцевим господарським судом не обґрунтовано застосовано приписи ст.230 ЦК України, адже пунктом 3.2 Договору № 17/12-324 оренди нерухомого майна від 26.07.2012 року в редакції Договору про внесення змін та доповнень № 2 від 13.11.2012 року та в редакції рішення господарського суду Рівненської області від 11.07.2013 року у справі № 918/778/13 встановлено чіткий перелік витрат ДК «Газ Україна» НАК «Нафтогаз України», які підлягають відшкодуванню ОСОБА_5 апеляційним господарським судом, при цьому даний перелік витрат запропонований саме в редакції Орендаря, що вбачається з листа № 09-24/1775 від 17.04.2013 року та встановлено рішенням господарського суду Рівненської області у справі № 918/778/13;

- всі рахунки щодо відшкодування фактичних витрат ДК «Газ Україна» НАК «Нафтогаз України», повязані з утриманням приміщення, розраховувались та виставлялись на адресу ОСОБА_5 апеляційного господарського суду пропорційно долі орендаря, яка виражається у процентному співвідношенні площі приміщення до загальної площі будівлі і складає 42,43 % у відповідності до п.3.2 Договору № 17/12-324 оренди нерухомого майна від 26.07.2012 року в редакції Договору про внесення змін та доповнень № 2 від 13.11.2012 року;

- відповідачем за первісним позовом не надано жодної мотивованої відмови від відшкодування фактичних витрат з технічного обслуговування систем електропостачання, що передбачено п.3.6 Договору № 17/12-324 оренди нерухомого майна від 26.07.2012 року в редакції Договору про внесення змін та доповнень № 2 від 13.11.2012 року;

- передбачена п.1.1 Договору № 17/12-324 оренди нерухомого майна від 26.07.2012 року загальна площа нежитлових приміщень у розмірі 9376,70 кв.м., частина яких була передана відповідачу, спростовується висновком господарського суду Рівненської області у справі № 5019/1367/12, яким встановлено, що ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» згідно свідоцтва про право власності від 30.05.2012 року та договорів купівлі-продажу № 17/04-1080 від 21.10.2004 року, № 17/05-1754 від 15.11.2005 року є власником нежитлових приміщень будівлі по вул.Шолуденка,1 у м. Києві загальною площею 11 004,4 кв.м., а згідно технічного паспорту БТІ 10 991,1 кв.м., а відтак принцип пропорційності відшкодування фактичних витрат орендодавця було розраховано вірно;

- судом першої інстанції не наведено норм законодавства, що суперечать п.3.2 Договору, який місцевим судом визнано не дійсним.

Таким чином, на думку скаржника, правові підстави для відмови в задоволенні первісного позову в частині стягнення 457 237,94 грн. основного боргу за невідшкодовані фактичні витрати з технічного обслуговування систем електропостачання будівлі, 25 017,87 грн. пені, 224 944,44 грн. інфляційних втрат та 20 456,53 грн. 3 % річних відсутні /т.2, а.с.241 -248/.

Відповідач, ОСОБА_5 апеляційний господарський суд, у відзиві на апеляційну скаргу ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» заперечив проти доводів та вимог скарги, просить в задоволені останньої відмовити, а рішення господарського суду Житомирської області від 24.11.2015 року у справі № 906/1468/15 залишити без змін. /т.3, а.с.3-6/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.12.2015 року апеляційну скаргу прийнято до провадження у складі колегії: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Мамченко Ю.А., суддя Дужич С.П. та призначено до розгляду на 27.01.2015 року /т.2, а.с.240/.

Ухвалою суду від 27.01.2016 року розгляд справи відкладено на 17.02.2016 року у зв'язку з необхідністю витребування нових доказів /т.3, а.с.14-15/.

Автоматизованою системою документообігу суду на підставі розпорядження керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 17.02.2016 року у справі № 906/1468/15 проведено автоматичну зміну складу колегії суддів у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Дужича С.П. та визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Мамченко Ю.А., суддя Гудак А.В., про що складено протокол зміни складу колегії суддів від 17.02.2016 року /т.3, а.с.20-21/

Ухвалою суду від 17.02.2016 року апеляційну скаргу прийнято до провадження у новому складі колегії суддів: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Мамченко Ю.А., суддя Гудак А.В. /т.3, а.с.22-23/.

17.02.2016 року в судовому засіданні представник ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» надав для огляду оригінали оперативних журналів ТОВ «КП ЕНРІ» з технічного обслуговування систем електропостачання за 2013-2015 роки, журнал дефектів та неполадок на електроустановках, журнал реєстрації виконаних робіт з обслуговування електрообладнання, журнал запису показників токів і напруги в ГРЩ-1, ГРЩ-2, журнал показників контрольно-вимірювальних приладів і електролічильників, технічний звіт з випробувань та вимірювань параметрів електрообладнання в електроустановках офісної будівлі ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» за травень 2012 року та липень 2014 року, графік технічного обслуговування та ремонту електрообладнання на 2013-2015 рік та свої пояснення, щодо доводів та вимог апеляційної скарги підтримує у повному обсязі, просить апеляційну скаргу задовольнити, а оспорюване рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник ОСОБА_5 апеляційного господарського суду заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, з підстав викладених у письмовому відзиві, просив оспорюванне рішення господарського суду Житомирської області залишити без змін.

Представник третьої особи, Державної судової адміністрації України, заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги. Вважає, що рішення господарського суду Житомирської області від 24.11.15 р. у справі № 906/1468/15 є законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Третя особа, Головне управління державної казначейської служби України у м.Києві, участі уповноваженого представника в судовому засіданні 17.02.2016 року не забезпечила, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення /т.3, а.с.16/.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Розглянувши матеріали справи, апеляційні скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційних скарг слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

26.07.2012 року між ОСОБА_4 компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (надалі - орендодавець, позивач за первісним позовом) та ОСОБА_5 апеляційним господарським судом (надалі - орендар, відповідач за первісним позовом) укладено Договір №17/12-324 (найму) оренди нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 9954 (надалі Договір оренди), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування без права викупу нежитлові приміщення в (літ. А), загальною площею 4 664 кв.м., що є частиною нежитлової будівлі, загальною площею 9376,70 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 1 та є власністю орендодавця /т.1, а.с.23-27/.

13.11.2012 року між орендодавцем та орендарем укладено Договір про внесення змін та доповнень № 2 до Договору оренди, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 16409, (надалі Договір про внесення змін), відповідно до п.1 якого сторонами вирішено п.3.2 Договору викласти в наступній редакції:

"3.2. Фактичні витрати орендодавця, повязані з утриманням приміщення, а саме:

1) послуги з теплопостачання;

2) послуги з водопостачання та водовідведення, в тому числі дощових і снігових вод, які потрапляють у комунальну каналізацію та прийняття стічних вод через приєднані мережі;

3) плата за електроенергію, включаючи послуги з її транспортування;

4) інші комунальні послуги:

- прибирання 1 поверху будівлі, контрольно-перепускного пункту;

- вивіз твердих побутових відходів (сміття);

- технічного обслуговування систем електропостачання будівлі;

- технічного обслуговування 4-х ліфтів в/п 1000 кг. на 5 зупинок, ліфту в/п 100 кг. на 3 зупинки;

- технічного обслуговування системи каналізації і систем водостоків;

- технічного обслуговування системи водопостачання;

5) інші послуги:

- технічного обслуговування системи контролювання доступу та системи охоронної сигналізації;

- технічного обслуговування системи відеонагляду;

- технічного, експлуатаційного обслуговування приладів обліку теплової енергії;

- ремонту 4-х ліфтів в/п 1000 кг. на 5 зупинок, ліфту в/п 100 кг. на 3 зупинки;

- технічного обслуговування систем опалення, охолодження та вентиляції;

- технічного обслуговування кондиціонерного устаткування;

- технічного обслуговування пожежної сигналізації, систем оповіщення про пожежу та кран-комплектів;

- прибирання снігу з даху будівлі та вивезення його;

- технічного обслуговування 4-х автоматичних розсувних дверей, що розташовані в будівлі та контрольно-перепускному пункті при вході на прилеглу до будинку територію;

- технічного обслуговування телемережі;

- технічного обслуговування відомчої АТС Меридіан-1;

- використання високовольтних камер № 10 та №13 РП 344 для передачі електроенергії.

Фактичні витрати Орендодавця, повязані з утриманням приміщення, зазначені у цьому пункті, відшкодовуються Орендарем на підставі:

- відповідних рахунків Орендодавця, виставлених до 15 числа поточного місяця за попередній місяць, у відповідності з актами приймання-передачі робіт (послуг) господарських організацій, що надають Орендодавцю зазначені роботи (послуги);

- актів про відшкодування фактичних витрат орендодавця, повязаних з утриманням приміщення, що складені останнім днем місяця, за який здійснюється відшкодування витрат, у відповідності з актами приймання-передачі робіт (послуг) господарських організацій, що надають орендодавцю зазначені роботи (послуги);

- належним чином завірених Орендодавцем копій актів приймання-передачі робіт (послуг) господарських організацій, що надають Орендодавцю роботи (послуги) з утримання приміщення.

Розрахунок відшкодування фактичних витрат Орендодавця розраховується пропорційно долі Орендаря, яка виражається у процентному співвідношенні площі приміщення до загальної площі будівлі по вул. Шолуденка, 1, в місті Києві, яка становить 10 991,1 кв.м. (далі будівля), і складає 42,43%.

Витрати, за значені в абзаці 2 підпункту 4 пункту 3.2 Договору, відшкодовуються Орендарем на підставі розрахунку, який надано у Додатку № 2, який є невід'ємною частиною цього договору".

Відповідно до п.3.6 Договору оренди в редакції Договору про внесення змін, фактичні витрати, зазначені у п.3.2 Договору, перераховуються орендодавцю на підставі переліку документів, які наведені у п.3.2 Договору, протягом 15 банківських днів з дня отримання орендарем. У випадку відмови орендаря сплатити фактичні витрати орендодавцю, орендар зобовязується терміново (протягом 3-х робочих днів з дня отримання документів, наведених у п. 3.2 договору) письмово надати орендодавцю мотивовану відмову від відшкодування фактичних витрат.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 11.07.2013 року у справі № 918/778/13, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 20.08.2013 року та постановою Вищого господарського суду України від 19.11.2013 року, внесено зміни до п.3.2 Договору оренди в редакції Договору про внесення змін та доповнень № 2, шляхом виключення з нього наступних позицій:

4) інші комунальні послуги:

- прибирання 1 поверху будівлі, контрольно-перепускного пункту;

5) інші послуги:

- технічного обслуговування системи контролювання доступу та системи охоронної сигналізації;

- технічного обслуговування системи відеонагляду;

- технічного обслуговування систем опалення, охолодження та вентиляції;

- технічного обслуговування кондиціонерного устаткування;

- технічного обслуговування телемережі;

- технічного обслуговування відомчої АТС "Меридіан-1"/т.1, а.с.158-175/.

З матеріалів справи вбачається, що між ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» (замовник) та ТОВ «КП ЕНРІ» (виконавець) укладено ряд Договорів № 11/12-46 від 13.04.2012 року, № 11/12-472 від 03.12.2012 року, № 11/13-51 від 07.05.2013 року, № 11/14-37 від 14.03.2014 року, відповідно до предмету яких виконавець зобовязується у 2012-2014 роках надавати послуги по утриманню у робочому та справному стані системи електропостачання будівлі, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Шолуденка, 1, шляхом технічного обслуговування, забезпечення цілодобового чергування та спостереження, а замовник в свою чергу зобовязаний прийняти і оплатити такі послуги /т.2, а.с.104-127/.

За період користування орендарем орендованим приміщення з липня 2012 року по травень 2015 року, ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» на адресу ОСОБА_5 апеляційного господарського суду супровідними листами направлялися рахунки та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) для здійснення відшкодування фактичних витрат, понесених з утримання обєкту оренди, в тому числі витрат з технічного обслуговування систем електропостачання будівлі на загальну суму 470 773,11 грн. /т.1, а.с.91-155/.

10.06.2013 року між орендодавцем та орендарем підписано Акт від 30.04.2013 року про відшкодування фактичних витрат, повязаних з утриманням приміщення згідно Договору оренди, а саме витрат з технічного обслуговування систем електропостачання будівлі на суму 13 535,17 грн. /т.1, а.с.156/.

08.07.2013 року згідно платіжного доручення № U792579 від 11.06.2013 року орендарем перераховано на користь орендодавця грошові кошти у сумі 13 535,17 грн. в якості відшкодування понесених орендодавцем витрат систем електропостачання будівлі за квітень 2013 року /т.1, а.с.157/.

08.10.2015 року відповідач ОСОБА_5 апеляційний господарський суд листом за № 09-24/4761/15 повідомив Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві про те, що кошти у сумі 13 535,17 грн. згідно платіжного доручення від 11.06.2013 року були помилково перераховані ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» /т.2, а.с.32/.

05.03.2015 року ОСОБА_5 апеляційний господарський суд листом за №09-24/1000/15 проінформував орендодавця про неможливість здійснення оплати щодо відшкодування витрат з аварійного ремонту кінцевої воронки (ремонт електроустаткування, електрообладнання), оскільки зазначений вид послуг не передбачений Договором оренди, укладеним 13.11.2012 року. Також відповідачем в даному листі запропоновано (зазначено), що для проведення даної оплати, необхідно внести зміни до Договору найму (оренди) нерухомого майна від 26.06.2012 року № 17/12-324, шляхом підписання Додаткової угоди /т.2, а.с.29/.

Таким чином, позивач за первісним позовом ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", посилаючись на неналежне виконання відповідачем за первісним позовом ОСОБА_5 апеляційним господарським судом п.3.2 умов Договору оренди щодо відшкодування останнім витрат орендодавця на утримання обєкту оренди, а саме витрат з технічного обслуговування систем електропостачання будівлі з урахуванням компенсації цих витрат в сумі 13 535,17 грн., звернувся з позовом до відповідача про стягнення 457 237,94 грн. основного боргу, 25 017,87 грн. пені, 224 944,44 грн. інфляційних втрат та 20 456,53 грн. 3 % річних.

В свою чергу, ОСОБА_5 апеляційний господарський суд, звернувся до господарського суду з зустрічним позовом до ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" про тлумачення п.3.2 Договору (найму) оренди нерухомого майна № 17/12-324 від 26.07.2012 року в частині відшкодування фактичних витрат орендодавця з технічного обслуговування систем електропостачання будівлі за отримані відповідачем у спірний період відповідні послуги /т.2, а.с.65-68/.

При прийнятті судового рішення суд виходив з такого.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно п.1 ст.283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частинами 1, 3 ст.538 ЦК України встановлено, що виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Із змісту п.3.2 Договору оренди нерухомого майна від 26.07.2012 р. № 17/12-324 (найму), в редакції Договору про внесення змін та в редакції рішення господарського суду Рівненської області від 11.07.2013 у справі № 918/778/13 вбачається, що фактичні витрати орендодавця, повязані з утриманням приміщення, зазначені у цьому пункті, відшкодовуються орендарем на підставі:

- відповідних рахунків орендодавця, виставлених до 15 числа поточного місяця за попередній місяць, у відповідності з актами приймання-передачі робіт (послуг) господарських організацій, що надають орендодавцю зазначені роботи (послуги);

- актів про відшкодування фактичних витрат орендодавця, повязаних з утриманням приміщення, що складені останнім днем місяця, за який здійснюється відшкодування витрат, у відповідності з актами приймання-передачі робіт (послуг) господарських організацій, що надають орендодавцю зазначені роботи (послуги);

- належним чином завірених орендодавцем копій актів приймання-передачі робіт (послуг) господарських організацій, що надають орендодавцю роботи (послуги) з утримання приміщення.

Таким чином, зазначені відшкодування здійснюються орендарем за умов виставлених орендодавцем рахунків, актів про відшкодування фактичних витрат орендодавця, повязаних з утриманням приміщення та належним чином завірених орендодавцем копій актів приймання-передачі робіт (послуг).

Враховуючи, що в матеріалах справи не містяться підписані акти про відшкодування фактичних витрат орендодавця, повязаних з утриманням приміщення, а позивачем за первісним позовом не надано таких доказів, колегія суддів з урахуванням приписів ст.538 ЦК України приходить до висновку про відсутність підстави вважати, що орендарем порушено умови Договору оренди в частині відшкодування фактичних витрат орендодавця з технічного обслуговування систем електропостачання будівлі.

Апеляційний суд погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про те, що чинна редакція п.3.2 Договору не містить визначення того, яке обладнання відноситься до систем електропостачання будівлі (перелік обладнання), не містить переліку послуг, що надавались контрагентами позивача, і яку вартість встановила або мали становити відповідні послуги. Таким чином, визначена для відповідача позивачем вартість послуг згідно п.3.2 Договору в частині відшкодування фактичних витрат, пов'язаних з технічним обслуговуванням систем електропостачання будівлі, не відповідає дійсній їх вартості.

Окрім цього, місцевим господарським судом, що не заперечується судом апеляційної інстанції, було встановлено, що принцип пропорційності розрахований позивачем невірно, оскільки визначено з загальної площі будівлі по вул. Шолудченка,1 в м. Києві в розмірі 10 991,1 кв. м, однак у п.1.1. Договору оренди загальна площа нежитлової будівлі за цією адресою становить 9 376,70 кв.м.

Стосовно доводів викладених в апеляційній скарзі щодо вірного розрахованого принципу пропорційності, колегія суддів апеляційної інстанції відзначає, що документальних доказів того, що виставлені до сплати рахунки відповідають закладеному в п.3.2 Договору № 17/12-324 принципу пропорційності оплати фактично наданих послуг позивачем не надано, а відтак дані твердження судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються.

Скаржник в своїй апеляційній скарзі звертає увагу суду на те, що відповідачем за первісним позовом не надано жодної мотивованої відмови від відшкодування фактичних витрат з технічного обслуговування систем електропостачання, що передбачено п.3.6 Договору оренди в редакції Договору про внесення змін та доповнень. Колегія суддів з цього приводу зауважує, що відсутність мотивованої відмови орендаря не зобовязує останнього здійснювати відшкодування фактичних витрат орендодавця з технічного обслуговування систем електропостачання.

За наведеного доводи та вимоги позивача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду Житомирської області, а відтак до задоволення не підлягають.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 апеляційного господарського суду, то колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду з огляду на таке.

Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 року № 9 роз'яснено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину.

Відповідно до ч.5 ст.203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.

Відповідно до п.2.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" від 29.05.2013 року № 11, якщо, вирішуючи господарський спір, суд встановить, що зміст договору, пов'язаного з предметом спору, суперечить законодавству, чинному на момент укладення договору, він, керуючись пунктом 1 частини першої статті 83 ГПК, вправі за власною ініціативою визнати цей договір недійсним повністю або у певній частині із застосуванням за необхідності й наслідків визнання недійсним нікчемного правочину (абзац другий частини п'ятої статті 216 ЦК України). Реалізація господарським судом цього права здійснюється незалежно від наявності відповідного клопотання сторони (на відміну від припису пункту 2 частини першої тієї ж статті ГПК).

Таким чином, враховуючи, що п.3.2 Договору оренди не міститься визначення переліку послуг, які відносяться до технічного обслуговування систем електропостачання будівлі та, відповідно, яку вартість мають становити такі послуги з утримання приміщення, що надаються контрагентами позивача, даний пункт Договору не спрямований на реальне настання правових наслідків, таким чином, відповідно до п.1 ст. 83 ГПК України визнається судом недійсним.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи все вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що скаржник не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень. Рішення господарського суду Житомирської області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Житомирської області від 24.11.2015 р. у справі № 906/1468/15 залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_4 компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 906/1468/15 повернути господарському суду Житомирської області.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Гудак А.В.