РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2016Справа №910/31243/15

За позовомПриватного акціонерного товариства КП «УКРЕНЕРГОМОНТАЖ»
ДоТовариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦЕКСПОРТ»
Простягнення 410 400, 00 грн.
Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача: Усіченко І.Г. - за дов.;

Від відповідача: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про стягнення з останнього на свою користь неустойку у вигляді пені за прострочення виконання зобов'язання за Договором поставки №30-02/10-13 від 23.10.2013 в розмірі 410 400, 00 грн.

Ухвалою суду від 26.01.2016 судом було відмовлено позивачу у задоволенні заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив стягнути додатково 7 937 500,00грн. основного боргу та 123 955,48грн.- 10% річних, оскільки вимоги в такій заяві позивача не були заявлені в позовній заяві від 10.12.2015, що є фактично новими вимогами і як наслідок суперечать положенням ст. 22 ГПК України.

Відповідач у судові засідання не з'являвся, представників не направляв, про поважні причини неявки суд не повідомив, пояснень, витребуваних ухвалою суду від 14.12.2015 про порушення провадження у справі та ухвалою суду від 26.01.2016 про відкладення розгляду справи не подав.

Відповідно до вимог ст. 64 ГПК України судом було здійснено належне повідомлення відповідача про розгляд справи.

Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання була надіслана за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 01024, м. Київ, вул. Лютеранська, буд. 15, кв. 14. Дані ухвали суду від 14.12.2015 та від 26.01.2016 були отримані відповідачем, що підтверджується повернутими суду рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (ухвали суду від 14.12.2015 та ухвали суду від 26.01.2016) з зазначенням: „ вручено уповноваженому Божко ".

На призначене судове засідання 11.02.2016р., представник відповідача не з'явився, витребуваних судом доказів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення судового засідання з зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив, хоча про дату та час їх проведення повідомлений належним чином, про що зокрема свідчить наявний у матеріалах справи оригінал поштового відправлення, з якого слідує, що поштова кореспонденція з ухвалою суду про відкладення судового засідання була вручена відповідачу 03.02.2016р.

Отже, відповідач завчасно був повідомлений про місце, дату та час судового засідання.

Підстав, які б перешкоджали вирішити спір по суті судом не встановлено.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

За клопотанням позивача, з метою забезпечення повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, спір у даній справі вирішено у строк у відповідності п. 3 ст. 69 ГПК України.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2013 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір поставки № 30-02/10-13 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Відповідач зобов'язується поставити та передати у власність Позивача обладнання за типами, ціною, технічними характеристиками та в кількості згідно зі Специфікацією, яка є невід'ємною частиною цього Договору (надалі - Обладнання).

Специфікацією №1 до Договору від 23.10.2013 р. №30-02/10-13 визначено найменування, кількість та вартість поставленого Товару, а саме:

Вимикач елегазовий однополюсний 800 кВ з двома приводами, типу GL318 в кількості 15 (п'ятнадцять) шт., загальною вартістю 27 000 000,00 (двадцять сім мільйонів грн. 00 коп.) гривень в тому числі ПДВ 20% - 4 500 000,00 (чотири мільйони п'ятсот тисяч грн.00 коп.) гривень.

В розділі 4 Договору, Сторони визначили ціну Договору та порядок розрахунків за поставлене Обладнання який здійснюється наступним чином:

Пунктом 4.1. Договору встановлено, що всі розрахунки по цьому Договору здійснюються Сторонами виключно в національній валюті України - гривні, шляхом безготівкових перерахувань.

Пунктом 5.2. Договору встановлено, що ціна Обладнання, що поставляється за цим договором, зазначається Сторонами у Специфікації №1 до цього Договору. Загальна ціна обладнання та ціна цього Договору складає 27 000 000,00 грн. (двадцять сім мільйонів грн. 00 коп.) в т. ч. ПДВ (20%) - 4 500 000,00 гривень.

Пунктом 5.3. Договору встановлено, що Покупець здійснює оплату за обладнання поетапно, а саме:

- 30 % від загальної вартості Обладнання, що становить 8 100 000,00 грн. в т. ч. ПДВ (20 %) - 1 350 000,00 грн., сплачується Позивачем на умовах передоплати, на підставі виставленого Відповідачем рахунку-фактури;

- решта 70 % від загальної вартості обладнання, що становить 18 900 000,00 в т. ч. ПДВ (20 %) - 3 150 000,00 грн., сплачується Позивачем по факту Поставки обладнання, протягом 30-ти календарних днів з дня його прийняття

Судом встановлено, що 30 жовтня 2013 року на виконання умов Договору Позивач здійснив передоплату на користь Відповідача в розмірі 8 100 000,00 грн., що складає 30% від загальної вартості Обладнання.

Передоплата Обладнання підтверджується платіжним дорученням від 30.10.2013 року №241 та випискою по особовому рахунку ПАТ КП «Укренергомонтаж» за 30.10.2013 року.

Також, Позивачем протягом липня-листопада 2014 року було здійснено 7 (сім) проплат, за даним Договором, на загальну суму 5 237 500,00 (п'ять мільйонів двісті тридцять сім тисяч п'ятсот грн. 00 коп.) гривень.

З урахуванням передоплати в сумі 8 100 000,00 грн. та здійснених протягом липня-листопада оплат на суму 5 237 500,00 грн., Позивачем було перераховано на рахунок Відповідача 13 337 500,00 (тринадцять мільйонів триста тридцять сім тисяч п'ятсот грн. 00 коп.) грн.

Відповідно до п. 3.2. Договору встановлено, що строки поставки Обладнання по Специфікації №1 - до 240 (двохсот сорока) календарних днів з дня одержання авансу Відповідачем. При зміні строку поставки обладнання з підстав передбачених п. 3.5. цього Договору, до Відповідача не застосовуються відповідальність передбачена п.5.2. цього Договору.

Отже, відповідно до умов Договору поставка Обладнання Відповідачем повинна була відбутися протягом 240 календарних днів з дати попередньої оплати, тобто до 26.06.2014 року.

08 грудня 2014 року Відповідачем було здійснено поставку Обладнання не в повному обсязі, на суму 5 400 000,00 (п'ять мільйонів чотириста тисяч грн. 00 коп.) грн., що підтверджується видатковою накладною від 08.12.2014 № 6.

Відповідно до п. 5.1. Договору встановлено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання будь-якою зі Сторін прийнятих на себе за цим Договором зобов'язань, така Сторона несе відповідальність перед іншою Стороною відповідно до умов цього Договору та діючого законодавства України.

Пунктом 5.2. Договору встановлено, що у випадку не поставки (недопоставки) Обладнання в строк, визначений у п. 3.2. цього Договору, Постачальник сплачує Покупцеві пеню у розмірі 0,1% від загальної вартості простроченого до поставки обладнання, за кожен день такого прострочення.

11 листопада 2015 року Позивач направив на адресу Відповідача вимогу №468/11-15, зокрема, про сплату пені за прострочення виконання зобов'язань з поставки за Договором від 23.10.2013 року №30-02/10-13.

Однак, Відповідач не виконав свої зобов'язання, передбачені умовами Договору.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, Господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав:

Договір №30-02/10-13 від 23.10.2013, укладений між Позивачем та Відповідачем за своєю правовою природою є договором про поставку та є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до умов Договору поставка Обладнання Відповідачем повинна була відбутися протягом 240 календарних днів з дати попередньої оплати, тобто до 26.06.2014 року.

Відповідно до видаткової накладної від 08 грудня 2014 №6 Відповідачем було здійснено поставку Обладнання не в повному обсязі, на суму 5 400 000,00 (п'ять мільйонів чотириста тисяч грн. 00 коп.).

Таким чином, вартість непоставленого Обладнання складає грошову суму 21 600 000, 00 грн.

Відповідно до п. 5.1. Договору встановлено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання будь-якою зі Сторін прийнятих на себе за цим Договором зобов'язань, така Сторона несе відповідальність перед іншою Стороною відповідно до умов цього Договору та діючого законодавства України.

Пунктом 5.2. Договору встановлено, що у випадку не поставки (недопоставки) Обладнання в строк, визначений у п. 3.2. цього Договору, Відповідач сплачує Позивачу пеню у розмірі 0,1% від загальної вартості простроченого до поставки обладнання, за кожен день такого прострочення.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором, у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Отже, порушення Відповідачем строків поставки Товару, передбачених умовами Договору, є порушенням зобов'язання, що відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплату неустойки.

Тому, Позивачем правомірно заявлена вимога про стягнення з Відповідача пені за неналежне виконання зобов'язання, відповідно до Договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплату неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України зазначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Положення статті 231 Господарського кодексу України встановлюють, крім відповідальності за грошове зобов'язання також відповідальність (штрафні санкції) за порушення негрошового зобов'язання. Так, до негрошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг застосовується інший розмір штрафних санкцій, ніж передбачений за порушення грошового зобов'язання, а саме стаття 231 Господарського кодексу України передбачає імперативне положення про те, що розмір штрафних санкцій за порушення негрошового зобов'язання може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що за прострочення поставки Товару Позивачу, останній правомірно нарахував Відповідачу пеню в розмірі 410 400, 00 грн. за період з 08.12.2014р по 26.12.2014р, з розрахунком якої суд погоджується та вважає обґрунтованим.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з вищенаведених норм закону, відповідачем належним чином протягом розгляду справи не було надано належних доказів по справі на спростування позовних вимог.

В судовому засіданні, допустимими доказами, які знаходяться в матеріалах справи Позивач довів, що його позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по оплаті судового збору, згідно ст. 49 ГПК України покладаються на Відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦЕКСПОРТ» (01024, м. Київ, вул. Лютеранська, буд. 15, оф. 14; Код: 31839467) на користь Приватного акціонерного товариства КП «УКРЕНЕРГОМОНТАЖ» (08133, м. Вишневе, вул. Чорновола, 35; Код: 04543795) неустойку у вигляді пені за прострочення виконання зобов'язання за Договором №30-02/10-13 від 23.10.2013 у розмірі 410 400 (чотириста десять тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 6 156 (шість тисяч сто п'ятдесят шість) грн. 00 коп.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 23.02.2016р.

Суддя І.І. Борисенко