ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.02.16р. Справа № 904/10065/15

За позовом публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі "Запорізьке лінійне виробниче управління магістральних газопроводів" філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Запоріжжя

до служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

про стягнення 1 787 349,43 грн. компенсації вартості стравленого газу, 1 367 690,47 грн. інфляційних втрат, 98 426,64 грн. 3% річних

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 1859 від 29.12.2015 року, представник

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 1-19/64 від 18.01.2016 року, представник

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі Запорізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області заборгованості у сумі 3 253 466,54 грн., з яких:

- 1 787 349,43 грн. компенсації вартості стравленого газу;

- 1 367 690,47 грн. інфляційних втрат за період з січня 2014 року по вересень 2015 року;

- 98 426,64 грн. 3% річних за період з 01.01.2014 року по 01.11.2015 року.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №41-5- від 11.09.2013 року про компенсацію вартості стравленого газу в частині повної та своєчасної оплати компенсації вартості стравленого газу під час підключення перекладених ділянок трубопроводів в діючи газопроводи під час будівництва автомобільної дороги Знам'янка - Луганськ - Ізварине (на Волгоград через мм. Дніпропетровськ, Донецьк) на ділянці обходу м. Дніпропетровська від автомобільної дороги Бориспіль - Дніпропетровськ - Запоріжжя до межі м. Дніпропетровська.

Відповідач заперечує проти позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню оскільки як вбачається із Актів про надлишковий тиск газу у відімкнених ділянках газопроводів на момент стравлення газу перед виконанням робіт по перевлаштуванню ділянок газопроводу на переході через автомобільну дорогу Знам'янка - Луганськ - Ізварине (Південний обхід м. Дніпропетровськ) і після стравлення газу з ділянки газопроводу, на підставі яких в подальшому було складено Розрахунок вартості відшкодування стравленого природного газу при проведенні робіт (додаток № 1 до договору), вони були складені 18.06.2013 року та 10.07.2013 року відповідно. А отже, факт заподіяння шкоди (стравлення газу з ділянок газопроводу) мав місце до укладення договору від 11.09.2013 року, який по-суті, і був спрямований на підтвердження обов'язку відповідача відшкодувати (компенсувати) вартість завданих збитків (стравленого газу), що вбачається із самої назви договору. Тобто вищевказаний договір був спрямований саме на забезпечення поновлення порушених прав позивача, а не на виникнення господарсько-правового грошового зобов'язання між сторонами. На думку відповідача, у даному випадку зобов'язальні правовідносини між позивачем та відповідачем виникли саме у зв'язку із заподіянням шкоди. Таким чином, дія ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди.

Провадження у справі порушено ухвалою господарського суду від 18.11.2015 року (суддя Забарющий М.І.) з призначенням справи до розгляду в засіданні на 09.12.2015 року.

У зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Забарющого М.І. судове засідання 09.12.2015 року не відбулося.

За розпорядженням керівника апарату суду № 30 від 18.01.2016 року у зв'язку із знаходженням судді Забарющого М.І. на лікарняному та відповідно до пункту 2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи, за результатом якого справу № 904/10065/15 передано на розгляд судді Бондарєву Е.М.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2016 року справа № 904/10065/15 прийнята до провадження з призначенням її до розгляду на 09.02.2016 року.

Згідно із статтею 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні від 09.02.2016 року було оголошено перерву до 16.02.2016 року.

У судовому засіданні 16.02.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

11.09.2013 року між Службою автомобільних доріг у Дніпропетровській області (далі - сторона-1, відповідач) та публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" в особі Запорізького лінійне виробниче управління магістральних газопроводів філії Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" (далі - сторона-2, позивач) укладено договір № 41-5- про компенсацію вартості стравленого газу (далі - договір) відповідно до п.1.1. якого сторона-1 у відповідності з покладеними на неї функціями замовника, на підставі Технічної умови на перетин автодорогою газопроводів від 22.11.2011 року № 5595/05-17-430 та Правил безпечної експлуатації магістральних газопроводів НПАОП 60.3.-1.01-10 компенсує вартість стравленого газу під час підключення перекладених ділянок трубопроводів в діючі газопроводи, які згідно ДБН Д.1.1-1-2000 є невід'ємною складовою частиною об'єкта "Перевлаштування магістральних газопроводів високого тиску ШДО-1а, ШДО-1б, ШДО-2, ШДКРІ під час будівництва автомобільної дороги Знам'янка - Луганськ - Ізварине (на Волгоград через мм. Дніпропетровськ, Донецьк) на ділянці обходу м. Дніпропетровська від автомобільної дороги Бориспіль - Дніпропетровськ - Запоріжжя до межі м. Дніпропетровська".

Розмір компенсації в зв'язку з будівництвом автомобільної дороги Знам'янка - Луганськ - Ізварине (на Волгоград через мм. Дніпропетровськ, Донецьк) на ділянці обходу м. Дніпропетровська від автомобільної дороги Бориспіль - Дніпропетровськ - Запоріжжя до межі м. Дніпропетровська складає 1 787 349,43 грн., у т.ч. ПДВ - 297 891,57 грн. та визначається Розрахунком вартості відшкодування стравленого природного газу при проведенні робіт (додаток № 1), що є невід'ємною частиною договору (п.2.1 договору).

Згідно з п.3.1 договору сторона-1 сплачує вартість компенсації шляхом перерахування коштів державного бюджету на поточний рахунок сторони-2 на підставі рахунку сторони-2.

Відповідно до п.4.1 договору сторона-1 перераховує грошові кошти на поточний рахунок сторони-2 по мірі надходження коштів з державного бюджету на свій рахунок, але у всякому разі до 31.12.2013 року.

Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2013 року (п.6.1 договору).

Згідно до Розрахунку (додаток № 1 до договору) вартості відшкодування стравленого природного газу при проведенні робіт по підключення ділянок трубопроводів на 177,933 км., 178,486 км. газопроводу ШДО-1А, Дн 700, та на підключення ділянок трубопроводів на 177,768 км., 178,436 км. газопроводу ШДО-2, Дн 1000 (ділянка Шебелинка - Краснопілля):

- витрати природного газу при стравленні - 1 489 457,86 грн.;

- сумарна кількість стравленого газу - 416 145 м3 ;

(3 579,18 грн. за тис.м3 без ПДВ)

ПДВ 20% - 297 891,57 грн.;

Всього - 1 787 349,43 грн.

На виконання умов договору позивачем виставлено відповідачу рахунок № 9 від 01.10.2013 року на суму 1 787 349,43 грн.

Причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем умов договору про компенсацію вартості стравленого газу в частині повної та своєчасної оплати компенсації у сумі 1 787 349,43 грн., у звязку з чим позивачем нараховані інфляційні втрати та три відсотки річних.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно з ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов'язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно з ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до п.4.1 договору сторона-1 перераховує грошові кошти на поточний рахунок сторони-2 по мірі надходження коштів з державного бюджету на свій рахунок, але у всякому разі до 31.12.2013 року.

Доказів оплати вартості наданих послуг відповідач не надав.

Оскільки має місце прострочення оплати компенсації вартості стравленого газу, є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 1 787 349,43 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема з розрахунку заборгованості приведеного позивачем в позовній заяві та не спростованого відповідачем, останнім в порушення вищезазначених приписів закону та вищенаведених договору, договірні зобов'язання щодо оплати компенсації вартості стравленого газу не виконані, внаслідок чого позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена статтею 625 Цивільного кодексу України відповідальність застосовується до правовідносин зобов'язального характеру, які виникають з приводу грошових зобов'язань.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

В силу положень статей 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів.

Таким чином, грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Предметом спірного договору є компенсування вартості стравленого газу під час підключення перекладених ділянок трубопроводів в діючі газопроводи на суму 1 787 349,43 грн.

Підставою застосування відповідальності, передбаченої частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, є прострочення боржником виконання грошового зобов'язання.

При цьому, у відповідності до позиції Вищого господарського суду України, викладеній у п. 5.2 постанови Пленуму № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд доходить до висновку про відмову у задоволенні вимог позивача в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість у сумі 1 787 349,43 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у сумі 26 810,24 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області (49600, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, будинок 24, ідентифікаційний код 25843931) на користь публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, будинок 9/1; поштова адреса: 49035, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, Криворізьке шосе, 24, ідентифікаційний код 30019801) в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (61001, Харківська область, м. Харків, вул. Культури, будинок 20-А) в особі "Запорізьке лінійне виробниче управління магістральних газопроводів" філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (69031, Запорізька область, м. Запоріжжя, Дослідна станція, 6-Б) компенсацію вартості стравленого газу у сумі 1 787 349,43 грн. та 26 810,24 грн. витрат зі сплати судового збору.

У решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.02.2016 року.

Суддя ОСОБА_3