ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

11 лютого 2016 року Справа № 915/2123/15

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 дов. № б/н від 27.11.2015

представника відповідача в судове засідання не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Марївське, 55270, Миколаївська область, Первомайський район, с. Романова Балка, вул. Генерала Богданова, буд. 31

До відповідача: Товарної біржі Електронні торги України в особі філії Товарної біржі Електронні торги України в місті Одеса, 54017, м. Миколаїв, вул. Декабристів, 23Б

про: - визнання договору дійсним;

- визнання права власності

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю Марївське звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою в якій просить суд:

- визнати дійсним договір купівлі продажу від 17.12.2013, укладений між СЗАТ Марївське в особі ліквідатора товариства ОСОБА_2 та ТОВ Марївське в особі ОСОБА_3 за результатами проведення аукціону з продажу складу, літ. А1, камінь, площею 817,6 кв.м., який розташована за адресою: Миколаївська область, Доманівський район, с. Богданівка, вул. Спортивна, буд. 33б, номер лоту 102008, оформлені протоколом від 17.12.2013 № 616/6;

- визнати за ТОВ Марївське право власності на склад літ. А1, камінь, площею 817,6 кв.м., який розташована за адресою: Миколаївська область, Доманівський район, с. Богданівка, вул. Спортивна, буд. 33б.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на день подання позову до суду позивач позбавлений можливості належним чином оформити право власності на придбане з аукціону майно, оскільки продавця, як юридичну особу, було ліквідовано за рішенням суду, а укладений з продавцем (боржником) договір купівлі-продажу в порядку ст.50 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом не було нотаріально посвідчено, у звязку з тим, що на обєкт нерухомості було накладено обтяження у вигляді заборони банку, а також у звязку з тим, що відповідач в порушення ч.3 ст.75 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, не визначив нотаріуса та не направив йому протокол та акт приймання-передачі придбаного з аукціону майна та не повідомив про це позивача. На підставі зазначеного позивач, в порядку ст.220 ЦК України, просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу від 17.12.2013. В частині позовних вимог про визнання права власності на спірний обєкт, позивач посилається на приписи ст.392 ЦК України та зазначає, що вищевикладені обставини свідчать про невизнання з боку відповідача права власності ТОВ Марївське на спірний обєкт нерухомості.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору.

Згідно п.4.9. постанови пленум Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського, у процесуального кодексу України судами першої інстанції, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобовязаний зясувати причини невиконання його вимог позивачем і обєктивно оцінити їх поважність. Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за обєктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обовязків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК. У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 21.12.2015 позивача було зобовязано надати письмові обґрунтування позовних вимог про визнання права власності на склад, літ. А1, камінь, площею 817,6 кв.м., який розташований за адресою: Миколаївська область, Доманівський район, с. Богданівка, вул. Спортивна, буд. 33б.

У судовому засіданні 26.01.2016 позивача було зобовязано надати суду докази оспорювання або невизнання з боку відповідача права власності ТОВ Марївське на спірний обєкт нерухомості.

Позивачем не надано на вимоги суду доказів оспорення або невизнання з боку Товарної Біржі Електронні торги України в особі Філії Товарної Біржі Електронні торги України в м.Одесі права власності позивача на спірний обєкт. У наданих суду поясненнях від 11.02.2016 позивач зазначив, що поважні причини ненадання таких доказів відсутні.

У відповідності до приписів ст. 84 ГПК України, - рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Згідно з частиною 3 статті 22 ГПК України сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Господарський суд вважає, що витребувані судом докази є необхідними для вирішення даного спору, оскільки за їх відсутності суд позбавлений можливості встановити обставини, що мають значення для справи та прийняти обґрунтоване та законне рішення.

Господарський суд встановив відсутність у позивача поважних причин неподання витребуваних судом доказів, та вважає, що позов позивача в частині визнання права власності на обєкт нерухомості, що складається з склад, літ. А1, камінь, площею 817,6 кв.м, який розташований за адресою: Миколаївська область, Доманівський район, с. Богданівка, вул. Спортивна, буд..33б (тридцять три «б») підлягає залишенню без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.81 ГПК України.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір №3674-VІ від 08.07.2011 (в редакції Закону України №484-VІІІ від 22.05.2015), судовий збір підлягає покладенню на позивача.

У відповідності до ст.4 Закону України Про судовий збір (в редакції Закону України №484-VІІІ від 22.05.2015), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до п.2 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір (в редакції Закону України №484-VІІІ від 22.05.2015) з 01.09.2015 за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1218,0 грн.) та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

При поданні позову позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1218,0 грн. за вимогу немайнового характеру про визнання договору дійсним.

Сплату судового збору за позовну вимогу про визнання права власності було відстрочено позивачу ухвалою суду від 21.12.2015 до 26.01.2016.

Станом на визначену судом дату судовий збір позивачем сплачено не було.

Згідно п.3.3 постанови Пленуму ВГСУ №7 від 21.02.2013 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України, якщо строк (строки), на який (які) судом було відстрочено або розстрочено сплату судового збору, закінчився, а таку сплату не здійснено, господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою продовжити цей строк (але не довше, ніж до прийняття судового рішення по суті справи), або звільнити сторону від сплати судового збору, або стягнути несплачену суму судового збору у прийнятті судового рішення.

Враховуючи, що продаж обєкту нерухомості було здійснено за 20 912,00 грн., то саме з цієї суми має бути визначений розмір судового збору за розгляд позовних вимог про визнання права власності на цей обєкт, що становить мінімальний розмір 1218,0 грн.

Керуючись ст.ст.44, 49, п.5 ч.1 ст.81, ст.86 ГПК України, ст.4, п.5 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Залишити позов Товариства з обмеженою відповідальністю

Марївське, в частині визнання права власності на обєкт нерухомості, що

складається з склад, літ. А1, камінь, площею 817,6 кв.м, який розташований за

адресою: Миколаївська область, Доманівський район, с. Богданівка, вул. Спортивна,

буд..33б (тридцять три «б») - без розгляду.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Марївське, 55270, Миколаївська обл., Первомайський р-н, с.Романова Балка, вул.Генерала Богданова, 31, відомості про розрахункові рахунки відсутні, ) на користь Державного бюджету України (р/р 3002 в ГУДКСУ в Миколаївській області, УДКСУ у м.Миколаєві, код платежу 22030001, призначення платежу судовий збір, код 03499980) судовий збір у сумі 1218,0 грн.

Суддя Н.О.Семенчук