Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

16.02.2016 р. Справа № 927/62/16.

Позивач за первісним позовом: Публічне акціонерне товариство «Чернігівобленерго», вул. Горького, 40, м. Чернігів, 14000.

Відповідач за первісним позовом: Чернігівське обласне територіальне відділення антимонопольного комітету України, пр. Миру, 49 а, м. Чернігів, 14000.

Предмет спору: про визнання рішення недійсним.

Позивач за зустрічним позовом: Чернігівське обласне територіальне відділення антимонопольного комітету України, пр. Миру, 49 а, м. Чернігів, 14000.

Відповідач за зустрічним позовом: Публічне акціонерне товариство «Чернігівобленерго», вул. Горького, 40, м. Чернігів, 14000.

Предмет спору: про стягнення 68 000 грн. штрафу та 68 000 грн. пені.

Суддя Федоренко Ю.В.

Представники сторін:

Від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): ОСОБА_1, дов. від 27.01.2016 р.

Від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): ОСОБА_2, дов. від 15.01.2016 р., ОСОБА_3, дов. від 15.01.2016 р.

С У Т Ь С П О Р У:

Позивачем Публічним акціонерним товариством «Чернігівобленерго» (далі за текстом Товариство) заявлено позов до відповідача Чернігівського обласного територіального відділення антимонопольного комітету України (далі за текстом Відділення) про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії Відділення від 30.03.2012 р. №13-РШ по справі №02-05/13-2012, як такого, що суперечить чинному законодавству.

Відділення позов не визнало посилаючись на закінчення встановленого законом присічного строку на оскарження рішення. Вказує також на те, що спосіб захисту права в частині скасування рішення у господарському суді не передбачений чинним законодавством, рішення прийняте у відповідності з законом.

Відділенням подано зустрічний позов у якому ставиться питання про стягнення з Товариства до державного бюджету 68 000 грн. штрафу та 68 000 грн. пені. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані невиконанням у встановлений строк Товариством рішення адміністративної колегії Відділення від 30.03.2012 р. №13-РШ по справі №02-05/13-2012 в частині сплати штрафу, нарахуванням пені за прострочення сплати штрафу.

Вимоги за первісним та зустрічним позовом взаємно повязані між собою рішенням від 30.03.2012 р. №13-РШ по справі №02-05/13-2012, а тому ухвалою господарського суду від 10.02.2016 р. зустрічний позов прийнято до розгляду для спільного розгляду з первісним позовом.

Товариство зустрічний позов не визнало. У відзиві по зустрічний позов від 15.02.2016 р. вказує на те, що станом дату звернення Відділення до суду ще не має рішення по первісному позову. У клопотанні від 16.02.2016 р. Товариство звертає увагу суду на те, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.10.2012 р., яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано рішення Відділення від 05.09.2012 р. №32-РШ у справі №02-05/32-2012 пунктом 1 якого було визнано, що Товариство за результатами діяльності у 2011 році та січні-серпні 2012 року займало монопольне (домінуюче) становище на ринку передачі та розподілу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами ліцензіата в територіальних межах Чернігівської області з часткою 100%.

Правомірність прийнятого Відділенням рішення, наявність підстав для стягнення штрафу та пені, стали причиною виникнення спору.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін суд встановив таке.

30.03.2012 р. рішенням Адміністративної колегії Відділення № 13 - РШ по справі № 02-05/13-2012 (далі за текстом Рішення) визнано, що Товариство за результатами діяльності у 2011 році та січні - лютому 2012 року займало монопольне становище на ринку передачі та розподілу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами, в територіальних межах Чернігівської області з часткою 100 % ; визнано дії Товариства щодо непогодження СТ «Колос» Повідомлення від 13.01.2012 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії на Оптовому ринку електричної енергії України у лютому 2012 року з визначеними в Додатку до Повідомлення двома споживачами електричної енергії за нерегульованим тарифом (ПП КФ «Прометей» філії «Менський сир» та ПрАТ «Чернігівський цегельний завод №3») порушенням, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» вигляді зловживання монопольним становищем на ринку передачі та розподілу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами, що могли призвести до ущемлення інтересів суб'єкта господарювання на ринку постачання електричної енергії, яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку; на підставі ст.52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» на Товариство накладено штраф у розмірі 68 000,00 грн.

Вказане Рішення направлено Товариству супровідним листом від 12.04.2012 р. і отримано останнім 12.04.2012 р. відповідно до відбитку штампу Товариства з датою отримання, який проставлено на супровідному листі.

Як вбачається із наданої Товариством копії позовної заяви на а.с.104-106, 18.05.2012 р. Товариство звернулося з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування Рішення.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.06.2012 р. у справі №2а/2570/1640/2012 позов Товариства було задоволено повністю, Рішення визнано незаконним та сказовано.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2013 р. у цій же справі касаційну скаргу Відділення залишено без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.06.2012 р. без змін.

Однак, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.12.2015 р. касаційну скаргу Відділення задоволено частково. Скасовано постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.06.2012 р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2013 р.

Закрито провадження у адміністративній справі за позовом Товариства до Відділення про визнання незаконним та скасування рішення.

Розяснено позивачеві право на звернення до суду у порядку господарського судочинства.

Зазначену ухвалу Вищого адміністративного суду Товариством отримано 16.12.2015 р., що підтверджується відбитком штампу Товариства на першій сторінці ухвали суду (а.с.47).

З позовною заявою до господарського суду Чернігівської області про визнання недійсним та скасування Рішення Товариство звернулося 22.01.2016 р. (а.с.2).

Тобто, якщо і не враховувати час розгляду справи за позовом Товариства у адміністративному суді, ним пропущено встановлений законом двомісячний строк для оскарження Рішення, який обраховується відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» з дня одержання цього Рішення, а не з дня отримання Товариством ухвали суду про закриття провадження у справі за адміністративним позовом, як про це зазначено Товариством у позовній заяві.

Згідно з ст.ст. 1, 5, 22 Закону України Про Антимонопольний комітет України Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України Про захист економічної конкуренції, Про захист від недобросовісної конкуренції, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Відповідно до ст. 48, ст. 56 ч.1-3 Закону України Про захист економічної конкуренції за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надаються для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в іншій спосіб. Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обовязковими до виконання.

За приписами ч. 1 ст. 60 Закону України Про захист економічної конкуренції, заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

У позовній заяві Товариство зазначає, що двомісячний строк на оскарження Рішення необхідно обчислювати з дати отримання Товариством ухвали Вищого адміністративного суду України, тобто з 16.12.2015 р. Вказує також на те, що на дату звернення Товариства до адміністративного суду існувала практика розгляду цих спорів саме адміністративним судом.

Однак, суд не погоджується з цим, оскільки Законом України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що рішення органів Антимонопольного комітету України сторона має право оскаржити до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Постановою Верховного Суду України від 17.06.2015 р. у справі №3-256гс15 зроблено висновок про те, що з огляду на зміст статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та зважаючи на положення статті 12 ГПК України, частини другої статті 4 КАС України, справи зі спорів про оскарження рішень органів АМКУ підвідомчі господарським судам і підлягають розгляду за правилами ГПК України, за винятком, відповідно до положень статті 19 КАС України, вирішення справ щодо оскарження рішень АМКУ з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері державних закупівель.

Враховуючи положення ч.1 ст.60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» закінчення двомісячний строк на оскарження рішення, який є присічним, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України та його органів. Встановлена Цивільним кодексом України позовна давність до відповідних правовідносин не застосовується.

При цьому господарським судом не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення (заявника, відповідача, третьої особи в розумінні статті 39 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених частиною другою статті 47 та частиною першою статті 60 названого Закону, оскільки перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.

Такий висновок підтверджується змістом пунктів 2, 21 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства".

Отже, наведені у позовній заяві доводи щодо неправомірності прийнятого відповідачем у справі рішення, у тому числі і з посиланням на рішення адміністративного суду від 18.10.2012 р. у справі №2а/2570/3041/2012, яке набрало законної сили, не можуть бути прийняті судом до уваги внаслідок пропуску Товариством встановленого ст. 60 Закону України Про захист економічної конкуренції двомісячного строку для звернення до суду з позовом про визнання недійсним рішення Відділення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у первісному позові необхідно відмовити повністю.

Згідно з приписами частин другої, третьої, п'ятої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

За кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом:

- справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу;

- відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Як вбачається із матеріалів справи, Товариством Рішення отримане 12.04.2012 р., штраф не було сплачено, а з позовом до господарського суду Товариство звернулося 22.01.2016 р.

Відділенням нараховано пеню за період з 15.06.2012 р. по 08.02.2016 р. включно. Однак, на час розгляду справи у господарському суд, який повинен визначатися за правилами 69 Господарського процесуального кодексу України, нарахування пені зупиняється. Відповідна правова позиція підтверджується постановою Верховного Суду України від 19.08.2014 у справі N 910/6762/13.

Отже, період нарахування пені визначається з 15.06.2012 р. по 21.01.2016 р. і становить 1 342 320 грн. Враховуючи що відповідно до закону розмір пені не може перевищувати розміру накладеного штрафу, стягненню підлягає пеня у розмірі 68 000 грн.

Таким чином, з урахуванням відмови у задоволенні первісного позову, вимоги зустрічного позову підлягають повному задоволенню.

Судовий збір, у тому числі і за подачу зустрічного позову, сплату якого ухвалою суду від 10.02.2016 р. відстрочено до ухвалення рішення, покладається на Товариство відповідно до ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У первісному позові відмовити повністю.

Зустрічний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго», вул. Горького, 40, м. Чернігів, код 22815333, (розрахунковий рахунок 8001 в в філії Чернігівське регіональне управлення ПАТ КБ «Приватбанк»), до Державного бюджету України із зарахуванням коштів за реквізитами: Одержувач: УК в м. Чернігові/21081100, код ЄДРПОУ одержувача 38054398, р/р 0002, банк одержувача: ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592, код платежу (КБКД) 21081100, 68 000 грн. штрафу та 68 000 грн. пені.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго», вул. Горького, 40, м. Чернігів, код 22815333, (розрахунковий рахунок 8001 в в філії Чернігівське регіональне управлення ПАТ КБ «Приватбанк»), в доход державного бюджету (р/р 3002 отримувач УК у м. Чернігові/м. Чернігів/22030101 банк ГУДКСУ в Чернігівській області МФО 853592 ) судовий збір в сумі 2 040 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 17.02.2016 р.

Суддя Ю.В. Федоренко