ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2016р. Справа№ 914/226/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Память Плюс», м. Львів,

до відповідача: Львівської міської ради, м. Львів,

про: визнання договору оренди землі поновленим.

Суддя М. Синчук

при секретарі О. Гринчишин

За участю представників:

позивача: ОСОБА_1 довіреність б/н від 30.12.15.,

відповідача: ОСОБА_2 довіреність №1104-вих-217 від 30.03.15р.

Представникам сторін розяснено права та обовязки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Память Плюс» до Львівської міської ради про визнання договору оренди землі від 26.02.2008 р. поновленим на той самий строк 5 років, з 27 грудня 2012 року до 27 грудня 2017 року на тих самих умовах.

Ухвалою суду від 25.01.2016 р. провадження у справі порушено, позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 08.02.2016 р. В судовому засіданні 08.02.2016 р. оголошено перерву до 15.02.2016р.

В судове засідання 15.02.2016р. представник позивача зявився, подав письмові пояснення щодо відзиву відповідача, позовні вимоги підтримав, просить суд позов задоволити в повному обсязі.

В судове засідання 15.02.2016р. представник відповідача зявився, щодо позовних вимог заперечив в повному обсязі з підстав наведених у відзиві на позовну заяву, просить суд в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вислухавши представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.

26 лютого 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Пам'ять Плюс» (надалі - Позивач/орендар) та Львівською міською радою (надалі - Відповідач/орендодавець) на підставі ухвали Львівської міської ради від 27 грудня 2007 року № 1452 був укладений договір оренди землі, який зареєстрований 20 березня 2008 року Львівським міським відділом Львівської регіональної філії Центру ДЗК за №04:08:438:00025 км.04-3 (надалі - Договір). (а/с 14-16)

Сторонами до Договору також були підписані акт приймання-передачі обєкта оренди та розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку.

Відповідно до умов п. 1, 2 Договору, орендодавець передав, а орендар отримав в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,5242 га, кадастровий № :05:012:0009, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 367, для обслуговування нежитлових будівель та споруд.

Пунктом 8 Договору передбачено, що строк оренди складає 5 років, до 27 грудня 2012 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Вищезазначене також передбачене ст. 777 Цивільного кодексу України та ч. 2-4 ст. ст. 33 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року № 161-XTV (надалі - Закон), відповідно до яких Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

26 вересня 2012 року Позивач (орендар) листом за вих. № 97 повідомив Відповідача про свій намір скористатись переважним правом на укладення Договору оренди землі на новий строк та запропонував укласти додаткову угоду про внесення змін № 01 до Договору, згідно умов якої, сторони продовжували строк оренди за Договором на 5 років, до 27 грудня 2017 року (а/с18, 19).

Згідно ч. 5 ст. 33 Закону, орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

08 жовтня 2012 року Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування Львівської міської ради у відповідь на лист Позивача надіслало лист, в якому зазначило, що Позивачу потрібно надати додаткові документи згідно зазначеного переліку та звернутись через управління «Дозвільний офіс» (а/с 20).

27 грудня 2012 року Позивач листом за вих. № 156, повідомив Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування Львівської міської ради про хід виконання додаткових вимог, подачу документів до «Дозвільного офісу» та повторно повідомив про свій намір продовжити строк Договору (а/с 21).

Відповідно до норм ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі та в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проте, Відповідач так і не повідомив Позивача про прийняте ним рішення щодо поновлення чи не поновлення Договору, що стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про поновлення Договору оренди від 26.02.2008 р.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Предметом даного позову є визнання договору оренди землі від 26.02.2008 р. поновленим на той самий строк 5 років, з 27 грудня 2012 року до 27 грудня 2017 року на тих самих умовах.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Спірні правовідносини між Позивачем та Відповідачем полягають у визнанні договору оренди землі поновленим на той самий строк та на тих самих умовах.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України,Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно норм ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування» від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу. Лише рішення уповноваженого державного виконавчого органу чи органу місцевого самоврядування є підставою для набуття фізичними і юридичними особами права користування земельними ділянками, що знаходяться у державній чи комунальній власності. Рішення компетентного органу про надання землі в оренду та відповідний договір оренди земельної ділянки є повязаними фактами.

Разом з тим, відповідно до п. 34 ст. 26, п. 2 ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування», питання регулювання земельних відносин (у тому числі надання земельної ділянки в оренду та поновлення договору оренди земельної ділянки) вирішується на пленарному засіданні ради - сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого саморядування, вирішуються в судовому порядку.

Приписами ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на момент звернення Позивача до Відповідача із листом про поновлення договору) врегульовано, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (ч. 1). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (ч. 2). До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (ч. 3). Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч. 5).

Тобто цією нормою не передбачений автоматичний порядок поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін, а лише визначено, що в цьому разі договір підлягає поновленню.

Водночас, нормами ч. 6-9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» визначено, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Обставини даної справи свідчать, що Відповідач не надавав Позивачу письмової відмови щодо поновлення строку дії Договору оренди землі від 26.02.2008 р., не надавав заперечень, протоколу розбіжностей, щодо умов, надісланої на адресу відповідача, додаткової угоди до договору оренди землі, чим порушив норми ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Позивач в свою чергу, після закінчення строку дії договору, продовжує використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням та сплачувати орендну плату, звітує перед фіскальними органами подаючи податкову декларацію з плати за землю та сплачує до бюджету орендну плату за Договором, підтвердженням чого є акт від 10.12.2015 року № 3610-20 підписаний між Позивачем та ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області (а/с 22, 23-24).

Верховний Суд України, у листі від 01.04.2014 р. «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України», зазначив, що відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» вважають укладеною додаткову угоду до договору оренди землі про поновлення цього договору у разі не підписання її орендодавцем, якщо орендар не пізніше ніж за місяць до закінчення строку договору направив орендодавцю лист-повідомлення про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди і після спливу строку договору продовжує користуватися земельною ділянкою, а орендодавець протягом місяця після спливу строку договору не висловив заперечень проти додаткової угоди і пропозицій про зміну договору.

У вирішенні відповідних спорів необхідно з'ясовувати, зокрема, чи повідомляв орендар орендодавця у встановленому порядку про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та чи заперечував орендодавець у строк, визначений законом, проти поновлення договору. Разом з тим судам слід враховувати, що до спірних правовідносин має застосовуватися саме та редакція закону, яка була чинною на дату, з якої виникло переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки. При цьому, якщо відповідні правовідносини виникли між сторонами до внесення змін Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року N 3038-УІ (набрав чинності з 12.03.2011 р.) до ст. 33 Закону України «Про оренду землі», судам слід брати до уваги, що попередня редакція зазначеної статті Закону України «Про оренду землі» не передбачала автоматичного поновлення договорів оренди землі. Реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності пов'язувалася з наявністю відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

З огляду на вищезазначене, до спірних правовідносин має застосовуватись саме редакція ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності з 12.03.2011 р., яка передбачає автоматичне поновлення договорів оренди землі та реалізацію переважного права орендаря на поновлення договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності і без наявності відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Аналогічної правової позиції при вирішенні подібних спорів дотримувався ВГСУ, зокрема у постанові від 30.01.2014 р. у справі № 924/781/13, постанові від 24.12.2014 р. у справі № 911/2528/14, постанові від 07.04.2014 р. у справі № 913/2959/13, а тому посилання Відповідача на постанови ВГСУ від 28.07.2010 р. у справі № 2/376, від 22.01.2009 р. у справі № 35/546, від 22.01.2009 р. у справі № 2/246, від 01.10.2013 р. у справі № 21-345а13 в даному випадку є безпідставними, так як спірні правовідносини у всіх цих справах виникли до 12.03.2011 р.

В п. 2.17. Постанови Пленум ВГС України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» № 6 від 17.05.2011 року зазначено, що частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою і за відсутності протягом місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Як зазначено в п. 4.1. Постанови Пленуму ВГС України № 12 від 29.05.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна», зі змісту ст. 759, 763 і 764 ЦК України, ч. 2 ст. 291 ГК України, ст. 17, 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

Відтак якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Оскільки зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження дії договору не вимагається обов'язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

Відповідно до п.п. а) ч. 3ст. 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав.

Як встановлено судом, строк дії Договору закінчився 27 грудня 2012 року.

26 вересня 2012 року Позивач (орендар) листом за вих. № 97 повідомив Відповідача про свій намір скористатись переважним правом на укладення Договору оренди землі на новий строк та запропонував укласти додаткову угоду про внесення змін № 01 до Договору, згідно умов якої, сторони продовжували строк оренди за Договором на 5 років, до 27 грудня 2017 року (а/с18, 19).

08 жовтня 2012 року Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування Львівської міської ради у відповідь на лист Позивача надіслало лист, в якому зазначило, що Позивачу потрібно надати додаткові документи згідно зазначеного переліку та звернутись через управління «Дозвільний офіс» (а/с 20).

27 грудня 2012 року Позивач листом за вих. № 156, повідомив Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування Львівської міської ради про хід виконання додаткових вимог, подачу документів до «Дозвільного офісу» та повторно повідомив про свій намір продовжити строк Договору (а/с 21).

Як встановлено судом, позивач на виконання приписів ст.33 Закону України "Про оренду землі" виконав усі дії, спрямовані на продовження договору оренди землі.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, вимоги позивача про визнання договору оренди землі від 26.02.2008 р. поновленим на той самий строк 5 років, з 27 грудня 2012 року до 27 грудня 2017 року на тих самих умовах є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати поновленим Договір оренди землі від 26.02.2008 року, що укладений між Львівською міською радою (адреса: 79000, Львівська область, м. Львів, пл. Ринок, 1; ідентифікаційний код 04055896) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Память Плюс» (адреса: 79040, м. Львів, вул. Городоцька, 367; ідентифікаційний код 35327681) на той самий строк 5 років, з 27 грудня 2012 року до 27 грудня 2017 року та на тих самих умовах.

3. Стягнути з Львівської міської ради (адреса: 79000, Львівська область, м. Львів, пл. Ринок, 1; ідентифікаційний код 04055896) на користь Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Память Плюс» (адреса: 79040, м. Львів, вул. Городоцька, 367; ідентифікаційний код 35327681) 1 218,00 грн. судового збору.

4. Накази видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст. ст. 91- 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 19.02.2016 р.

Суддя Синчук М.М.