Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" лютого 2016 р. Справа № 906/1904/13.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Шніт А.В., розглянувши скаргу Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго" №47 від 01.02.2016 на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах від 10.12.2015 у справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до: Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго"

про стягнення 10441934,30грн

за участю представників сторін:

від стягувача: не з'явився;

від боржника (скаржника): ОСОБА_1 - дов. б/н від 17.07.2013,

ОСОБА_2 - директор КП "Бердичівтеплоенерго";

від Відділу примусового виконання рішень департаменту ДВСУ МЮУ: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 04.03.2014 у справі №906/1904/13 (а.с. 119-121, т.1), залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.04.2014 (а.с. 147-152, т.1) та постановою Вищого господарського суду України від 26.06.2014 (а.с. 180-182, т.1), позов задоволено частково; стягнуто з Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 8861452,26грн заборгованості, 325855,04грн пені, 565106,64грн штрафу, 240271,07грн 3% річних, 26321,00грн інфляційних нарахувань, 68180,22грн витрат по сплаті судового збору; в решті позовних вимог відмовлено.

20.05.2014 видано наказ №906/1904/13 (а.с. 157, т.1).

05.02.2016 до господарського суду від Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго" надійшла скарга №47 від 01.02.2016 на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах від 10.12.2015, в якій скаржник просить суд визнати недійсною зазначену постанову в частині накладення арешту на кошти КП "Бердичівтеплоенерго", що знаходяться на р/р №8148 в ПАТ "Укрексімбанк" м. Житомир, №5822, №5822, №5822 у філії Житомирського обласного управління ПАТ "Ощадбанк", а також зняти арешт з коштів на цих рахунках (а.с. 122-128, т.2).

Скарга мотивована тим, що на рахунку №8148 у ПАТ "Укрексімбанк" м. Житомир містяться кошти для виплати заробітної плати працівникам боржника, накладення арешту на які позбавляє останнє можливості здійснювати виплату заробітної плати працівникам, нараховувати єдиний соціальний внесок до Пенсійного фонду України та податок з доходів фізичних осіб, що суперечить ст.43 Конституції України, ст.115 КЗпП України. Також, в обґрунтування скарги боржник посилається на те, що р/р №5822, р/р №5822, р/р №5822 у філії Житомирського обласного управління ПАТ "Ощадбанк" є поточними рахунками зі спеціальним режимом використання, операції на яких зупиненню не підлягають.

Ухвалою суду від 08.02.2016 скаргу Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго" №47 від 01.02.2016 прийнято до розгляду (а.с. 174, т.2).

Представник стягувача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду скарги був повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить підпис уповноваженої особи на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 191, т.2).

Представник Відділу примусового виконання рішень департаменту ДВСУ МЮУ в судове засідання також не з'явився, хоча про час та місце розгляду скарги був повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить підпис уповноваженої особи на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 192, т.2).

Представники скаржника в судовому засіданні підтримали скаргу №47 від 01.02.2016 в повному обсязі з підстав, викладених у ній. Крім того, зазначили, що правовими підставами поданої скарги також є норми п.6 ст.11 Закону України "Про ринок природного газу", ст.19 Закону України "Про теплопостачання", ч.2 ст.52 Закону України "Про виконавче провадження".

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши скаргу на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС України та додані до неї документи, а також матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 ст.116 ГПК України визначено, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

За змістом ст.17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, у тому числі наказів господарських судів.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п.6 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження").

Статтею 52 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Отже, керуючись вказаними нормами закону, 10.12.2015 державним виконавцем винесено оскаржувану постанову про арешт коштів боржника - Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго", згідно якої накладено арешт, зокрема, на кошти, що знаходяться на рахунках: №8148 в АТ "Укрексімбанк" м. Житомир, №5822, №5822, №5822 у філії Житомирського обласного управління АТ "Ощадбанк" (а.с. 135-136, т.2).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, а саме з договору банківського рахунку №2603/125822 (у національній валюті) від 19.09.2014 (а.с. 140-143, т.2), Комунальним підприємством "Бердичівтеплоенерго" в Житомирському обласному управлінні ПAT "Державний Ощадний банк України" на виконання постанови КМУ від 18.06.2014 №217 "Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу", а також відповідно до Закону України "Про теплопостачання" відкрито поточні р а х у н к и і з с п е ц і а л ь н и м р е ж и м о м в и к о р и с т а н н я - №5822 - для зарахування коштів, що надходять за спожиту теплову енергію від категорії споживачів "населення"; №5822 - для зарахування коштів, що надходять за спожиту теплову енергію від категорії споживачів "бюджетні установи"; №5822 - для зарахування коштів, що надходять за спожиту теплову енергію від категорії споживачів "інші споживачі".

За змістом ч.5 ст.65 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають стягненню в порядку, встановленому цим Законом, зокрема, кошти, що знаходяться на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих на виконання статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання" та статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику".

При цьому, згідно ст.19-1 Закону України "Про теплопостачання" (зі змінами і доповненнями) оплата теплової енергії, для виробництва якої повністю або частково постачається природний газ гарантованим постачальником, здійснюється споживачами теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунки із спеціальним режимом використання, які відкривають теплопостачальні організації в уповноваженому банку. Оплата теплової енергії шляхом перерахування коштів на інші рахунки забороняється. На кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, не може бути звернено стягнення за зобов'язаннями гарантованого постачальника, теплогенеруючих, теплопостачальних та теплотранспортуючих організацій. О п е р а ц і ї н а п о т о ч н и х р а х у н к а х і з с п е ц і а л ь н и м р е ж и м о м в и к о р и с т а н н я н е п і д л я г а ю т ь з у п и н е н н ю.

Крім того, в оспорюваній постанові ДВС про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах від 10.12.2015 (а.с. 135-136, т.2) зазначено рахунок №8148, відкритий у ПАТ "Укрексімбанк" м. Житомир.

У скарзі №47 від 01.02.2016 боржник посилається на те, що на арештованому рахунку №8148 у АТ "Укрексімбанк" акумулюються кошти, з яких проводиться виплата заробітної плати працівникам підприємства та загальнообов'язкові платежі, в підтвердження чого, зокрема, надано довідку філії ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" №182 від 16.12.2015 (а.с.172, т.2), договір банківського рахунку №18148 від 21.07.2014, укладеного між боржником і ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" (а.с. 137-139, т.2).

Згідно банківської виписки за травень 2015 з рахунку №8148 в АТ "Укрексімбанк" здійснювався перерахунок коштів на картковий рахунок АТ "Ощадбанк", з якого в послідуючому перераховувались виплати заробітної плати працівникам КП "Бердичівтеплоенерго" (а.с. 162, т.2).

Варто зазначити, що основним видом діяльності підприємства є постачання теплової енергії споживачам міста. Кошти від споживачів надходять на всі рахунки, які має підприємство, та які на даний час знаходяться під арештом. Для виплати заробітної плати працівникам підприємства, підприємство зараховує кошти на рахунки, з яких виплачується зарплата з рахунку відкритого в ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" 8148), тобто одного з рахунків, на які надходять кошти від споживачів. Враховуючи, що зарплатні рахунки та рахунок, з якого перераховуються кошти на зарплату арештовані, підприємство не має можливості здійснити розрахунки по виплаті заробітної плати.

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини першої статті 2, частини другої статті 10 Конвенції про захист заробітної плати №95 від 01.07.1949, ратифікованої Україною 04.08.1961, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Частиною п'ятою статті 97 Кодексу законів про працю України встановлено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Частиною шостою статті 24 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Отже, держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

Крім того, відповідно до п.7 оглядового листа Вищого господарського суду України №01-06/131/16 від 28.01.2016 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням господарськими судами Закону України "Про виконавче провадження" (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку ВГСУ)" (зі змінами і доповненнями) накладення арешту на рахунок боржника, призначений для виплати заробітної плати працівникам підприємства, призводить до порушення їх конституційних прав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що накладення арешту на рахунки боржника, які призначені для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, що призводить до порушення конституційних прав громадян, що працюють на підприємстві.

Варто зазначити, що згідно ч.3 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, я к щ о в и я в л е н о п о р у ш е н н я п о р я д к у н а к л а д е н н я а р е ш т у, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Разом з тим, ч.5 ст.65 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий з а р і ш е н н я м с у д у.

Відповідно до ч.1 ст.121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Згідно пункту 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012 за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому, слід вказати, що ні стягувачем, ні Відділом примусового виконання рішень департаменту ДВСУ МЮУ доводів, викладених у скарзі №47 від 01.02.2016, не спростовано, письмових відзивів на неї не надано, і такі докази в матеріалах справи відсутні.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення скарги №47 від 01.02.2016 на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах від 10.12.2015, в якій скаржник просить суд визнати недійсною зазначену постанову в частині накладення арешту на кошти КП "Бердичівтеплоенерго", що знаходяться на р/р №8148 в ПАТ "Укрексімбанк" м. Житомир, №5822, р/р №5822, р/р №5822 у філії Житомирського обласного управління ПАТ "Ощадбанк", а також зняти арешт з коштів на цих рахунках.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго" №47 від 01.02.2016 на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах від 10.12.2015 задовольнити.

2. Визнати недійсною постанову про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах від 10.12.2015 ВП №44951828, видану головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3, в частині накладення арешту на кошти Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго", що знаходяться на р/р №8148 в АТ "Укрексімбанк" м. Житомир, №5822, №5822, №5822 у філії Житомирського обласного управління ПАТ "Ощадбанк".

3. Зняти арешт з коштів Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго" (13312, Житомирська область, м. Бердичів, вул. Шевченка, 23, ідентифікаційний код 32794899), які знаходяться на р/р №8148 в АТ "Укрексімбанк" м. Житомир, №5822, №5822, №5822 у філії Житомирського обласного управління ПАТ "Ощадбанк".

Ухвала господарського суду може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя ОСОБА_4

Друк:

1 - у справу

2,3 - сторонам (рек. з пов.)

4 - ВДВС (рек. з повід.)