номер провадження справи 7/6/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2016 Справа № 908/36/16

За позовом: Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м.Запоріжжя

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич» ЛТД, м. Запоріжжя

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Міське комунальне підприємство «ОСНОВАНІЄ», м. Запоріжжя

Суддя Н.С. Кутіщева - Арнет

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 139/01/01-10 від 29.12.2015.

від відповідача: не зявились.

від третьої особи: ОСОБА_1, довіреність № 380 від 04.01.2016р.

Заявлено позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич» ЛТД на користь Департамента комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради 22334, 14 грн. заборгованості зі сплати орендної плати.

Ухвалою суду від 06.01.2016р. порушено провадження по справі, судове засідання призначено на 15.02.2016р.

Ухвала суду була направлена в установленому законом порядку на адреси, зазначені позивачем у позовній заяві.

В судове засідання представник відповідача не зявився, про причини неявки представника відповідача суд не повідомив. Адреса відповідача підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування ГПК України", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні, протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 4-5 ГПК України, невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим кодексом та іншими законами України.

Судовий процес вівся без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу за клопотанням представника позивача та третьої особи.

Через канцелярію суду 10.02.2016р., представником позивача надані витребувані судом додаткові докази.

Позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обємі.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані судом документи не надано, справа може бути розглянута за наявними в ній документами.

Суд прийшов до висновку щодо можливості розгляду спору відповідно до ст.75 ГПК України, по наявних у справі матеріалах.

Розгляд справи закінчено 15.02.2016р. оголошенням рішення суду в повному обємі в присутності представника позивача та третьої особи.

ВСТАНОВИВ:

01.09.2000р. між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди № 03.27.61 нежитлового приміщення (далі договір).

Відповідно п. 1.1 договору оренди (в редакції додаткової угоди від 30.09.2010р.), відповідачу було передано в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 104,8 кв.м., розташоване за адресою: вул.Аврамєнка,12 в м. Запоріжжі.

Приміщення передано для використання під офіс та майстерню з комплектації сантехнічного обладнання (згідно п.1.2 договору оренди в редакції додаткової угоди від 01.01.2002р.).

Передача об'єкту оренди підтверджується актом прийому-передачі від 01.09.2000р.

Згідно Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сесією Запорізької міської ради шостого скликання від 18.02.2011 року №6 «Про структуру виконавчих органів Запорізької міської ради, загальну чисельність складу Запорізької міської ради та їх виконавчих органів» створений Департамент комунальної власності та приватизації, який є орендодавцем комунального майна.

Відповідно до п.2 рішення Запорізької міської ради №20 від 06.04.2011р. «Про передачу департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради окремих повноважень щодо управління об'єктами права комунальної власності територіальної громади м.Запоріжжя», повноваження орендодавця за чинними договорами оренди переходять до департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради від управління житлового господарства Запорізької міської ради з моменту укладання відповідних додаткових угод.

На виконання вищезазначеного рішення, між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, КП «ВРЕЖО №3» та орендарем 01.06.2011р. укладено додаткову угоду про зміну сторони у договорі оренди з Управління житлового господарства на Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради.

Відповідно до п.10.8 договору, передбачена реорганізація орендодавця не є підставою для зміни умов або припинення договору оренди.

Відповідно до рішень Запорізької міської ради №5 від 27.04.2012р. «Про припинення діяльності підприємств шляхом приєднання» та №6 від 25.07.2012р. «Про затвердження передавальних актів та визначення розміру статутного капіталу міського комунального підприємства «ОСНОВАНІЄ», МКП «ОСНОВАНІЄ» є повним правонаступником КП «ВРЕЖО №3», що припиняється, та правонаступником - є балансоутримувачем нежитлового приміщення площею 104,8 кв.м. по вул. Авраменка у м. Запоріжжі.

Договір оренди було укладено на три роки, однак термін дії договору неодноразово продовжувався. В останнє строк дії договору було продовжено до 15.01.2015р., що підтверджується додатковою угодою від 03.05.2012р.

На момент продовження строку дії договору оренди, вступили в дію зміни до ч.2 ст. 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо орендних відносин» від 21.04.2011р. №3269-VI).

Так, зазначену норму було доповнено положеннями наступного змісту: «У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об'єкта оренди».

В травні 2012 року, у зв'язку із продовженням строку дії договору, на підставі результатів незалежної оцінки, було здійснено перерахунок розміру орендної плати, що зафіксовано в додатковій угоді від 03.05.2012р. Однак, в розрахунку розміру орендної плати за травень 2012 року, що міститься в зазначеній додатковій угоді, було допущено помилку, а саме застосовано оренду ставку у розмірі 15% до всієї площі приміщення, в той час, як для розміщення офісів, встановлена ставка 18%, а для майстерні 15%.

Вищевказана помилка була виявлена в результаті позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, за період з 01.04.2011р. по 31.07.2014р., проведеною Державною фінансовою інспекцією в Запорізькій області.

З метою усунення вищевказаного порушення Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, була підготовлена відповідна додаткова угода до договору оренди, яка була направлена відповідачу разом з листом від 11.09.2014р. №4158/01/01-07. Однак, зазначена додаткова угода не підписана відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Положеннями ч.1 ст.648 Цивільного кодексу України, встановлено, що зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов'язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту.

Всупереч вищевказаним нормам, ст.19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», п.9 додатку 2 Методики розрахунку розміру орендної плати та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786, п.1 рішення Запорізької міської ради від 06.04.2011р. №47, розмір орендної плати за травень 2012р. визначено сторонами з помилкою, тобто не у відповідності до затверджених розмірів орендних ставок. В свою чергу, це є порушенням зазначених нормативно-правових актів, внаслідок якого місцевому бюджету завдаються збитки в розмірі не до отриманої орендної плати. Пропозиція позивачів була залишена відповідачем без задоволення, заходів щодо внесення запропонованих змін до договору відповідачем не здійснено та додаткову угоду не укладено.

Відповідно до ч. 4 статті 188 Господарського кодексу України встановлено, що, у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк, з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ст. 181 Господарського процесуального кодексу України, особи, які одержали пропозицію про зміну чи розірвання договору, відповідають на неї не пізніше 20 днів після одержання пропозиції. У разі недосягнення згоди щодо зміни чи розірвання договору, а також у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно приписам ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.654 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору вчинюється в такій самій формі, що й договір, який змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України, зміна господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну або розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Пунктом 2.19. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 р; № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" встановлено, що, у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку.

Таким чином, нормами чинного законодавства передбачено можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом.

Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та МКП «ОСНОВАНІЄ» звертався до господарського суду Запорізької області з позовом про внесення змін у договір оренди №03.27.61 від 01.09.2000 року. За наслідками розгляду вказаного позову, господарським судом Запорізької області по справі №908/4083/14 було винесено рішення від 15.12.2014р., яким позовні вимоги Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та МКП «ОСНОВАНІЄ до ТОВ «Славутич» було задоволено шляхом внесення змін до п. 2 додаткової угоди від 03.05.2012р. до договору оренди нежитлового приміщення № 03.27.61 від 01.09.2000 року, виклавши його в новій редакції.

Розмір орендної плати з 01 травня 2012 року складає 1445,16 грн. (одна тисяча чотириста сорок п'ять грн. 16 коп.).

Розмір платежу, за неповний місяць оренди, визначається з поденного розрахунку місячної орендної плати.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається «орендарем» самостійно, шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць».

Відповідно до рішення господарського суду Запорізької області за договором оренди №03.27.61 від 01.09.2000р., було здійснено перерахунок орендної плати.

Станом на 01.03.2015р. заборгованість по орендній платі ТОВ «Славутич» ЛТД за вказаним договором оренди становила 22 711,03 грн.

У зв'язку з закінченням, 15.01.2015р. строку договору оренди №03.27.61 від 01.09.2000р., та з чисельними порушеннями ТОВ «Славутич» ЛТД умов договору оренди, Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради 16.01.2015р., листом за №136/01/01-07, було направлено повідомлення про припинення строку дії договору оренди з пропозицією, у відповідності до п.2.4 договору оренди, у 10-ти добовий термін здати приміщення балансоутримувачу МКП «ОСНОВАНІЄ» за актом прийому-передачі.

Відповідно до п.1 ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря, він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до п.5.10 договору, оренди, відповідач зобов'язаний повернути орендодавцю орендоване приміщення в належному стані, не гіршому, ніж на час його передачі у оренду, з урахуванням фізичного зносу.

Відповідно п.1 ст.785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму, наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно п.3.5 договору оренди, у випадках закінчення дії договору оренди або його дострокового припинення, орендна плата перераховуються орендарем по добу фактичної здачі приміщення по акту прийому-передачі.

13.05.2015р. господарським судом Запорізької області по справі №908/2053/15-г про звільнення нежитлового приміщення площею 104,8 кв.м. у житловому будинку по вул.Авраменка,12 у м. Запоріжжя стягнуто з відповідача до місцевого бюджету Шевченківського району м. Запоріжжя заборгованість за оренду станом на 01.03.2015р. у розмірі 22711,00 грн.

На виконання зазначеного рішенням господарського суду Запорізької області, 15.06.2015р. було видано накази про примусове виконання судового рішення, які знаходяться на виконанні в Шевченківському відділі державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції. До теперішнього часу рішення господарського суду Запорізької області по справі №908/2053/15-г від 13.05.2015р. фактично не виконане.

Відповідно до п.3.5. договору оренди, у випадках закінчення дії договору оренди або його дострокового припинення орендна плата перераховується орендарем по добу фактичної здачі приміщення по акту прийому-передачі.

У зв'язку з тим, що до теперішнього часу нежитлове приміщення за актом прийому-передачі орендодавцю не повернуте, на 01.12.2015р. виникла заборгованість за користування нежитловим приміщенням у розмірі 22 334,14 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

У відповідності ст. 173 ГК України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Згідно ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищевикладене та той факт, що, на момент розгляду спору по суті, відповідачем не надано доказів погашення заборгованості, заборгованість підтверджена матеріалами справи і є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Таким чином, позов Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич» ЛТД, (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Міське комунальне підприємство «ОСНОВАНІЄ») слід задовольнити.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України, судові витрати слід покласти на відповідача, так як спір з його вини доведено до судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 193, 230 ГК України, ст. 526, 530 ЦК України, ст. ст. 3, 22, 28, 33, 43, 44 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд:

ВИРІШИВ:

Позов Департамента комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич» ЛТД, (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Міське комунальне підприємство «ОСНОВАНІЄ») задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич» ЛТД (69120, м.Запоріжжя, вул. Авраменка, 12, ) на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр.Леніна, 206, р/р № 8540 в УДКСУ у Запорізькій області, м. Запоріжжя, МФО 813015, ) 22334 (двадцять дві тисячі триста тридцять чотири) грн. 14 коп. боргу, 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять ) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його прийняття.

Присутнім в судовому засіданні представникам сторін судом розяснено ст. 87 ГПК України.

Суддя Н.С. Кутіщева-Арнет