ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2016 р. Справа № 909/37/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А., секретар судового засідання Кучма І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго", вул. Індустріальна, 34, м. Івано-Франківськ, 76000

до відповідача: ОСОБА_1 підприємства "Коломияводоканал" площа Відродження, 1, м. Коломия, Івано-Франківська область,78200

про стягнення заборгованості в сумі 87632,13 грн.

за участю:

Від позивача: ОСОБА_2, (довіреність № 953 від 25.08.15 )-представник;

Від відповідача: ОСОБА_3, (довіреність № 5 від 02.01.16 )-представник;

ВСТАНОВИВ

Публічне акціонерне товариство "Прикарпаттяобленерго" звернулось з позовом до ОСОБА_1 підприємства "Коломияводоканал" про стягнення заборгованості в сумі 87632,13 грн. Ухвалою про порушення провадження у справі від 11.01.16 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 26.01.16. В порядку ст 77 ГПК України, ухвалою суду від 26.01.2016року розгляд справи було відкладено на 09.02.2016року. Ухвалою суду від 09.02.2016року розгляд справи відкладено на 16.02.2016року за клопотанням відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та просить суд позов задоволити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги заперечує, просить суд у позові відмовити. Відповідач подав на виконання вимоги суду відзив на позов ( вх.2109/16 від 16.02.2016року). В даному відзиві на позов відповідач визнав наявність заборгованості станом на 01.01.2015року - 45662,25грн, станом на 01.01.2016року - 76044,14грн., проте заперечує вину відповідача та вважає , що КП "Коломияводоканал" вжило всіх заходів для недопущення господарського правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно дослідивши фактичні обставини справи, заслухавши представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом між позивачем, Публічним акціонерним товариством "Прикарпаттяобленерго" в особі його структурного підрозділу Коломийського МРЕМ та відповідачем ОСОБА_1 підприємством "Коломияводоканал", укладено договір про постачання електричної енергії №1048 від 19.01.2009року.

Згідно п.1 договору, позивач продає електричну енергію відповідачу для забезпечення потреб електроустановок відповідача, а відповідач оплачує позивачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Пунктом 2.1 договору сторони погодили, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ).

Згідно п. 2.2.2 Договору постачальник електричної енергії зобов'язується постачати споживачу електроенергію, як різновид товару, в обсягах визначених відповідно до розділу 5 та з урахуванням умов розділу 6 цього договору (додаток 1 «Обсяги постачання електричної енергії»), а споживач зобов'язується дотримуватися режиму споживання електричної енергії (п. 2.3.2 Договору).

Відповідно до п.2.3.3. договору, відповідач зобов'язався оплачувати позивачу вартість електричної енергії згідно з умовами додатку № 2 "Порядок розрахунків" та додатку № 9 "Графік зняття показів засобів обліку електроенергії".

Згідно п. 2 додатку № 2 до договору, щомісячно 30 числа календарного місяця відповідач направляє уповноваженого представника у відповідну районну філію позивача для подання додатку № 6 "Акт про використану електричну енергію", який є невід'ємною частиною договору, одержання відповідних рахунків на оплату та надання позивачу документів, що підтверджують оплату у розрахунковому періоді.

Згідно п.3 додатку №2 до договору, відповідач щомісячно проводить остаточний розрахунок по всіх платежах, передбачених даним договором, протягом 5 операційних днів з дня отримання рахунку.

Відповідно до ч.5 п.6.11 ПКЕЕ дата оплати рахунка (здійснення розрахунку) визначається датою , на яку були зараховані кошти на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованими тарифами.

В порушення договірних зобов'язань, відповідачем не проводились вказані розрахунки вчасно, що створювало заборгованість за використану електроенергію.

Пунктом 4.2.1 Договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених п.2.3.3-2.3.4 договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, 3 % річних та інфляційні збитки

На підставі наведеної договірної умови відповідачу нарахована пеня за прострочення оплати за спожиту електричну енергію в сумі 29535,54грн.

В зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання, у відповідності до ст.625 ЦК України, відповідачу нараховано 54172,57 грн. - інфляційних збитків та 3924,02грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Між позивачем, Публічним акціонерним товариством "Прикарпаттяобленерго" в особі його структурного підрозділу Коломийського МРЕМ та відповідачем ОСОБА_1 підприємством "Коломияводоканал", укладено договір про постачання електричної енергії №1048 від 19.01.2009року.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зобов'язанням, в розумінні ст.509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться у строк (термін) визначений у зобовязанні (ч. 1 ст. 530 ЦК України), оскільки зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст.599 ЦК України, ст.202 ГК України, господарське зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Якщо зобов'язання не виконано або виконано неналежним чином, то воно не припиняється, а навпаки на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов'язки, у тому числі передбачені ст.625 ЦК України, оскільки остання передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідача виник обов'язок виконувати належним чином умови укладеного між сторонами договору №1048 від 19.01.2009року , а саме оплачувати у встановлений договором строк отриману у позивача електричну енергію .

Відтак, в силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідачем, вказані вище договірні умови та вимоги закону порушені, оскільки оплата за спожиту електроенергію проведена в порушенням строку оплати, а тому позивач провів нарахування пені, інфляційних збитків та 3% річних, які передбачені п. 4.2.1 договору ( за внесення платежів, передбачених п.2.3.3-2.3.4 договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, 3 % річних та інфляційні збитки)

На підставі наведеної договірної умови, позивачем правомірно нараховано відповідачу пеню за прострочення оплати за спожиту електричну енергію в сумі 29535,54 грн.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі наведеної договірної умови та норми закону, позивачем правомірно нараховано відповідачу 3924,02грн.- 3% річних, як відповідальність за порушення грошового зобов'язання.

Щодо стягнення з відповідача КП "Коломияводоканал" інфляційних збитків слід заначити наступне.

Позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у сумі 54172,57грн., які нараховані за загальний період з січня 2015року по вересень 2015року, при цьому сума інфляційних збитків розрахована поденно.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) -це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце протягом повного календарного місяця, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки. Розрахунки індексу інфляції за квартал, період з початку року і т. п. проводяться "ланцюговим" методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т. д.) індексів (наказ Держкомстату від 27.07.2007, № 265 "Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін").

Така ж сама позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 15.09.2010 р. у справі № 11/14-10, від 24.11.2010р. у справі № 21/108-10.

Отже, враховуючи , що у вказаних позивачем періодах нарахування інфляційних втрат ці періоди становлять менше одного місяця, суд відмовляє у задоволенні даної вимоги.

Поряд з цим, суд зазначає, що посилання відповідача щодо виникнення заборгованості не з його вини у зв'язку з неможливістю її погашення внаслідок відсутності вчасного фінансування , яке передбачене Постановою КМУ №256 від 04.03.2002 року "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету" на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, згідно ст. 102 Бюджетного кодексу України не може підтверджувати відсутність вини відповідача у порушенні своїх зобов'язань перед позивачем, оскільки відсутність вчасного бюджетного фінансування не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення договірного зобов'язання.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Положеннями ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ч.1 ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

Вказана сума боргу підтверджується наявними у справі доказами, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме належить стягнути з відповідача - 29535,54грн. пені та 3924,02грн. -3% річних, в частині стягнення 54172,57грн. відмовити.

Враховуючи приписи ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покласти на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, правило ст.49 Господарського процесуального кодексу України, щодо розподілу сум судового збору у справах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, пропорційно розміру задоволених позовних вимог застосовується також і у випадках, коли судовий збір сплачено за мінімальною ставкою (п. 4.1.постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України"№7 від 21.02.13р.).

На підставі викладеного , у відповідності до ст.124 Конституції України, ст. 509, 526, 625 Цивільного кодексу України, керуючись ст. 33, 43, 49, 75, ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" до ОСОБА_1 підприємства "Коломияводоканал" про стягнення заборгованості в сумі 87632,13 грн. -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 підприємства "Коломияводоканал", вул.Шевченка,3, с.Шепарівці, Коломийського району ( ) на користь Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" (вул. Індустріальна, 34, м. Івано-Франківськ, код 25683342) - 29 535,54грн. ( двадцять дев"ять тисяч п"ятсот тридцять п"ять грн. 54коп.) пені та 3 924,02грн. ( три тисячі дев"ятсот двадцять чотири грн.02коп.) -3% річних та 501,87грн. ( п"ятсот одна грн.87коп.) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили та направити позивачу.

В частині стягнення з ОСОБА_1 підприємства "Коломияводоканал", вул.Шевченка,3, с.Шепарівці, Коломийського району 29535,54грн. пені - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.02.16

СУДДЯ ШКІНДЕР П.А.