ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.02.16 Справа № 904/10508/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРАЛЛЕЛЬ-М ЛТД", м. Донецьк

до товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС-БУД", м. Дніпропетровськ

про стягнення 463 659,82 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Гаркуша К.О.

Представники:

від позивача:не з'явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАРАЛЛЕЛЬ-М ЛТД» (надалі Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-БУД» (надалі Відповідач) про стягнення 463 659,82 грн. за договором №01036/14-ЛС купівлі-продажу нафтопродуктів та надання послуг від 01.01.2014.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2015 порушено провадження у справі, позовна заява прийнята до розгляду.

В судових засіданнях 24.12.2015, 21.01.2016, 08.02.2016 розгляд справ був відкладений на 21.01.2016, 08.02.2016, 18.02.2016 відповідно, згідно зі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2016 на підставі клопотання Позивача, відповідно до ч.3 ст.69 Господарського процесуального кодексу України, строк розгляду спору був продовжений на 15 календарних днів до 23.02.2016.

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на невиконання Відповідачем вимог діючого законодавства та умов згаданого договору, а саме порушення строків оплати за переданий у власність Відповідача ОСОБА_1. У підтвердження своїх позовних вимог Позивач надав суду договір №01036/14-ЛС купівлі-продажу нафтопродуктів та надання послуг від 01.01.2014, видаткові накладні №1869/2 від 31.01.2014, №5113/2 від 28.02.2014, №8438 від 31.03.2014, №11840/2 від 30.04.2014, №15225/2 від 31.05.2014, №18353/2 від 30.06.2014, №21301/2 від 31.07.2014, №23855/2 від 31.08.2014, довідку вих. №ZAP-52/166 від 10.02.2016 ПАТ «ПУМБ» про надходження коштів на рахунок ТОВ «ПАРАЛЛЕЛЬ-М» від контрагента ТОВ «ТРАНС-БУД», рахунки-фактури, висталені в період з січня 2014 року по липень 2014 року.

Позивач керуючись п.2.6. Договору, нормами Господарського та Цивільного кодексів України просить стягнути з Відповідача, заборгованість за переданий Відповідачу товар в сумі 306543,40 грн., три процентів річних в сумі 11 952,47 грн., інфляційні втрати в сумі 145 163,95 грн

17.02.2016 від Позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Позивача, письмові пояснення, уточнений розрахунок 3% річних та інфляційного збільшення.

Суд долучив надані Позивачем документи до матеріалів справи, проте враховуючи, що Позивачем заява про зменшення позовних вимог подана не була (в звязку з наданням уточненого розрахунку), суд розглядає позовні вимоги в заявленому Позивачем розмірі.

Відповідач у призначені на 24.12.2015, 21.01.2016, 08.02.2016, 18.02.2016 судові засідання не зявився; відзив на позовну заяву не надав; пояснень щодо причин неприбуття в судові засідання не надходило; про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №901, №861, №524, №761.

Оскільки неможливість присутності в судовому засіданні представника Відповідача документально підтверджена не була, надані Позивачем матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті спору, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника Відповідача за наявними в справі матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 18.02.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника Позивача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

01.01.2014 товариство з обмеженою відповідальністю «ПАРАЛЛЕЛЬ-М» (Позивач, Продавець) та товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-БУД» (Відповідач, Покупець) уклали договір №01036/14-ЛС купівлі-продажу нафтопродуктів та надання послуг (надалі Договір) предметом якого є взаємні права та обовязки сторін, по яких Продавець передає у власність, а Покупець приймає й зобовязує оплатити паливо (бензини автомобільні, паливо дизельне й газ) у строки й на умовах, встановлених даним договором, шляхом здійснення заправлення автомобіля/ів Покупця по паливних картках, протягом дії даного договору. Заправлення (передача палива) здійснюються на автозаправник станціях партнерів Продавця, а також на автозаправних станціях Продавця й супроводжується видачею чека термінала предявникові паливної картки (п.1.1. Договору).

Відповідно до п.2.2. Договору, по закінченню кожного календарного місяця, на 5-й робочий день місяця, наступного за звітним, Продавець готує для Покупця накладну, у якій вказується точна (погоджена) кількість палива, переданого Покупцеві за звітний місяць. Дана накладна є невідємною частиною даного договору й повинна бути отримана Покупцем, підписана його уповноваженою особою, а також повернути Продавцеві до 20 робочого дня місяця наступного за звітним. У випадку неодержання Покупцем накладної, у тому числі не підписання й/або не повернення Продавцеві, у встановлений термін з вини Покупця або у випадку відсутності інших заперечень із боку Покупця дана накладна, підготовлена Продавцем не може бути оскаржена Покупцем у майбутньому й підтверджує факт виконання Продавцем своїх зобовязань за цим Договором.

Згідно з п.2.3. Договору, постачання палива має непреривний або ритмічний характер. Продавець готує та видає Покупцю один раз на місяць зведену податкову накладну останнім днем місяця, у якому здійснювалось постачання палива.

Пунктом 2.6. Договору Сторони погодили, що за паливо, що відпускається Покупцеві за цим Договором, Покупець зобовязаний здійснювати оплату за тиждень не пізніше 4 календарних днів з моменту отримання рахунку, який передається Покупцеві щотижня кожен понеділок або вівторок. У разі якщо день платежу збігається із святковим або неробочим банківським днем, оплата здійснюється в наступний банківський день. Рахунок на оплату повинний бути отриманий Покупцем в обовязковомоу порядку. Рахунок для оплати може передаватися Покупцеві за допомогою факсу або електронної пошти і має силу оригіналу до фактичного його одержання Покупцем у Продавця. Остаточний розрахунок за паливо, отримане протягом звітного місяця, повинен бути здійснений Покупцем до 10 робочого дня місяця, наступного за звітним, на підставі накладної (акта), з урахуванням платежів, що надійшли від Покупця протягом звітного місяця. Не оплата повністю або частково, платежів передбачених цим Договором, є простроченням Покупця.

З наданих Позивачем видаткових накладних №1869/2 від 31.01.2014, №5113/2 від 28.02.2014, №8438 від 31.03.2014, №11840/2 від 30.04.2014, №15225/2 від 31.05.2014, №18353/2 від 30.06.2014, №21301/2 від 31.07.2014, №23855/2 від 31.08.2014 вбачається, що Позивач передав, а Відповідач отримав у власність паливо, загальна вартість якого склала 1 549 621,76 грн.

Враховуючи умови п.2.6. Договору, Відповідач зобовязаний був здійснити остаточні розрахунки за відповідними видатковими накладними в наступні строки: за видатковою накладною №1869/2 від 31.01.2014 в строк до 13.02.2014 включно, за видатковою накладною №5113/2 від 28.02.2014 в строк до 14.02.2014 включно, за видатковою накладною №8438 від 31.03.2014 в строк до 11.04.2014 включно, за видатковою накладною №11840/2 від 30.04.2014 в строк до 16.05.2014 включно, за видатковою накладною №15225/2 від 31.05.2014 - строк до 12.06.2014 включно, за видатковою накладною №18353/2 від 30.06.2014 - в строк до 11.07.2014 включно, за видатковою накладною №21301/2 від 31.07.2014 - в строк до 13.08.2014 включно, за видатковою накладною №23855/2 від 31.08.2014 - в строк до 11.09.2014 включно.

Проте Відповідач оплату за отримане паливо здійснив частково в сумі 1 250 000,00 грн., що підтверджується наданою Позивачем довідкою вих. №ZAP-52/166 від 10.02.2016 ПАТ «ПУМБ» про надходження коштів на рахунок ТОВ «ПАРАЛЛЕЛЬ-М» від контрагента ТОВ «ТРАНС-БУД», та з порушенням строку, встановленого Договором.

Таким чином, сума заборгованості Відповідача перед Позивачем становить 299 621,76 грн. (1 549 621,76 грн. 1 250 000,00 грн. = 299 621,76 грн.).

В силу ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору. Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобовязання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, є порушенням зобовязання.

Виходячи з викладеного, оскільки господарським судом встановлено, що Відповідачем допущено порушення строків здійснення остаточного розрахунку за отримане паливо, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості підлягають задоволенню частково в сумі 299 621,76 грн.

Суд вважає необґрунтованим зарахування Позивачем суми в розмірі 6 921,64 грн., яка була сплачена Відповідачем 20.01.2014, в рахунок погашення заборгованості Відповідача за договором 2013 року виходячи з наступного.

З наданої Позивачем довідки вих. №ZAP-52/166 від 10.02.2016 ПАТ «ПУМБ» про надходження коштів на рахунок ТОВ «ПАРАЛЛЕЛЬ-М» від контрагента ТОВ «ТРАНС-БУД» та додатка до неї вбачається, що Відповідачем зазначено в призначені платежу, який був перерахований 20.01.2014: «опл за гсм груз авто согл сч 101360 от 16.01.2014, в т.ч. 20% НДС 16 666,67».

При цьому в рахунку-фактурі №К-00101360 від 16.01.2014 в графі «замовлення» зазначено договір купівлі-продажу №01036/14-ЛС від 01.01.2014.

Відповідно до п.3.8. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою НБУ від 21.01.2004 №22, та п.1.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995, отримувач коштів, якщо інше не передбачено договором, не вправі самостійно визначати порядок зарахування коштів, якщо платником чітко визначено призначення платежу.

Враховуючи викладене, дії Позивача щодо зарахування суми в розмірі 6 921,64 грн., яка була сплачена Відповідачем 20.01.2014, в рахунок погашення заборгованості Відповідача за договором 2013 року є неправомірними.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач в позовній заяві просить суд стягнути з Відповідача 3% річних в сумі 11 952,47 грн. за загальний період прострочення з 14.03.2014 по 23.11.2015, та інфляційні втрати в сумі 145 163,95 грн. за загальний період прострочення з липня 2014 року по вересень 2015 року.

Відповідно до п.1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань», з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має зясувати обставини, повязані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суму пені та інших нарахувань у звязку з порушенням грошового зобовязання, не виходячи про цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобовязання, та зазначеного позивачем максимального розміру пені та інших нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо зясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобовязати позивача подати більш повний та детальний розрахунок.

Судом встановлено, що зобовязання Відповідача з оплати отриманого палива виникали не одночасно, а кожного місяця, та, відповідно виходячи з умов Договору, для кожної видаткової накладної був встановлений окремий строк оплати.

Отже, нарахування 3% річних та інфляційних втрат, Позивач мав здійснювати за кожною видатковою накладною окремо, по якій мало місце прострочення виконання грошового зобовязання, з урахуванням здійснених Відповідачем оплат.

В той же час, з наданого Позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, а також уточненого розрахунку 3% річних та інфляційних втрат вбачається, що Позивач здійснював зазначені нарахування наростаючим підсумком. При цьому, неможливо встановити та перевірити правильність врахування Позивачем здійснених Відповідачем оплат.

Ухвалою від 21.01.2015 суд зобовязував Позивача надати обґрунтування розрахунку 3% річних (щодо суми оплати) та інфляційних втрат. Ухвалою від 08.02.2016 суд зобовязував Позивача надати уточнений розрахунок 3% річних та інфляційних втрат.

Проте Позивач обґрунтування розрахунку 3% річних (щодо суми оплати) та інфляційних втрат не надав, а з наданого 17.02.2016 уточненого розрахунку 3% річних та інфляційних втрат неможливо встановити вищезазначені обставини.

Враховуючи вищевикладене, у суду відсутня можливість здійснити свій розрахунок 3% річних та інфляційних втрат без ризику виходу за межі позовних вимог (межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання грошового зобовязання).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.81 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд залишає позов без розгляду, зокрема, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не зявився на виклик у засідання господарського суду і його незявлення перешкоджає вирішенню спору.

Виходячи з наведеного, суд залишає позовну заяву в частині стягнення 3% річних в сумі 11 952,47 грн. та інфляційних втрат в сумі 145 163,95 грн. без розгляду.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до ч.4 ст.81 Господарського процесуального кодексу України, після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України понесені Позивачем судові витрати у справі підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, 75, п.5 ч.1 ст.81, ст.ст.82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРАЛЛЕЛЬ-М» до товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-БУД» в частині стягнення 3% річних в сумі 11 952,47 грн. та інфляційних втрат в сумі 145 163,95 грн. - залишити без розгляду.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-БУД» (49038, м. Дніпропетровськ, вул. Ленінградська, будинок 27, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРАЛЛЕЛЬ-М» (83045 м. Донецьк, вул. Олімпієва, 2 Б, ) 299 621,76 грн. основного боргу, 4 494,33 грн. судового збору.

Видати наказ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 23.02.2016.

Суддя ОСОБА_2