КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2016 р. Справа№ 910/30433/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Власова Ю.Л.

Майданевича А.Г.

секретар судового засідання - Пугачова А.С.,

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 16.02.2016 року по справі № 910/30433/15 (в матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.12.2015 у справі № 910/30433/15 (суддя Маринченко Я.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз"

до 1 Старомерчицької селищної ради

2 комунального підприємства "Валківське бюро технічної

інвентаризації"

3 Валківського районного управління юстиції

4 Міністерства юстиції України

треті особи публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування»

Місен Ентерпрайзіс АБ

про визнання права власності, скасування рішень та зобов'язання

вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" звернулося до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Старомерчицької селищної ради, Комунального підприємства "Валківське бюро технічної інвентаризації", Валківського районного управління юстиції, Міністерства юстиції України про визнання права власності, скасування рішень та зобов'язання вчинити дії

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.12.2015 року у справі № 910/30433/15 позовну заяву повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз", звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати та направити матеріали справи до господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Апеляційну скаргу скаржник мотивує тим, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та має місце невідповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого суду обставинам справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.12.2014 року, апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 02.02.2015 року у складі колегії суддів: головуючий суддя Суховий В.Г., судді Жук Г.А, Мальченко А.О.

У зв'язку з перебуванням головуючого судді Сухового В.Г. на лікарняному, відповідно до повторного автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.12.2015 у справі №910/30433/15 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Яковлєва М.Л., суддів Ільєнок Т.В., Рудченка С.Г.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 04.02.2015 року у зв'язку з перебуванням судді Рудченка С.Г. на лікарняному, склад суду змінено на - головуючий суддя: Яковлєв М.Л., судді Ільєнок Т.В., Майданевич А.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.02.2016 року у справі № 910/30433/15 вказану апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 16.02.2016 року.

У зв'язку з перебуванням судді Ільєнок Т.В. на лікарняному, було здійснено автоматичну зміну складу колегії суддів, за наслідком якої сформовано склад колегії: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді: Власов Ю.Л., Майданевич А.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2016 року прийнято до провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.12.2015 у справі № 910/30433/15 зазначеною колегією.

Старомерчицькою селищною радою, комунальним підприємством "Валківське бюро технічної інвентаризації", Валківським районним управлінням юстиції та Міністерством юстиції України на підставі ст. 96 ГПК України не надано до суду відзиву на апеляційну скаргу.

Представник позивача був присутнім в судовому засіданні та надав свої пояснення, якими підтримав доводи, що викладені в апеляційній скарзі та просив апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу господарського суду міста Києва від 03.12.2015 року скасувати.

Представники відповідачів та третіх осіб в судове засідання не з'явились, причини неявки не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Враховуючи викладене, а також наявність в матеріалах справи всіх необхідних для перегляду ухвали доказів, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутністю представників відповідачів та третіх осіб, проти чого також не заперечує представник позивача, присутній у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, виступ представника позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалу господарського суду міста Києва від 03.12.2015 року по справі № 910/30433/15 - необхідно скасувати, виходячи з наступного.

Як визначає ст. 106 ГПК України, окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду, зокрема ухвала про відмову у прийнятті позовної заяви (п. 3 ч. 1 ст. 106 ГПК України).

Апеляційні скарги на ухвали місцевого суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення господарського суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Слід зазначити, що відповідно ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. ст. 42, 43 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами, а господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 3 статті 3 вказаного Закону встановлено, що судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 7 цього ж Закону усім суб'єктам правовідносин гарантується захист їх прав і законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід'ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об'ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також із ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Апеляційним судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" звернулося до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Старомерчицької селищної ради, Комунального підприємства "Валківське бюро технічної інвентаризації", Валківського районного управління юстиції, Міністерства юстиції України про визнання права власності, скасування рішень та зобов'язання вчинити дії.

Відмовляючи у прийнятті позовної заяви, суд першої інстанції виходив, зокрема, із того, що спір стосується встановлення часток окремих учасників спільної діяльності у праві власності на спільний об'єкт нерухомості та впливає на права і обов'язки (зокрема право спільної часткової власності) кожної сторони договору.

Таким чином, вказаний позов не пов'язаний із спільною діяльністю учасників договору, а є спором між сторонами договору з приводу розміру часток кожного учасника спільної діяльності.

Колегія суддів не може погодитись із вказаним висновком господарського суду міста Києва, з огляду на наступне.

Будівля є спільною частковою власністю учасників за договором про спільну діяльність № 3 без утворення юридичної особи від 10.06.2002 року зі змінами та доповненнями. Положення щодо спільного майна учасників спільної діяльності за ДСД № 3 від 10.06.2002 року визначені у пункті 3.3 ст. 3, у ст. 8 «Спільне майно учасників» ДСД № 3 від 10.06.2002 року та ст. 1134 Цивільного кодексу України.

На підставі ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатись до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених ГПК України заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств, та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

ТОВ «Карнатигаз», як оператор спільної діяльності, звернулось до суду з позовом як уповноважений учасниками суб'єкт за захистом порушеного права учасників спільної діяльності за договором про спільну діяльність №3 від 10.06.2002 року.

Згідно зі ст. 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів. Місцеві господарські суди розглядають у першій інстанції усі справи, підвідомчі господарським судам.

Колегія суддів звертає увагу на те, що адміністративний суд у справі № 826/5781/13-а зазначив, що даний спір не має ознак публічно-правових відносин, оскільки носить приватноправовий характер; заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, то даний спір має майновий характер, адже нерухоме майно не оформлено за особами, що мають на нього право за господарським договором.

Спір пов'язано з установленням права власності на майно за належними власниками, і має розглядатися у господарському суді. Спір безпосередньо стосується реалізації та виконання зобов'язань спільної діяльності, і відносини виникли саме при реалізації договору підряду на будівництво спірного об'єкту, а саме визнання права часткової власності на частку за учасником новозбудованому об'єкті.

Позивач звернувся до господарського суду з позовними вимогами в інтересах спільної діяльності, в інтересах учасників спільної діяльності за ДСД № 3 від 10.06.2002 року ТОВ «Карпатигаз», як оператор спільної діяльності між ПАТ «Укргазвидобування», компанією Місен Ентерпрайзіс ЛБ, ТОВ «Карпатигаз», що має всі повноваження і за законом, і за договором про спільну діяльність (п. 6.2 ДСД № 3 від 10.06.2002 року) звертатися до суду у разі порушеного права та за їх захистом.

Таким чином, позивачем було здійснено всі передбачені чинним законодавством України дії щодо подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 7 ст. 106 ГПК України, у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвали про відмову у прийнятті позовної заяви у справі справа передається на розгляд до місцевого господарського суду.

Виходячи з викладеного вище, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала господарського суду міста Києва від 03.12.2015 року у справі № 910/30433/15 підлягає скасуванню з наступним направленням справи до місцевого господарського суду для подальшого розгляду.

З огляду на вищезазначене, керуючись ст. ст. 99, 101-103, 105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.12.2015 у справі № 910/30433/15 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 03.12.2015 року у справі № 910/30433/15 скасувати.

3. Матеріали справи № 910/30433/15 направити до господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного господарського суду за наслідками перегляду відповідно до ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Ю.Л. Власов

А.Г. Майданевич