ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2016 р. Справа № 911/5515/15

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Заступника військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах держави в особі Державного концерну Укроборонпром, м. Київ

Публічного акціонерного товариства Завод Маяк, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Старпласт, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Сошників

про стягнення 54663,66 грн.

за участю представників:

від прокурора: не зявився;

від позивача 1: ОСОБА_1 (дов № Д-2923/2015 від 24.12.2015 р.);

від позивача 2: ОСОБА_2 (дов. від 21.12.2015 р.);

від відповідача: не зявився;

Обставини справи:

заступник військового прокурора Дарницького гарнізону (далі - прокурор) звернувся до господарського суду Київської області з позовом в інтересах держави в особі Державного концерну Укроборонпром (далі позивач 1) та публічного акціонерного товариства Завод Маяк (далі позивач 2) до товариства з обмеженою відповідальністю Старпласт (далі - відповідач) про стягнення 58184,18 грн., з яких 51915,21 грн. заборгованості за договором № 75 від 01.04.2015 р., 4903,64 грн. пені, 1050,52 грн. штрафу та 314,81 грн. 3 % річних.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор посилається на порушення відповідачем умов договору № 75 від 01.04.2015 р. на тимчасове користування енергетичними та іншими ресурсами в частині зобовязання з оплати вартості наданих послуг, у звязку з чим за ним утворилася заборгованість у сумі 51915,21 грн. У звязку з наявністю зазначеної заборгованості прокурором на підставі п. 4.4. договору нараховано відповідачу 4903,64 грн. пені та 1050,52 грн. штрафу та на підставі ст. 625 ЦК України нараховано 314,81 грн. 3 % річних.

В позовній заяві прокурор, обґрунтовуючи необхідність захисту інтересів держави, зазначає, що публічне акціонерне товариство «Завод «Маяк», яке підпорядковане Державному концерну «Укроборонпром», реалізовує, ремонтує, модернізує та утилізує озброєння та військову техніку для потреб Збройних Сил, виконує державні замовлення з ремонту військової техніки, тобто безпосередньо приймає участь у посиленні обороноздатності України, а тому несплата коштів за договором на компенсацію витрат за користування енергетичними та іншими ресурсами відповідачем може призвести до неналежного здійснення ремонтних робіт військової техніки та виконання державних замовлень.

21.01.2016 р. до господарського суду Київської області від представника позивача 2 надійшла заява № 77/909 від 20.01.2016 р. про зменшення позовних вимог, яка за своїм змістом є заявою про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач 2 просить суд стягнути з відповідача 49302,81 грн. заборгованості, 4196,50 грн. пені, 268,43 грн. 3 % річних та 895,92 грн. штрафу, всього 54663,66 грн.

Таким чином, господарським судом розглядаються позовні вимоги про стягнення з відповідача 49302,81 грн. заборгованості, 4196,50 грн. пені, 268,43 грн. 3 % річних та 895,92 грн. штрафу, всього 54663,66 грн.

03.02.2016 р. до господарського суду Київської області від представника позивача 2 надійшов обґрунтований розрахунок 49302,81 грн. заборгованості, 4196,50 грн. пені, 268,43 грн. 3 % річних та 895,92 грн. штрафу.

04.02.2016 р. до господарського суду Київської області від прокурора надійшла заява № 4/661вих-16 від 03.02.2016 р. про уточнення позовних вимог, в якій прокурор повідомляє суд, що 03.02.2016 р. військовою прокуратурою Центрального регіону України було сплачено судовий збір у сумі 1378,00 грн., у звязку з чим прокурор просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору. До зазначеної заяви прокурором додано платіжне доручення № 26 від 02.02.2016 р. на суму 1378,00 грн.

Прокурор в судових засіданнях 21.01.2016 р. та 04.02.2016 р. підтримав позовні вимоги, викладені в заяві про зменшення розміру позовних вимог, а в судове засідання 16.02.2016 р. не зявився, хоча про час та місце судового засідання прокурор був повідомлений належним чином, що підтверджується підписом прокурора на бланку від 04.02.2016 р. про відкладення розгляду справи.

Представник позивача 1 в судове засідання 04.02.2016 р. не зявився, хоча про час та місце судового засідання позивач 1 був повідомлений належним чином, а в судових засіданнях 21.01.2016 р. та 16.02.2016 р. підтримав позовні вимоги, викладені в заяві про зменшення розміру позовних вимог.

Представник позивача 2 в судових засіданнях 21.01.2016 р., 04.02.2016 р. та 16.02.2016 р. підтримав позовні вимоги, викладені в заяві про зменшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача в судові засідання 21.01.2016 р., 04.02.2016 р. та 16.02.2016 р. не зявився, хоча про час та місце судових засідань відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 112, № 984, № 623 та клопотанням № 1/1 від 20.01.2016 р. Відповідач відзив на позов до суду не надіслав, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки в судові засідання 04.02.2016 р. та 16.02.2016 р. суд не повідомив.

Відповідно до ст. 75 ГПК України в разі якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення прокурора та представників позивачів, суд

Встановив:

01.04.2015 р. між публічним акціонерним товариством Завод Маяк, (споживач) та товариством з обмеженою відповідальністю Старпласт (субспоживач) було укладено договір № 75 на компенсацію витрат за користування енергетичними та іншими ресурсами (далі-договір).

Відповідно до п. 1.1. договору споживач надає право субспоживачеві використовувати енергетичні та інші ресурси в орендованих приміщеннях під офіс площею 36,0 м2 на другому поверсі корпуса № 7, за адресою проспект Московський, 8, в межах виділених йому лімітів та дозволених до використання потужностей, згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невідємною частиною, а субспоживач зобовязаний компенсувати споживачеві вартість прийнятих енергетичних та інших ресурсів згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невідємною частиною.

Згідно з п. 1.2. договору субспоживач сплачує споживачеві компенсацію за користування такими енергетичними та іншими ресурсами тепловою енергією для опалення орендованих приміщень в опалювальний період, холодною водою для побутових потреб, системою каналізації для скиду стічних вод, якість яких не перевищує гранично-допустиму концентрацію шкідливих речовин (предмет договору).

Відповідно до п. 3.1. договору сума даного договору за місяць залежить від використаних субспоживачем енергетичних та інших ресурсів та оплачується щомісячно, згідно виставлених рахунків-фактур. Оплата компенсації за використані енергетичні та інші ресурси є звичайною та встановлюється в грошовій формі (п. 3.2. договору).

Згідно з п. 3.3. договору оплата компенсації по даному договору здійснюється щомісячно, незалежно від результатів господарської діяльності субспоживача протягом 3-х банківських днів від дня виставлення рахунків та не пізніше 15-го числа поточного місяця на розрахунковий рахунок споживача.

Відповідно до п.п. 3.4., 3.5. договору компенсація за використані субспоживачем енергетичні та інші ресурси здійснюється відповідно по діючим тарифам організацій-постачальників таких ресурсів, а саме ПАТ «Київенерго» та ПАТ «Київводоканал». Споживач залишає за собою право змінювати тарифи прийнятих субспоживачем енергетичних та інших ресурсів згідно змінам тарифів прийнятим організаціями-постачальниками для споживача.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що термін дії даного договору встановлюється з 02.04.2015 р. по 31.12.2015 р.

Позивачем 2 на виконання умов договору за період з квітня по листопад 2015 р. включно були надані відповідачу послуги на суму 51915,21 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 877 від 30.04.2015 р. на компенсацію комунальних послуг (вода) за квітень 2015 р. на суму 2612,40 грн., № 1103 від 31.05.2015 р. на компенсацію комунальних послуг (вода) за травень 2015 р. на суму 3040,80 грн., № 1329 від 30.06.2015 р. на компенсацію комунальних послуг (вода) за червень 2015 р. на суму 3040,80 грн., № 1555 від 31.07.2015 р. на компенсацію комунальних послуг (вода) за липень 2015 р. на суму 5108,54 грн., № 1771 від 31.08.2015 р. на компенсацію комунальних послуг (вода) за серпень 2015 р. на суму 6081,60 грн., № 1988 від 30.09.2015 р. на компенсацію комунальних послуг (вода) за вересень 2015 р. на суму 4344,00 грн., № 2456 від 30.11.2015 р. на компенсацію комунальних послуг (вода) за листопад 2015 р. на суму 2728,03 грн. та № 2406 від 30.11.2015 р. на компенсацію витрат з надання комунальних послуг (тепло) за листопад 2015 р. на суму 24959,04 грн.

Позивачем 2 з метою оплати наданих відповідачу послуг було виставлено відповідачу відповідні рахунки-фактури на загальну суму 51915,21 грн.

28.09.2015 р. позивачем 2 було направлено на адресу відповідача претензію № 1701/909 від 24.09.2015 р., в якій позивач 2 зазначав, що станом на 24.09.2015 р. у відповідача перед ним утворилась заборгованість за договором № 75 від 01.04.2015 р. у сумі 19884,14 грн., у звязку з чим позивач 2 вимагав невідкладно протягом семи днів з дня отримання даної претензії сплатити заборгованість у сумі 19884,14 грн. Зазначена претензія отримана відповідачем 01.10.2015 р., що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 672.

Однак, відповідач в порушення вимог п. 3.3 договору станом на час подання позовної заяви за отримані послуги розрахувався частково, а саме сплатив 12.01.2016 р. позивачу-2 2612,40 грн. за компенсацію комунальних послуг (вода) за квітень 2015 р., що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою з рахунку позивача, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість в сумі 49302,81 грн. за послуги, отримані за період з травня по листопад 2015 р.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем 2 за надані послуги у сумі 49302,81 грн. за період з травня по листопад 2015 р. включно на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога прокурора про стягнення з відповідача на користь позивача 2 заборгованості у сумі 49302,81 грн. підлягає задоволенню.

Крім того, прокурор просить суд стягнути з відповідача на користь позивача-2 4196,50 грн. пені, нарахованої за загальний період з 15.06.2015 р. по 16.12.2015 р. на заборгованість відповідача у сумі 46574,78 грн. за кожним актом здачі-прийняття робіт окремо без врахування акта здачі-прийняття робіт на компенсацію комунальних послуг (вода) за листопад 2015 р. на суму 2728,03 грн.

Відповідно до п. 4.4. договору за несвоєчасну оплату компенсації витрат, передбачених даним договором, субспоживач сплачує споживачеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, а в разі прострочення оплати вище вказаної компенсації понад 30 календарних днів поспіль, сплачує штраф у розмірі 10 % від суми простроченого платежу.

Відповідно до п. 3.3. договору оплата компенсації по даному договору здійснюється щомісячно, незалежно від результатів господарської діяльності субспоживача протягом 3-х банківських днів від дня виставлення рахунків та не пізніше 15-го числа поточного місяця, а тому відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобовязання з оплати компенсацій комунальних послуг (вода) за травень 2015 р. з 16.05.2015 р., за червень 2015 р. з 16.06.2015 р., за липень 2015 р. з 16.07.2015 р., за серпень 2015 р. з 16.08.2015 р., за вересень 2015 р. з 16.09.2015 р., за листопад 2015 р. з 16.11.2015 р., та з оплати компенсації витрат з надання комунальних послуг (тепло) за листопад 2015 р. 16.11.2015 р.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Вказаний розрахунок є невірним, оскільки розрахунок пені за період з 15.06.2015 р. по 11.12.2015 р. на заборгованість відповідача з оплати компенсацій комунальних послуг (вода) за травень 2015 р. у сумі 3040,80 грн. здійснений позивачем з порушенням встановленого ч. 6 ст. 232 ГК України шестимісячного строку нарахування штрафних санкцій, оскільки початком прострочення виконання зобовязання з оплати за даним місяцем є 16.05.2015 р.

Відповідно до розрахунку, здійсненого судом з урахуванням вимог ч. 6 ст. 232 ГК України за загальний період з 15.06.2015 р. по 16.12.2015 р. на заборгованість відповідача у сумі 46574,78 грн. за кожним актом здачі-прийняття робіт окремо без врахування акта здачі-прийняття робіт на компенсацію комунальних послуг (вода) за листопад 2015 р. на суму 2728,03 грн., сума пені становить 4116,52 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 2.

Прокурор на підставі п. 4.4. договору також просить суд за прострочення понад 30 днів оплати компенсації отриманих у травні-листопаді 2015 р. послуг стягнути з відповідача на користь позивача-2 895,92 грн. штрафу, нарахованого на заборгованість відповідача у сумі 46574,78 грн. за кожним актом здачі-прийняття робіт окремо без врахування акта здачі-прийняття робіт на компенсацію комунальних послуг (вода) за листопад 2015 р. на суму 2728,03 грн.

Судом встановлено, що заборгованість за отримані у травні-листопаді 2015 р. послуги на суму 46574,78 грн. існувала більше ніж 30 днів.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом, виходячи з суми заборгованості за кожним актом здачі-прийняття робіт окремо без врахування акта здачі-прийняття робіт на компенсацію комунальних послуг (вода) за листопад 2015 р. на суму 2728,03 грн., сума штрафу становить 4657,47 грн., проте з відповідача на користь позивача 2 підлягає стягненню 895,92 грн. штрафу у межах заявлених позовних вимог.

Також, прокурором заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача-2 268,43 грн. 3% річних, нарахованих за загальний період з 15.06.2015 р. по 16.12.2015 р. на заборгованість відповідача у сумі 46574,78 грн. за кожним актом здачі-прийняття робіт окремо без врахування акта здачі-прийняття робіт на компенсацію комунальних послуг (вода) за листопад 2015 р. на суму 2728,03 грн.

Враховуючи те, що наданий позивачем-2 розрахунок 3 % річних є арифметично вірним, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача-2 268,43 грн. 3 % річних.

Військовою прокуратурою Центрального регіону України платіжним дорученням № 26 від 02.02.2016 р. було сплачено судовий збір. Відповідно до статті 49 ГПК України судовий збір стягується з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 33, 34, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Старпласт (08363, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Сошників, вул. Іванова, буд. 3, код 39020134) на користь публічного акціонерного товариства Завод Маяк (04073, м. Київ, Оболонський р-н, Московський проспект, буд 8, код 14307423) 49302,81 грн. (сорок девять тисяч триста дві грн. 81 коп.) заборгованості, 4116,52 грн. (чотири тисячі сто шістнадцять грн. 52 коп.) пені, 895,92 грн. (вісімсот девяносто пять грн. 92 коп.) штрафу та 268,43 грн. (двісті шістдесят вісім грн. 43 коп.) 3 % річних.

2. В іншій частині позову відмовити.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Старпласт (08363, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Сошників, вул. Іванова, буд. 3, код 39020134) на користь військової прокуратури Центрального регіону України (01014, м. Київ, вул. Болбочана Петра, будинок 8, код 38347014) 1216,21 грн. (одну тисячу двісті шістнадцять грн. 21 коп.) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.О. Рябцева

Рішення підписано 24.02.2016р.