ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2016р. Справа№ 914/2181/14

Господарський суд Львівської області у складі

Колегії суддів: Фартушок Т.Б. головуючий, ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі Полюхович Х.М.

За позовом : Львівської міської ради, м.Львів

До відповідача: Регіонального ландшафтного парку Знесіння, м.Львів

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 1: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, м.Львів

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 2: Церква Вознесіння Господнього, м.Львів

Третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору 3: Товариство з обмеженою відповідальністю Ореста, м.Київ

Про визнання права комунальної власності

Представники:

позивача: ОСОБА_3- представник (довіреність № 1104-вих-582 від 02.09.2015р.);

відповідача: ОСОБА_4- представник (довіреність № 2404/241 від 05.10.2015р.);

третя особа 1,2: не зявився;

третя особа 3: ОСОБА_5- представник (довіреність б/н від 24.10.2014р.);

посадові особи в порядку ст.30 ГПК України: ОСОБА_6, директор ЛКП «Архбуднагляд»; ОСОБА_7, головний архітектор проектів ЛКП «Архбуднагляд»

Суть спору:

Львівська міська рада звернулась до Господарського суду Львівської області з позовом до Регіонального ландшафтного парку «Знесіння» про визнання права комунальної власності на самочинно збудовану капличку з оглядовою вежею на вул.Старознесенській, 70 у м.Львові загальною площею 53,1кв.м.

Ухвалою Господарського суду Львівської області по даній справі від 23.06.2014р. (суддя Бортник О.Ю.) позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 08.07.2014р.; крім того, на підставі на ст.27 ГПК України ухвалено залучити до участі у справі в якості третіх осіб, котрі не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача : Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області (79044, м.Львів, вул.Ген.Чупринки,71) та Церкву Вознесіння Господнього (79056, м.Львів, вул.Старознесенська,23).

Ухвалою суду по даній справі від 08.07.2014р. зупинено провадження у справі №914/2181/14 до вирішення господарським судом Львівської області справи №914/792/14 за позовом Прокурора Личаківського району міста Львова в інтересах держави в особі позивача-1: Львівської міської ради та позивача-2: Регіонального ландшафтного парку Знесіння до Товариства з обмеженою відповідальністю Ореста, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів Громадської організації Правозахисний центр імені генерала УНР ОСОБА_8 про зобов'язання звільнити земельні ділянки шляхом демонтажу збудованих на них споруд та стягнення судових витрат.

Провадження у справі поновлено з причин та підстав, зазначених в ухвалі суду по даній справі від 18.09.2015р., в тому числі у звязку з тим, що 09.04.2015р. Господарським судом Львівської області у складі головуючого судді Козак І.Б., суддів Король М.Р., Яворського Б.І. прийнято рішення у справі №914/792/14, яким у задоволенні позову відмовлено повністю; розгляд справи призначено на 06.10.2015р.

Враховуючи тимчасову непрацездатність судді Бортник О.Ю, 02.10.2015р. за розпорядженням заступника керівника апарату Господарського суду Львівської області №938 протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2015р. було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями у справі №914/2181/14, в результаті якого визначено суддю Фартушок Т.Б.

Ухвалою Господарського суду Львівської області по даній справі від 06.10.2015р. прийнято справу до провадження та розгляд справи відкладено на 27.10.2015р. Розгляд справи відкладався з причин та підстав, зазначених в ухвалах суду по даній справі від 27.10.2015р., від 08.12.2015р. та від 17.12.2015р.

Також, ухвалою Господарського суду Львівської області по даній справі від 27.10.2015р. залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю Ореста (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 10, офіс 324, , 01103, м.Київ, Військовий проїзд, буд. 8).

Крім того, в судовому засіданні розглянуто клопотання Громадської організації Правозахисний центр імені генерала УНР ОСОБА_8 №1606 від 07.07.2014р. (вх.№3450/14) про вступ у справу в якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору; в клопотанні судом відмовлено з тих підстав, що заявником не доведено, що рішення суду у даній справі може вплинути на його права та обовязки щодо однієї з сторін, про що зазначено в ухвалі Господарського суду Львівської області по даній справі від 08.12.2015р.

Ухвалою суду по даній справі від 17.12.2015р. призначено колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 23.12.2015р., визначено наступний склад колегії: ОСОБА_9 - головуючий судя; судді Манюк П.Т. та Сухович Ю.О.

Розгляд справи відкладався з причин та підстав, зазначених в ухвалах суду по даній справі від 20.01.2016р. та від 10.02.2016р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області по даній справі від 10.02.2016р. порядку ст.30 ГПК України викликано директора Львівського комунального підприємства АРХБУДНАГЛЯД ОСОБА_6 та ГАП (головного архітектора проекту) Львівського комунального підприємства АРХБУДНАГЛЯД ОСОБА_7 ( 79008, м.Львів, пл. Ринок, 21).

Впродовж розгляду справи представникам Учасників процесу по явці оголошено права і обовязки, визначені ст.ст.20, 22, 27, 28, 30, 38, 59 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, в ухвалах Господарського суду Львівської області по даній справі, які скеровані чи оголошені Учасникам (підтвердженням чого є дані реєстрів вихідної кореспонденції Господарського суду Львівської області та письмові повідомлення про оголошення ухвал) зазначено, що права та обовязки учасників визначені ст.ст. 20, 22, 27, 28, 38, 59 Господарського процесуального кодексу України.

Заяв про відвід суддів чи судді не надходило.

Представники Позивач в судове засідання зявилась, позовні вимоги підтримала повністю.

Впродовж розгляду справи представником Позивача подано суду наступні документи: заяву про долучення копій документів до матеріалів справи від 07.07.2014р. вх.№29226/14; клопотання про продовження строків розгляду спору від 27.10.2015р. вх.№4992/15; клопотання про ознайомлення з матеріалами справи від 03.12.2015р. вх.№52398/15; заперечення на заяву ГО «Правозахисний центр ім. генерала УНР ОСОБА_8» від 17.12.2015р. вх.№54755/15; клопотання про розгляд справи без участі представника від 17.12.2015р. вх.№54985/15; додаткові заперечення на заяву ГО «Правозахисний центр ім. генерала УНР ОСОБА_8» від 17.12.2015р. вх.№54986/15; клопотання від 10.02.2016р. про долучення до матеріалів справи Проекту на відповідність нормативним вимогам самочинно збудованої каплички з оглядовою вежею (літ.»Б-1») на вул.Старознесенській, 70 у м.Львові.

Представник Відповідача в судове засідання зявився, позов не визнав, проте, проти позову не заперечив.

Впродовж розгляду справи Відповідачем подано суду наступні документи: клопотання про ознайомлення з матеріалами справи від 10.12.2015р. вх.№53750/15; відзив на позовну заяву від 17.12.2015р.

Третя особа 1 явку повноважного представника в судове засідання не забезпечила, про причини неявки суду не повідомила, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Третя особа 2 явку повноважного представника в судове засідання не забезпечила, про причини неявки суду не повідомила, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Представник Третьої особи 3 в судове засідання зявилась, позов просила задоволити.

Впродовж розгляду справи Третя особа 3 надала суду пояснення від 16.12.2015р. вх.№54451/15.

Викликані в порядку ст.30 ГПК України посадові особи в судове засідання зявились, надали пояснення, в тому числі письмові (від 17.02.2016р. вх.№6567/16), з приводу питань, які виникли під час розгляду справи.

Суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

На виконання зазначених вимог Кодексу, в ухвалі Господарського суду Львівської області про порушення провадження у справі (на необхідність виконання вимог якої зазначалось в ухвалі про відкладення розгляду справи), окрім подання відзиву на позовну заяву, сторін зобовязувалось надати всі докази в обґрунтування правової позиції по суті спору.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.38 (витребування доказів) Господарського процесуального кодексу України (якою, в тому числі, передбачені права сторін, про що зазначалось в кожній з ухвал господарського суду по даній справі), сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів; у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази. Зі змісту наведеної статті вбачається, що протягом розгляду справи суд позбавлений можливості самостійно збирати докази, і вправі витребовувати такі виключно за клопотання сторони або прокурора.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам процесу щодо обґрунтування їх правової позиції по суті спору та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Відповідно до вимог ст.4-7 ГПК України судові рішення приймаються за результатами обговорення усіх обставин справи.

В судовому засіданні суд оглянув оригінали документів, долучених до матеріалів справи.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

При цьому суд зазначає, що в силу вимог ст.69 ГПК України в суда відсутні правові підстави для подальшого відкладення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників Учасників процесу, суд встановив наступне.

Листом від 19.05.2014р. №25 церква Вознесіння Господнього в особі церковного братства та пароха звернулась до міського голови м.Львова про те, що за адресою: м.Львів, вул.Старознесенська, 70 розташована капличка з оглядовою вежею; з метою збереження цієї споруди, своєчасного її обслуговування та ремонту, організації експлуатації її по прямому призначенню, автори листа просили передати її територіальній громаді.

Відповідно до державного акту на право постійного користування землею І-ЛВ №004103, виданого Відповідачу 19.12.2001р. згідно ухвали Львівської міської ради від 21.06.2001р. №1113 «Про затвердження меж і надання земельної ділянки у постійне користування регіональному ландшафтному парку «Знесіння» у м.Львові та деякі територіальні і нормативно-організаційні питання функціонування регіонального ландшафтного парку «Знесіння»», земельна ділянка за адресою: м.Львів, вул.Старознесенська, 70 передана Відповідачу Позивачем на праві постійного користування.

Відтак, в силу вимог ст.ст.16, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», зазначена земельна ділянка є у комунальній власності територіальної громади міста Львова.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», території та об'єкти природно-заповідного фонду з додержанням вимог, встановлених цим Законом та іншими актами законодавства України, можуть використовуватися, в тому числі, в оздоровчих та інших рекреаційних цілях, в освітньо-виховних цілях. Відповідно ж до Положення про рекреаційну діяльність у межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду України, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 22.06.2009р. N330 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.07.2009р. за N679/16695), рекреаційна діяльність - діяльність, спрямована на відновлення розумових, духовних і фізичних сил людини шляхом загальнооздоровчого і культурно-пізнавального відпочинку, туризму, санаторно-курортного лікування, любительського та спортивного рибальства, полювання тощо.

Будівля, що є обєктом позову, збудована на земельній ділянці, що не була для цього відведена, та без відповідних документів, що дають право на будівельні роботи.

Пунктами 1.2, 1.4 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001р. N127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001р. за N582/5773 (далі Інструкція), передбачено технічну інвентаризацію збудованих (реконструйованих) будинків, допоміжних будівель та споруд.

Пунктом 1.4 Інструкції передбачено, що технічні паспорти складають за наслідками технічної інвентаризації та на підставі матеріалів технічної інвентаризації.

Відповідно, складенню технічного паспорта передує технічна інвентаризація будинку, допоміжних будівель та споруд, яка, як зазначено вище, проводиться тільки щодо збудованих (реконструйованих) обєктів.

Згідно технічного паспорту на будівлю каплички з оглядовою вежею літ «Б-1» площею 53,1мкв.м за адресою м.Львів, вул.Старознесенська, 70 (далі Будівля каплички), складеного 20.05.2014р. Львівським обласним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» збудована самовільно.

Відповідно до Проекту на відповідність нормативним вимогам самочинно збудованої будівлі каплички з оглядовою вежею (літ. «Б-1») на вул.Старознесенській, 70 у м.Львові, складеного Львівським комунальним підприємством «Архбуднягляд» (2016р.), збудована капличка з оглядовою вежею (літ «Б-1») відповідає будівельним, санітарним і протипожежним нормам, органічно вписується в оточуюче середовище.

Згідно пояснень директора та головного архітектора проектів ЛКП «Архбуднагляд», Проект на відповідність нормативним вимогам самочинно збудованої будівлі каплички з оглядовою вежею (літ. «Б-1») на вул.Старознесенській, 70 у м.Львові розроблений з дотриманням вимог ДБНв.2.2-16-2005 та ДБН в.2.2-9-99.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, визнання права є способом захисту цивільних прав та інтересів.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

З врахуванням вимог ч.5 ст.376 ЦК України суд зазначає, що умовами визнання права власності на нерухоме майно, є те, що дане майно збудоване самочинно, позивач є власником земельної ділянки та визнання права власності за ним не порушує права інших осіб.

Враховуючи вищенаведене суд зазначає, що Позивач є власником земельної ділянки на які збудовано Будівлю каплички; Будівлю каплички збудовано самочинно; збудована Будівля каплички відповідає будівельним, санітарним і протипожежним нормам; в матеріалах справи відсутні, Учасниками процесу не наведені доводи та не подані докази того, що визнання права власності на обєкт позову порушує права інших осіб.

При цьому суд також зазначає, що рішенням Господарського суду Львівської області від 09.04.2015р. у справі №914/792/14 за позовом прокурора Личаківського району міста Львова в інтересах держави в особі позивача-1: Львівської міської ради та позивача-2: Регіонального ландшафтного парку Знесіння Товариства з обмеженою відповідальністю Ореста, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів: Громадська організація Правозахисний центр імені генерала УНР ОСОБА_8, про: зобов'язання звільнити земельні ділянки шляхом демонтажу збудованих на них споруд та стягнення судових витрат у позові відмовлено.

Крім того, рішенням Господарського суду Львівської області від 09.04.2015р. у справі №914/792/14 встановлено наступне: « 11.03.2014 року прокурор в інтересах держави в особі позивачів звернувся до господарського суду Львівської області із позовом до відповідача про зобов'язання відповідача звільнити земельну ділянку площею 0,0068 га нормативною грошовою оцінкою 82 263 грн. 00 коп., яка перебуває в постійному користування позивача-2 та є суміжною із земельною ділянкою, яка належить відповідачу на праві приватної власності шляхом демонтажу збудованої на ній оглядової вежі…».

Представником відповідача у справі №914/792/14 (яке залучено Третьою особою у справі, що розглядається) зазначено, що встановлено судом, наступне: «…ТзОВ Ореста не має жодного відношення до предмету спору у вказаній справі (каплиці з оглядовою вежею) та до земельної ділянки, на якій така каплиця розташована.».

Вказані обставини не потребують доведення в силу вимог ст.35 ГПК України.

Пояснення аналогічного змісту надала представник Третьої особи у справі, що розглядається.

Враховуючи вищенаведене, в тому числі те, що Позивач є власником земельної ділянки на які збудовано Будівлю каплички; Будівлю каплички збудовано самочинно; збудована Будівля каплички відповідає будівельним, санітарним і протипожежним нормам; в матеріалах справи відсутні, Учасниками процесу не наведені доводи та не подані докази того, що визнання права власності на обєкт позову порушує права інших осіб, суд приходить до висновку про наявність правових підстав до задоволення позову та визнання за Львівською міською радою права комунальної власності на самочинно збудовану будівлю каплички з оглядовою вежею літ «Б-1» площею 53,1мкв.м за адресою: м.Львів, вул.Старознесенська, 70.

Відповідно до вимог ст.4-7 Господарського процесуального кодексу України судові рішення приймаються за результатами обговорення усіх обставин справи.

Принцип об'єктивної істини, тобто відповідності висновків, викладених у судовому акті, дійсним обставинам справи реалізується також положеннями ст.43 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

17.02.2016 року у відповідності до вимог ст.85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення, про що зазначено в протоколі судового засідання. Повний текст рішення виготовлений та підписаний 22.02.2016р.

На підставі ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати слід залишити за Позивачем.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, ст.ст. 4, 4-3, 4-5, 4-7, 22, 33, 34, 38, 43, 49, 82-85, 87 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Визнати за Львівською міською радою (79006, м.Львів, пл.Ринок, 1, ідентифікаційний код 04055896) право комунальної власності на самочинно збудовану будівлю каплички з оглядовою вежею літ «Б-1» площею 53,1кв.м за адресою: м.Львів, вул.Старознесенська, 70.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржене в апеляційному та касаційному порядку.

Суддя-головуючий ОСОБА_9

Суддя Манюк П.Т.

Суддя Сухович Ю.О.