ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

17.02.16 Справа № 904/881/16

Суддя Євстигнеєва Н.М., розглянувши матеріали

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фактотум", м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Сінком", м. Дніпропетровськ

третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

про визнання договору недійсним та витребування майна

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фактотум" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить:

1.Визнати договір купівлі-продажу від 24.07.2015 укладений між ТОВ "Фактотум" та ТОВ "Сінком", як покупцем, щодо приміщення № 147, що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, проспект Газети "Правда" будинок 125 із відстроченням платежу, серія та номер: реєстр № 1193/бланки НАО 034198- НАО 034199, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_1 - недійсним.

2. Визнати право власності на нежитлове приміщення № 147, магазин на першому поверсі поз. 1-21, II загальною площею - 636,4 кв.м. у житловому будинку № 125 літ. А-9, ґанок літ.-а по пр. Газети "Правда" у м. Дніпропетровську за ТОВ "Фактотум".

3. Витребувати нежитлове приміщення № 147, магазин на першому поверсі поз. 1-21, II загальною площею - 636,4 кв.м. у житловому будинку № 125 літ. А-9, ґанок літ.-а по пр. Газети "Правда" у м. Дніпропетровську від ТОВ "Сінком" на користь ТОВ "Фактотум".

4. Скасувати право власності ТОВ "Сінком" на нежитлове приміщення № 147, магазин на першому поверсі поз. 1-21, II загальною площею - 636,4 кв.м. у житловому будинку № 125 літ. А-9, ґанок літ.- а по пр. Газети "Правда" у м. Дніпропетровську.

Розглянувши позовні матеріали, господарський суд вважає їх такими, що підлягають поверненню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

У відповідності з п. 3 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1-го мінімального розміру заробітної плати.

Відповідно, до прийняття Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" мінімальна заробітна плата визначена у розмірі 1378,00 грн., що був встановлений станом на 01.12.2015 Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік".

Отже, розмір судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становить 1378,00 грн.

Однак, при зверненні з позовом до суду позивач не надав доказів сплати судового збору за розгляд господарським судом вимог позивача про:

- про визнання договору купівлі-продажу від 24.07.2015 недійсним (за розгляд цієї вимоги судовий збір сплачується у розмірі 1 378,00грн.);

- про визнання права власності на нежитлове приміщення № 147, магазин по пр. Газети "Правда" у м. Дніпропетровську за ТОВ "Фактотум" (судовий збір за розгляд цієї вимоги, яка є майновою, сплачується у розмірі 1,5% від вартості майна, на яке позивач просить визнати право власності),

- про витребування нежитлового приміщення № 147, магазин по пр. Газети "Правда" у м. Дніпропетровську на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фактотум" (майнова вимога, оплачується судовим збором у розмірі 1,5% від вартості майна);

- про скасування права власності ТОВ "Сінком" на нежитлове приміщення № 147, магазин по пр. Газети "Правда" у м. Дніпропетровську за ТОВ "Фактотум" (вимога є немайновою та підлягає оплаті судовим збором у розмірі 1 378,00грн.).

Наведене суперечить вимогам законодавства щодо оплати судового збору за подання до господарського суду позовної заяви, яка містить вимоги як майнового так і не майнового характеру.

Доказом сплати судового збору є оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення (Інформаційний лист Державної судової адміністрації України № 12-6621/11 від 10.11.2011).

Однак, товариством з обмеженою відповідальністю "Фактотум" не надано жодних доказів сплати судового збору.

Разом з тим, позивачем подано клопотання про відстрочку сплати судового збору до ухвалення судового рішення по справі.

За змістом положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

При цьому сплата судового збору може бути відстрочена чи розстрочена на строк не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі (п. 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 №01-06/2093/15).

У розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі (п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

До клопотання про відстрочення сплати судового збору товариство з обмеженою відповідальністю "Фактотум" додало наступні документи: копія листа на ім'я ОСОБА_2 від 21.01.2016 з відомостями про відправлення; копія заяви до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська від 13.01.2016 з відомостями про отримання; копія відповіді Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська від 29.01.2016.

Додані позивачем до клопотання про відстрочення сплати судового збору матеріали в підтвердження його майнового стану не є тими доказами, які б об'єктивно підтверджували неможливість оплати позивачем судового збору.

У зв'язку з наведеним, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача та відстрочення сплати судового збору.

Також суд звертає увагу, що у повторно поданій до господарського суду Дніпропетровської області позовній заяві від 20 січня 2016 року позивач не виправив недоліки цієї позовної заяви, які вказані в ухвалі господарського суду від 25 січня 2016 року № 904/312/16 - щодо сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Стаття 8 Конституції України та стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачають принцип верховенства права, необхідним елементом якого є принцип правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у справі "Брумареску проти Румунії" (CASE OF BRUMГRESCU v. ROMANIA, no. 28342/95, 28 October 1999, para 61, 62) вказав, що принцип правової визначеності як необхідний елемент верховенства права полягає також у тому, що судові рішення, якими остаточно вирішено питання, ніким не повинні ставитися під сумнів.

Ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 25.01.2016 у справі № 904/312/16 набрала законної сили, не була оскаржена, а тому в розумінні Європейського суду з прав людини вказане судове рішення набуло статусу "остаточного" стосовно вирішення питання про відповідність позовної заяви вимогам Господарського процесуального кодексу України та наявності підстав для повернення її без розгляду.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, судовим рішенням, що набуло статусу остаточного, встановлено факт невідповідності позовної заяви вимогам ГПК України та те, що позовна заява підлягає поверненню без розгляду на підставі п.п. 4, 6 ч.1 ст.63 ГПК України.

Як встановлено, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Совтрансавто-Холдинґ" проти України" (Affaire Sovtransavto Holding c. Ukraine) принцип правової визначеності також вимагає однозначності (послідовності) правозастосування. Таким чином, надання судом іншої оцінки позовній заяві, ніж та, яку вже надано судом, не буде відповідати вимозі однозначності (послідовності) правозастосування.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом також враховано, що ч.3 ст.63 ГПК України унеможливлює прийняття позовної заяви, недоліки якої не усунуто.

На підставі викладеного, суд позбавлений права на прийняття позовної заяви, недоліки якої позивачем не усунуто.

Наведені вище обставини є підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

Керуючись пунктом 4 частини 1 статті 63, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток: позовна заява з додатками на 35 аркушах,

Суддя ОСОБА_3