ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 р. Справа № 923/2093/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. при секретарі Бєловій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-технічний центр "Динамо-Континент" м. Миколаїв

до: Верхньорогачицької селищної ради Херсонської області, смт. Верхній Рогачик Херсонської області

про стягнення 200279грн. 30коп.

за участю представників сторін:

від позивача - уповноважена особа ОСОБА_1, довір. № 16 від 01.12.2015р.

від відповідача - уповноважена особа ОСОБА_2, довір. № 45 від 08.02.2016р.

Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-технічний центр "Динамо-Континент" (позивач) звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості в сумі 200279грн. 30коп. з Верхньорогачицької селищної ради Херсонської області (відповідач), згідно укладених між сторонами договорів від 01.11.2012р. № 16/1, 16/3, 17/1, 17/3.

Ухвалами суду від 19.01.2016р. та від 09.02.2016р. розгляд справи було відкладено.

Відповідач відповідно до наданого відзиву заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до п. 11.1 договорів підряду платіжні зобов'язання у відповідача виникають за наявності відповідного бюджетного призначення згідно з п. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України, а заборгованість перед позивачем в сумі 200280,10 грн. утворилась у зв'язку з тим, що фінансування з державного бюджету було здійснено не в повній мірі, на підтвердження чого ним надано копію листа Управління державної казначейської служби України у Верхньорогачицькому районі Херсонської області № 02-37/7 від 14.01.2016.

Крім того, відповідач просить суд застосувати позовну давність, посилаючись на те, що акти звірки розрахунків підтверджують факт заборгованості, а не визнання боргу відповідачем, так як фінансування за договорами здійснювалось з державного бюджету і селищна рада була розпорядником даних коштів і лише в тій мірі в якій вони надходили до Управління державної казначейської служби України у Верхньорогачицькому районі Херсонської області.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Між товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-технічний центр "Динамо-Континент" (позивач) та Верхньорогачицькою селищною радою (відповідач) 01.11.2012р. укладений договір підряду № 16/1, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов'язався виконати передбачені договором роботи по об'єкту "Реконструкція артезіанської свердловини № 5-102 по вул. Владичанського в смт. Верхній Рогачик із застосуванням новітніх технологій та обладнання" та здати виконані роботи відповідачеві в обумовлені договором строки та відповідної якості.

Згідно з п.2.1 договору договірна ціна складає 143624,76 грн. та визначена на підставі кошторису, що є невід'ємною частиною Договору (Додаток № 1).

Планом-фінансування робіт по об'єкту (додаткова угода № 1 від 01.11.2012 до Договору № 16/1) передбачено, що Відповідач повинен здійснити фінансування вказаних робіт у листопаді 2012 року в сумі 43087,43 грн., у грудні 2012 року 100537,76 грн.

Відповідно до умов договору, до попередньо розроблених кошторисів та актів виконаних робіт №№ 93/1, 93/2, 93/3, 93/4 за грудень 2012 року позивач виконав роботи з демонтажу старого обладнання, електромонтажні роботи, монтаж обладнання та пусконалагоджувальні роботи по об'єкту "Реконструкція артезіанської свердловини № 5-102 по вул. Владичанського в смт. Верхній Рогачик із застосуванням новітніх технологій та обладнання".

Актами прийняття виконаних робіт, які підписані як позивачем так і відповідачем, між якими укладений договір підряду від 01.11.2012 року за № 16/1, підтверджується те, що позивач виконав роботи передбачені в цих актах, у відповідності до кошторисної документації, договору підряду та його додатків, передавши їх відповідачу, при цьому останній не мав жодних претензій щодо якості, дефектів та недоліків у виконаних роботах, внаслідок чого в останнього виникло грошове зобов'язання в сумі 143624,76грн., пов'язане з оплатою цих робіт.

Також 01.11.2012 сторонами було укладено договір № 16/3, згідно якого позивач приймає на себе здійснення авторського нагляду по об'єкту "Реконструкція артезіанської свердловини № 5-102 по вул. Владичанського в смт. Верхній Рогачик із застосуванням новітніх технологій та обладнання". Вказана робота виконується в ході будівельних робіт та була виконана позивачем. Відповідно до п.2.1 зазначеного договору вартість цих робіт складає 426 грн.

Крім того, 01.11.2012 між сторонами укладений договір підряду № 17/1, відповідно до п.1.1 якого позивач зобов'язується виконати передбачені договором роботи по об'єкту "Реконструкція артезіанської свердловини № 5-69 по вул. Шевченка в смт. Верхній Рогачик із застосуванням новітніх технологій та обладнання" та здати виконані роботи відповідачеві в обумовлені договором строки та відповідної якості.

Згідно з п. 2.1 договору договірна ціна складає 143847,96 грн. та визначена на підставі кошторису, що є невід'ємною частиною Договору (Додаток № 1).

Планом-фінансування робіт по об'єкту (додаткова угода № 1 від 01.11.2012 до Договору № 17/1) передбачено, що відповідач повинен здійснити фінансування вказаних робіт у листопаді 2012 року в сумі 43154,39 грн., у грудні 2012 року 100693,57 грн.

Відповідно до умов договору, до попередньо розроблених кошторисів та актів виконаних робіт №№ 94/1, 94/2, 94/3, 94/4, за грудень 2012 року позивач виконав роботи з демонтажу старого обладнання, електромонтажні роботи, монтаж обладнання та пусконалагоджувальні роботи по об'єкту "Реконструкція артезіанської свердловини № 5-69 по вул. Шевченка в смт. Верхній Рогачик із застосуванням новітніх технологій та обладнання".

Вищезазначені акти прийняття виконаних робіт, які підписані сторонами, між якими укладений договір підряду від 01.11.2012 року за № 17/1, свідчить про те, що позивач виконав роботи передбачені в цих актах, у відповідності до кошторисної документації, договору підряду та його додатків, передавши їх відповідачу, при цьому останній не мав жодних претензій щодо якості, дефектів та недоліків у виконаних роботах, внаслідок чого в останнього виникло грошове зобов'язання в сумі 143847,96грн., пов'язане з оплатою цих робіт.

01.11.2012 сторонами було укладено договір № 17/3, згідно якого позивач приймає на себе здійснення авторського нагляду по об'єкту "Реконструкція артезіанської свердловини № 5-69 по вул. Шевченка в смт. Верхній Рогачик із застосуванням новітніх технологій та обладнання". Вказана робота виконується згідно ходу будівельних робіт та була виконана позивачем. Відповідно до п.2.1 зазначеного договору вартість цих робіт складає 426 грн.

Згідно з ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною четвертою статті 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України та положень статті 193 ГК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог діючого законодавства. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте відповідач виконані позивачем роботи повністю не оплатив, що є порушенням вимог Закону та п.п. 2.2, 3.2 договорів від 01.11.2012 № 16/1, 16/3, 17/1, 17/3 внаслідок чого сума заборгованості становить 200279,30 грн.

Зокрема, за договором 16/1 від 01.11.2012 року по об'єкту "Реконструкція артезіанської свердловини № 5-102 по вул. Владичанського в смт. Верхній Рогачик із застосуванням новітніх технологій та обладнання" сума боргу становить 98764,93 грн.;

- за договором № 17/1, по об'єкту "Реконструкція артезіанської свердловини № 5-69 по вул. Шевченка в смт. Верхній Рогачик із застосуванням новітніх технологій та обладнання" - 100662,37грн.;

- за договорами 16/3 та 17/3 - здійснення авторського нагляду по вищевказаним об'єктам - 852 грн.

Позивач 18.09.2015 звернувся до відповідача із претензією, в якій вимагав здійснити розрахунки за виконані роботи у відповідності до вищевказаних договорів та актів виконаних робіт, які підписані позивачем та відповідачем.

Однак відповідач у відповіді на претензію від 16.10.2015 № 317 зазначив, що не має можливості провести розрахунки за виконані роботи через відсутність державного фінансування на ці цілі.

Доказів перерахування боргу в сумі 200279грн. 30коп. відповідачем не надано станом на день розгляду спору, тому позовні вимоги про стягнення основного боргу підлягають задоволенню в повному розмірі.

Беручи до уваги доводи сторін та надавши їм правову оцінку, суд відхиляє заперечення відповідача на позов, виходячи з наступного.

Так, відповідач посилається на те, що відповідно до п. 11.1 договорів підряду платіжні зобов'язання у відповідача виникають за наявності відповідного бюджетного призначення згідно з п. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України, а заборгованість перед позивачем утворилась у зв'язку з тим, що фінансування з державного бюджету було здійснено не в повній мірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 ГК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобовязаннями, а ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання, або одностороння зміна його умов не допускається. Зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до вимог договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Також, за змістом ч. 1 ст. 229 ГК України та ч. 1 ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобовязання боржник відповідає, хоч би його виконання стало неможливим не тільки в результаті його винних дій чи бездіяльності, а і внаслідок дії непереборної сили або простого випадку. Відповідальність боржника означає можливість стягнення за рахунок майна боржника суми невиконаного грошового зобовязання, тобто боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання грошового зобовязання за будь-яких обставин.

Згідно ч. 2 ст. 218 ГК України відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобовязань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх зобов'язань контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів, тому, є помилковим посилання скаржника на відсутність бюджетних коштів як на підставу для відмови у задоволення позову, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання.

Таким чином, саме відповідач відповідно до вищезазначених норм закону, зобовязаний вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання ним обовязків за договором, внаслідок чого протилежні доводи відповідача не можуть бути прийнятими до уваги.

З огляду на викладене, несвоєчасні фінансування робіт з бюджету не виправдовує невиконання обовязків відповідачем та не є підставою для звільнення його від здійснення розрахунків.

Ці висновки суду ґрунтуються на матеріалах справи, нормах чинного законодавства та сформованій судовій практиці, зокрема, рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Юліус проти України" від 18.10.2005р. та постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 року по справі №11/446, яка відповідно до ст. 111-26 ГПК України є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень.

Вирішуючи спір щодо стягнення заборгованості в контексті строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а за статтею 257 того ж Кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до частини 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а за частиною 4 статті 267 сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Водночас, положеннями статті 264 названого Кодексу урегульовані положення щодо переривання перебігу строку позовної давності. Так, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку, а після переривання перебіг позовної давності починається заново. При цьому час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами договору № 16/1 складено та підписано акт звірки взаємних розрахунків, який, фактично, вказує на визнання відповідачем свого боргу та обовязку щодо його сплати, оскільки в тексті акту зазначено "…на 18.08.2015 заборгованість на користь ТОВ "Виробничо-технічний центр "Динамо-Континет" 98764,93грн."

Крім того, між сторонами договору за договором № 16/3 складено та підписано акт звірки взаємних розрахунків, який, фактично, вказує на визнання відповідачем свого боргу та обовязку щодо його сплати, оскільки в тексті акту зазначено "…на 18.08.2015 заборгованість на користь ТОВ "Виробничо-технічний центр "Динамо-Континет" 426грн.".

За договором № 17/1 складено та підписано акт звірки взаємних розрахунків, який, фактично, вказує на визнання відповідачем свого боргу та обовязку щодо його сплати, оскільки в тексті акту зазначено "…на 18.08.2015 заборгованість на користь ТОВ "Виробничо-технічний центр "Динамо-Континет" 100662,37грн.".

За договором № 17/3 складено та підписано акт звірки взаємних розрахунків, який, фактично, вказує на визнання відповідачем свого боргу та обовязку щодо його сплати, оскільки в тексті акту зазначено "…на 18.08.2015 заборгованість на користь ТОВ "Виробничо-технічний центр "Динамо-Континет" 426грн.".

Акт звірки взаєморозрахунків, є певною формою фіксації юридично-значимих дій сторін, і ним, зокрема, оформлена інвентаризація дебіторської і кредиторської заборгованості. Цим актом встановлено непогашену заборгованість відповідача.

Згідно з пунктом 4.4.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" у дослідженні обставин, повязаних із вчиненням зобовязаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку, господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обовязку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання предявленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Вчинення боржником дій з виконання зобовязання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, коли такі дії здійснено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності.

Визнання боржником свого боргу після спливу позовної давності не свідчить про переривання перебігу такої давності.

Згідно з ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Як зазначалось вище, обидві сторони підписали акти приймання робіт без зауважень. Датою підписання актів зазначено 26.12.2012. У п. 11.2 договорів підряду сторони передбачили, що оплата виконаних робіт здійснюється протягом 3 днів з дня підписання документів відповідачем. Отже, початок перебігу строку позовної давності слід відліковувати з 29.12.2012, у звязку з чим закінченням трьохрічного строку є дата 29.12.2015.

Проте, між учасниками договорів підписано акти звірки станом на 18.08.2015, тобто до закінчення строку позовної давності, та саме з цієї дати слід відліковувати переривання строку позовної давності за договором.

Відповідно до частини 3 статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново, а час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення основної заборгованості заявлені в межах строку позовної давності, у звязку з чим позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а заперечення відповідача відносно спливу строку позовної давності не підлягають прийняттю до уваги, оскільки вони спростовуються викладеними вище обставинами.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи документи свідчать про безспірність та обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги документально підтверджені, а отже такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору відшкодовуються йому за рахунок відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Верхньорогачицької селищної ради Херсонської області (смт. Верхній Рогачик Херсонської області вул. Ювілейна 52, код 04401718, р/р 2088 Банк ГУДКСУ у Верхньорогачицькому районі Херсонської області МФО 852010) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-технічний центр "Динамо-Континент" (м. Миколаїв вул. Космонавтів, 81/1, а/с 136, код 30460473, р/р 1 ПАТ "Марфін Банк" МФО 328168) основний борг в сумі 200279грн. 30коп. та 3004грн. 20коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.02.2016

Суддя В.П.Ярошенко