РІШЕННЯ

12 лютого 2016 року Справа № 913/1200/15

Провадження №4/913/1200/15

За позовом

Державного підприємства «Луганський експертно-технічний центр Держпраці», м.Сєвєродонецьк Луганської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртехекспертиза», м. Сєвєродонецьк Луганської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача- Приватне акціонерне товариство « Сєвєродонецьке обєднання Азот», м.Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 165 516 грн. 60 коп.

Суддя: Старкова Г.М.

секретар судового засідання Семеніхіна В.В.

У засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_1, довіреність № 26/11-15 від 26.11.2015;

від відповідача представник не прибув.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача компенсації за договором про відступлення права вимоги № 130 від 30.09.2014 в сумі 165 516 грн. 60 коп.

Позов мотивований фактом неналежним виконанням відповідачем умов договору про відступлення права вимоги № 130 від 30.09.2014 щодо сплати компенсації.

Представник позивача у судовому засіданні 15.01.2016 заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обґрунтованість позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні 15.01.2016 надав клопотання № б/н від 15.01.2016, в якому просить суд залучити до участі у справі №913/1200/15 Приватне акціонерне товариство «Сєвєродонецьке обєднання Азот» у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, в порядку ст. 27 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 15.01.2016 у справі № 913/1200/15 суд залучив у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача- Приватне акціонерне товариство «Сєвєродонецьке обєднання Азот» відповідно до ст. 27 ГПК України.

Представник відповідача 12.02.2016 подав суду лист № 10/2/02 від 09.02.2016, яким позовні вимоги відхилив, посилаючись на те, що дійсно відповідач отримав від третьої особи (Приватне акціонерне товариство «Сєвєродонецьке обєднання Азот») суму у розмірі 165516 грн. 60 коп. згідно договору про відступлення права вимоги № 130 від 30.09.2014, вказані грошові кошти третя особа повинна була сплатити позивачу за виконані раніше роботи.

Також, відповідач зазначив, що відповідно до п. 2.1 договору про відступлення права вимоги № 130 від 30.09.2014 відповідач повинен сплатити позивачу компенсацію в сумі 165516 грн. 60 коп., але відповідно до п. 2.2 вказаного договору строк сплати компенсації становить 1090 календарних днів після дня набрання чинності цим договором, а саме 30.09.2017.

Представник відповідача до вказаного листа надав акт звірення взаємних розрахунків станом на 01.02.2016, який укладений між позивачем та відповідачем, скріплений печатками їх підприємств. Даним актом зазначена заборгованість за спірним договором в сумі 165516 грн. 60 коп. Вказаний лист з наданими до нього документами отриманий представником позивача. Зазначені документи судом розглянуті та долучені до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні 12.02.2016 надав заперечення на відзив відповідача, яким зазначив, що предметом спору є заборгованість за договором про відступлення права вимоги № 130 від 30.09.2014, саме так зареєстрований договір в реєстрі договорів позивача. Направлення вимоги стосовно невиконання умов договору про відступлення права вимоги № 130 від 30.09.2014 підтверджується копією претензії з відміткою про її отримання. Заборгованість зі сплати грошових коштів за спірним договором відповідачем не сплачена. Копію заперечення на відзив відповідача з наданими додатковими документами отримав представник відповідача про що свідчить відмітка на вказаному документі. Вказане заперечення судом розглянуте та долучене до матеріалів справи з наданими до нього документами.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство «Сєвєродонецьке обєднання Азот» відзив на позовну заяву не надав, у судове засідання не прибув.

Зясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правової норми, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи представників позивача та відповідача, суд

В С Т А Н О В И В :

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що між Державним підприємством «Луганський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» (далі за текстом Первісний кредитор, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укртехекспертиза» (далі за текстом Новий кредитор, відповідач) укладений договір про відступлення права вимоги № 130 від 30.09.2014 ( далі за текстом - Договір).

Відповідно до п.1.2 Статуту Державного підприємства «Луганський експертно-технічний центр Держпраці», Державне підприємство «Луганський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» згідно з наказом Держгірпромнагляду від 27.09.2010 № 193. Перейменовано на Державне підприємство «Луганський експертно-технічний центр Держпраці» на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 8 квітня 2015 року № 347-р «Про віднесення цілісних майнових комплексів державних підприємств та установ до сфери управління Державної служби з питань праці», наказу Державної служби України з питань праці № 3 від 27 квітня 2015 року «Про затвердження переліку цілісних майнових комплексів державних підприємств та установ, що належить до сфери управління Державної служби праці та наказу Державної служби України з питань праці № 4 від 27 квітня 2015 року «Про внесення змін у найменування державних підприємств та установ», що належить до сфери управління Державної служби України з питань праці.

Згідно з відступленням права вимоги за цим договором Новий кредитор сплачує Первісному кредитору компенсацію у розмірі 165516 грн. 60 коп. шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок Первісного кредитора ( п. 2.1 договору).

Позивач у позові зазначив, що звертався до відповідача з вимогою про виконання своїх зобовязань за договором про відступлення права вимоги № 130 від 30.09.2014 щодо сплати компенсації.

У звязку з тим, що відповідач не провів сплату компенсації, позивач звернувся до господарського суду з даною позовною заявою про стягнення з відповідача компенсації за договором про відступлення права вимоги № 130 від 30.09.2014 в сумі 165 516 грн. 60 коп. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на умови договору про відступлення права вимоги № 130 від 30.09.2014 та положення ст.ст. 512, 509, 516, 526, 627, 629 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідач відзивом на позовну позовні вимоги відхилив, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача- Приватне акціонерне товариство « Сєвєродонецьке обєднання Азот» відзив на позовну заяву не надала, у судове засідання не прибула.

Оцінивши за матеріалами справи доводи представника позивача у їх сукупності, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 179 ГК України передбачено, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями

Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 516 ЦК України).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В силу положень статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства.

Згідно із ч.2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як вбачається з матеріалів справи, між Державним підприємством «Луганський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» (далі за текстом Первісний кредитор, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укртехекспертиза» (далі за текстом Новий кредитор, відповідач) укладений договір про відступлення права вимоги № 130 від 30.09.2014 ( далі за текстом - Договір).

Відповідно до умов п. 1.1 договору Первісний кредитор передає Новому кредитору, а Новий кредитор приймає права вимоги сплати виконаних робіт згідно актів здачі-приймання виконаних робіт на суму 165516 грн. 60 коп., що належить Первісному кредитору, з подальшою компенсацією Первісному кредитору вищевказаної суми, і стає кредитором за договором № 27/УЗ/14-88 від 23.07.2014 про надання послуг (далі- Основний договір), укладеним між Первісним кредитором та Приватним акціонерним товариством «Сєвєродонецьке обєднання Азот» (далі- Боржник).

Згідно з відступленням права вимоги за цим договором Новий кредитор сплачує Первісному кредитору компенсацію у розмірі 165516 грн. 60 коп. шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок Первісного кредитора ( п. 2.1 договору).

Відповідно до умов п. 2.2 договору строк сплати компенсації становить 1090 календарних днів після дня набрання чинності цим договором.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором.

Як свідчать матеріали справи, договір про відступлення права вимоги № 130 підписаний сторонами у справі 30 вересня 2014 року (а.с. 9-10).

Згідно наданих відповідачем до суду пояснень вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Укртехекспертиза» отримало від Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання Азот» суму 165516 грн. 60 коп. згідно договору про відступлення права вимоги № 130 від 30.09.2014. Зазначені грошові кошти Приватне акціонерне товариство «Сєвєродонецьке обєднання Азот» повинно було сплатити Державному підприємству «Луганський експертно-технічний центр Держпраці» за виконані раніше послуги.

Представник відповідача надав до суду акт звірення взаємних розрахунків станом на 01.02.2016, який укладений між позивачем та відповідачем у справі, скріплений печатками їх підприємств. Вказаний акт звірення взаємних розрахунків підтверджує заборгованість ТОВ «Укртехекспертиза» перед ДП «Луганський експертно-технічний центр Держпраці» за договорами про відступлення права вимоги у тому числі за договором про відступлення права вимоги № 130 від 30.09.2014 (а.с.66).

З огляду на викладене, заборгованість відповідача перед позивачем за договором про відступлення права вимоги № 130 від 30.09.2014 складає 165516 грн. 60 коп.

Відповідно до п.2.1 договору про відступлення права вимоги № 130 від 30.09.2014 ТОВ «Укртехекспертиза» (відповідач у справі) повинен сплатити ДП «Луганський експертно-технічний центр Держпраці»( позивач у справі) компенсацію в сумі 165516 грн. 60 коп., але відповідно до умов п. 2.2 договору строк сплати компенсації становить 1090 календарних днів після дня набрання чинності цим договором, а саме 30.09.2017.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статті 11 цього Кодексу, тобто із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

За приписами ст. 193 ГК України, ст.ст. 526, 629 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Приписами ст.180 Господарського кодексу України встановлено істотні умови господарського договору. Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов'язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України. Договір в частині сплати компенсації становить 1090 календарних днів після дня набрання чинності цим договором, відповідно, остаточний розрахунок з сплати компенсації має бути проведений 30 вересня 2017 року.

Як зазначалося вище, договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором

Таким чином, датою остаточного розрахунку сплата позивачу компенсації за спірним договором у сумі 165516 грн. 60 коп. є 30 вересня 2017 року.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч.1-3 ст. 631 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Договір набирає чинності з моменту його укладання.

Позивачем на адресу відповідача була направлена претензія № 10/2-15 від 10.12.2015 на суму 453889 грн. 56 коп. ( у тому числі договір про відступлення права вимоги № 130 від 30.09.2014 на суму 165516 грн. 60 коп.). Вказана претензія отримана відповідачем, але сплата компенсаціє не проведена (а.с.62).

З огляду на викладене, оскільки відповідачем не було припущено прострочення виконання грошового зобовязання щодо сплати компенсації за договором про відступлення права вимоги № 130 від 30.09.2014, то відповідно у позивача не виникло право вимоги щодо стягнення з відповідача суми компенсації у розмірі 165516 грн. 60 коп., у звязку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Факт неналежного виконання відповідачем умов договору про відступлення права вимоги № 130 від 30.09.2014 позивачем не доведений, отже в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми компенсації у розмірі 165516 грн. 60 слід відмовити.

У судовому засіданні 12.02.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, у звязку з відмовою судом у позові витрати зі сплати судового збору у сумі 2482 грн. 75 коп. покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову Державного підприємства «Луганський експертно-технічний центр Держпраці» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртехекспертиза», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача- Приватне акціонерне товариство «Сєвєродонецьке обєднання Азот» про стягнення 165516 грн. 60 коп. відмовити.

2. Витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Відповідно до ст. 92 Господарського процесуального кодексу України рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції протягом десятиденного строку.

Повне рішення складено і підписано 17.02.2016.

Суддя Г.М. Старкова