ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"17" лютого 2016 р.Справа № 922/375/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1;

до відповідача 1- фермерського господарства "Пустомитівське", 62416, Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Крупської, 51-А, ;

відповідача 2 - Державної реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області, 62416, Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Некрасова, буд. 11.

про визнання фіктивними змін до установчих документів, припинення юридичної особи та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача 1 - фермерського господарства "Пустомитівське" та до відповідача 2 - Державної реєстраційної служби Харківського управління юстиції Харківської області про визнання фіктивними змін до установчих документів фермерського господарства "Пустомитівське", з 24.11.2015 р; припинення юридичної особи фермерського господарства "Пустомитівське" (Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Крупської, буд. 15-А, ); зобов'язання державного реєстратора Харківського районного управління юстиції Харківської області внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо припинення фермерського господарства "Пустомитівське" (Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Крупської, буд. 15-А, ) на підставі судового рішення про припинення юридичної особи; зобов'язати Державну фіксальну службу України внести інформацію до інформаційних баз даних щодо фіктивних податкових накладних фермерського господарства "Пустомитівське" (Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Крупської, буд. 15-А, ), зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних з 24.11.2015 р.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд прийшов до висновку, що вона підлягає поверненню з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", з 1 січня 2016 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1 378,00 грн.

Відповідно до підпунктів 1), 2) п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно ч.3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У п. 2.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7 зазначено, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Судом встановлено, що у позовній заяві ОСОБА_1 заявлено чотири вимоги немайнового характеру, тобто позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 5 512,00 грн.

Однак, у якості доказу сплати судового збору позивачем надано квитанцію № 79023151 від 10.02.2016 р., яка свідчить про оплату судового збору у розмірі 1 378,00 грн., тобто позивачем було оплачено лише одну вимогу немайнового характеру.

Отже, позивачем не надано до позовної заяви доказів сплати судового збору у встановленому розмірі, а саме: за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Дотримання вимог викладених в ст.ст. 54-58 ГПК України є обов`язком позивача, позов повинно бути подано в установленому законом порядку.

Слід також зазначити, що статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Конституцією України визначено основні засади судочинства і до них, зокрема, належать законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 129 Конституції України).

Статтею 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак, - а отже прийняття до розгляду позовної заяви, поданої без дотримання приписів ст. 57 ГПК України може бути витлумачено як надання переваги заявникові, що є неприпустимим.

Разом з тим, позивачем було додано до позовної заяви ксерокопії документів, які жодним чином не посвідчені, що унеможливлює визнання їх в якості письмових доказів., у зв'язку з чим суд звертає увагу позивача на те, що письмові докази подаються до суду в оригіналі або в належним чином засвідченій копії (ст.36 ГПК України). В разі подання копії документу вона повинна бути засвідчена відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до п.5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року №55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів „Згідно з оригіналом, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки підприємства, установи, організації іншої юридичної особи (ФОП - за наявності).

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню для усунення допущених порушень, після чого заявник не позбавлений права повторно звернутись з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку (ч. 3 ст. 63 ГПК України).

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви та доданих до неї документів ОСОБА_1 - без розгляду на підставі п. п. 3, 4 ч.1 ст. 63 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 54 - 57, п. п. 3, 4 ч.1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву з доданими до неї документами ФО ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) без розгляду.

Суддя Н.А. Новікова