ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.02.16р. Справа № 904/11273/15

За позовом Приватного підприємства "ЖИТЛОВИК-2",49112, м. Дніпропетровськ, вул. Космонавта Волкова, буд. 2

до Комунального підприємства "Житлове господарство Самарського району" Дніпропетровської міської ради,49127, м. Дніпропетровськ, ОСОБА_1, буд. 19

про стягнення заборгованості у розмірі 21 436,77 грн.

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача ОСОБА_2 - представник за довіреністю від 25.12.15 року

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "Житловик-2" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства "Житлове господарство Самарського району" Дніпропетровської міської ради про стягнення грошових коштів у розмірі 21 436,77 грн., судовий збір у розмірі 1218,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору на виконання підрядних робіт по поточному ремонту електричних мереж від 03.12.2012 року за № 165-03/12.

Відповідач мотивований відзив на позовну заяву не надав, в судове засідання 02.02.2016 року та 16.02.2016 року не з'явився.

Відповідача своєчасно та належним чином повідомлено про місце, час і дату розгляду справи № 904/11273/15, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення за №229 та за №5636.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні та вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки останній повідомлений про час та місце судового засідання належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Справа згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у справі оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.12.2012 року між Приватним підприємством "Житловик-2" (підрядник-позивач) та Комунальним підприємством "Житлове господарство Самарського району" Дніпропетровської міської ради (замовник-відповідач) укладено Договір №165-03/12 на виконання підрядних робіт по поточному ремонту під'їзду.

Відповідно до п. 1.1. Договору замовник поручає, а підрядник приймає на себе виконання робіт по поточному ремонту під'їзду №6 будинку №43 по вул. 20років перемоги в місті Дніпропетровську (п.1.1. Договору).

Відповідно до п.1.2 Договору замовник надасть об'єкт, отримає та оплатить виконану підрядником роботу у відповідності з умовами даного договору.

Пунктом 3.2. Договору встановлено, що замовник зобов'язаний передати підряднику по акту об'єкт, підготовлений для подальших робіт.

Згідно п. 4.1 Договору за виконану роботу згідно даного договору замовник оплачує витрати підрядника згідно договірної ціни (додаток №1). Загальна сума договору складає 19 525 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 4.3 Договору оплата здійснюється після затвердженого двостороннього акта приймання підрядних робіт за формою №КБ-2в з урахуванням раніше виданих авансів. Оплата здійснюється протягом 40 днів з моменту підписання двостороннього акта виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в).

Підрядник виконує роботи протягом 30 днів з моменту отримання авансу. Строки виконання робіт з 03.12.2012р. по 31.12.2012р. (п. 5.1 Договору).

На виконання у мов укладеного договору, позивач виконав, а відповідач прийняв виконані в грудні 2012 року підрядні роботи по поточному ремонту під'їзду №6 будинку №43 по вул. 20 років перемоги в місті Дніпропетровську, що підтверджується підписаним сторонами актом приймання виконаних робіт за грудень 2012 року за формою № КБ-2в (а.с. 22-24).

Згідно Довідки форми № КБ-3 про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2012 року (а.с. 21), вартість робіт склала суму 19525,00 грн.

В порушення своїх зобов'язань за договором відповідач розрахувався з позивачем частково на суму 4909,13 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1109 від 15.05.2013 року (а.с.27), внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість в сумі 14 615 грн. 87 коп. основного боргу.

Відповідач доказів погашення заборгованості на час розгляду справи не надав. Отже, загальний розмір заборгованості Відповідача становить 14 615 грн. 87 коп.

Сторони є субєктами господарювання, тому відповідно до положень ст.ст. 4, 173-175 і 193 ГК України до прав і обовязків сторін, що виникли на підставі зазначеного договору і є господарськими зобовязаннями, мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Частина 1 ст. 837 ЦК України визначає, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно до приписів ст. ст. 525, 526 ЦК України та частин 1 і 7 ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається крім випадків, передбачених законом.

Як вбачається із встановлених обставин відповідач неналежним чином виконав свої договірні (майново-господарські) зобовязання перед позивачем щодо здійснення оплати виконаних на його замовлення підрядних робіт, чим порушив умови договору та вищевказані приписи чинного законодавства.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 14 615 грн. 87 коп. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог про стягнення 3% річних у розмірі 1261 грн. 37 коп. та інфляційних втрат в розмірі 5 559 грн. 53 коп., суд зазначає наступне.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобовязань на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тому підставою відповідальності за грошовим зобов'язанням є сам факт порушення зобов'язання, який полягає в неповерненні відповідних грошових коштів у строк, і цей факт є вирішальним для застосування такої відповідальності.

За своїми ознаками три відсотки річних є платою за користування чужими коштами в цей період прострочки виконання відповідачем його договірного зобов'язання, і за своєю правовою природою вони є самостійним способом захисту цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов'язань.

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Відповідно до п. 3.2. Постанови Пленуму ВГСУ Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань №14 від 17.12.2013 року, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем грошових зобов'язань, позивач нарахував відповідачу 3% річних у розмірі 1261,37 грн. за період з 12.02.2013 року по 28.12.2015 року та інфляційні втрати у розмірі 5559 грн. 53 коп. за період з лютого 2015 року по листопад 2015 року, розрахунки додаються (а.с.12-14).

Розрахунки 3% річних та інфляційних втрат перевірені судом, а тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1261,37 грн. та інфляційних втрат у розмірі 5559 грн. 53 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Комунального підприємства "Житлове господарство Самарського району" Дніпропетровської міської ради (49127, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Агнії Барто, 19, ) на користь Приватного підприємства "Житловик-2" (49112, м. Дніпропетровськ, вул. Космонавта Волкова, буд. 2, ) суму основного боргу в розмірі 14 615 (чотирнадцять тисяч шістсот п'ятнадцять) грн. 87 коп., 3% річних в розмірі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) грн. 37 коп., інфляційні втрати в розмірі 5 559 (п'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят дев'ять) грн. 53 коп. та суму судового збору в розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено ________________

Суддя ОСОБА_3