РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2016Справа №910/31852/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Екометал"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропром Постачання"
про стягнення 64 849, 43 грн.
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:
від позивача:Вівсяник А.М. - представник за довіреністю;
від відповідача:не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Екометал" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропром Постачання" про стягнення заборгованості у розмірі 64 849, 43 грн., з яких: 51 220, 00 грн. основний борг; 10 782, 86 грн. пеня; 2 202, 46 грн. інфляційні нарахування; 644, 11 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором поставки № 13/07-10 від 13.07.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2015 р. порушено провадження у справі № 910/31852/15, розгляд останньої призначено на 29.01.2016 р.

Представники позивача та відповідача у судове засідання 29.01.2016 року не з'явились. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 21.12.2015 року сторони не виконали, що перешкоджає повному, всебічному та об'єктивному розгляду справи.

З метою усунення порушення рівності та змагальності учасників судового процесу, суд створює сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи та доказів на їх підтвердження, відклавши розгляд справи на 12.02.2016 року.

Представник позивача безпосередньо у судовому засіданні наполягав на позові. На виконання вимог суду надав клопотання про долучення додаткових документів до справи.

Представник відповідача явку уповноваженого представника у судове засідання 12.02.2016 року не забезпечив, відзив на позов не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Судом зроблено висновок, що наданих доказів достатньо для вирішення спору по суті.

Оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складались протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13.07.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Екометал"(покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропром Постачання" (постачальник) укладено договір поставки № 13/07-10, згідно якого, постачальник зобов'язується поставити покупцеві продукти виробничо-технічного призначення (товар), номенклатура, обсяги, строк поставки яких вказані у специфікаціях, доданих до договору, які є його невід'ємною частиною.

Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. договору, постачальник гарантує, що товар, який поставляється, не був раніше у використанні. Покупець зобов'язується прийняти та оплатити поставлений товар.

Згідно п. 2.1. поставка товару здійснюється на умовах 30% передоплати зі складу постачальника згідно "ІНКОТЕРМС-2000", якщо інше не передбачено сторонами у відповідній специфікації.

Постачальник зобов'язаний надати покупцю оригінал податкової накладної в день виникнення податкових зобов'язань згідно ст. 187 Податкового кодексу України (із зазначенням коду УКТ ЗЕД для підакцизних та/або імпортних товарів). Податкова накладна оформлюється виключно українською мовою, в порядку та відповідно до вимог ст. 201 Податкового кодексу України та наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011 року № 1379 (пункт 2.2. договору).

Ціна товару узгоджується сторонами в специфікаціях та оплачується згідно виставленого рахунку (п.4.1. договору).

Пунктом 9.1. договору передбачено, що він набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2015 року.

Згідно специфікації № 1 до договору № 13/07-10 від 13.07.2015 року ціна з ПДВ становить 237 399, 84 грн.

17.07.2015 року, на виконання умов договору, позивач сплатив 30% передоплати у розмірі 71 220, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 153.

Однак, всупереч умовам укладеного Договору, як зазначає позивач, відповідач свої зобов'язання з поставки металопрокату не виконав, замовлений та про авансований металопрокат на користь покупця не поставив.

Листом № 297 від 17.07.2015 року, ТОВ "Спільне підприємство "Екометал" просить ТОВ "Агропостачання" повернути передоплату за металопрокат згідно рахунку № 3892 від 13.07.2015 року в сумі 71 220, 00 грн., відправлену на підприємство згідно платіжного доручення № 153 від 17.07.2015 року.

22.07.2015 року відповідач частково, а саме у розмірі 20 000, 00 грн. повернув позивачу аванс, доказом чого є виписка по банківському рахунку ТОВ "Спільне підприємство "Екометал"

Таким чином, у ТОВ "Агропостачання" перед ТОВ "Спільне підприємство "Екометал" виникла заборгованість за договором поставки № 13/07-10 у розмірі 51 220, 00 грн.

Дослідивши правову норму, яка підлягає застосуванню у спірних відносинах сторін, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, виходячи із наступного:

Судом надана належна правова оцінка відносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами укладено договір постачання. У залежності від умов діючого законодавства, договір вважається укладеним коли сторони досягли всіх суттєвих його умов, а саме за ЦК України відносно предмету та строку.

Укладений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно зі статтями 173, 174, 175 ГК України (статтями 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Незалежно від того, що у ЦК України договору поставки присвячено лише одна стаття (ст. 712), до нього застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, а саме ст. ст. 655-697 ЦК України, коли інше не встановлено договором, законом або витікає із характеру правовідносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначається господарським кодексом України. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Господарський кодекс України чітко вказує, що сторонами договору постачання можуть бути лише суб'єкти господарювання в розумінні статті 55 ГК України. Таким чином, законодавець визначив відповідно до вимог частини 6 статті 265 ГК України чим різниться договір поставки від договору купівлі-продажу. Сторони судового процесу є суб'єктами господарювання відповідно до вказаних вимог.

Так, згідно п. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У частині 2 статті 266 ГК України визначено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках.

Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

За вимогами ГК України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціні. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили ціну, строк дії договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 712 ЦК України та ст.ст. 180, 181, 265 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Як встановлено судом, підтверджується матеріалами справи, відповідач в порушення умов Договору не виконав поставку товару, який визначено договором та Специфікацією до нього, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 51 220, 00 грн.

Відповідно до п. 3.3 договору, товар відпускається за фактом зарахування грошей на розрахунковий рахунок постачальника, у присутності представника покупця, за наявності оригіналу довіреності, паспорта та свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ.

Оскільки відповідачем, станом на 18.12.2015 року (звернення позивача до суду із позовом) не виконано поставку товару, тоді вимога ТОВ "Спільне підприємство "Екометал" про стягнення основної заборгованості у розмірі 51 220, 00 грн. підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 10 782, 86 грн., 3% річних у розмірі 644, 11 грн. та інфляційні нарахування у розмірі 2 202, 46 грн.

Згідно статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Із положень ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є пеня.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно із п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Положеннями п. 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 8.3. договору поставки № 13/07-10, у разі несвоєчасної поставки товару постачальник сплачує покупцеві пеню у розмірі 0,1% від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення поставки.

Таким чином, умовами Договору передбачено цивільно-правову (господарсько-правову) відповідальність за порушення умов Договору у вигляді сплати штрафних санкцій.

Враховуючи, що судом встановлено факт порушення відповідачем строків поставки, тоді стягнення з відповідача пені у розмірі 10 782, 86 грн. є правомірним.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимога позивача про стягнення 3% річних у розмірі 644, 11 грн. та інфляційних нарахувань у розмірі 2 202, 46 грн. підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, враховуючи встановлені у ході судового розгляду обставини, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Екометал" підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір згідно із ст.49 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 11, 202, 509, 525, 526, 530, 548, 549, 625, 629, 638, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 55, 173-175, 180, 181, 193, 231, 265, 266 Господарського кодексу України, ст.ст. 32-34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Екометал" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропром Постачання" (03191, м. Київ, вул. Маршала Якубовського, 2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Екометал" (31000, Хмельницька область, м. Красилів, вул. Центральна, 16; ) суму основного боргу у розмірі 51 220,00 грн., пеню у розмірі 10 782, 86 грн., 3% річних у розмірі 644, 11 грн., інфляційні нарахування у розмірі 2 202, 46 грн. та судовий збір у розмірі 1 378, 00 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 17.02.2016 р.

Суддя Ю.О.Підченко