ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2016р. Справа№ 914/4346/15

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом: до відповідача:Приватного акціонерного товариства "КРАЙ КЕРАМА", м.Буча Київська область Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, смт.Щирець Пустомитівського району Львівської області
про: стягнення заборгованості . Ціна позову : 479 763,37 грн.
Суддя Кітаєва С.Б.

Представники:

від позивача: Балан Д.В. - представник (довіреність в матеріалах справи);

від відповідача: не з'явився

Права та обов'язки згідно ст. ст. 20, 22 ГПК України суд роз'яснив представнику позивача. Заяви про відвід судді не надходили. Клопотань про технічну фіксацію від сторін не надходило.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Приватним акціонерним товариством "КРАЙ КЕРАМА", м.Буча Київська область до відповідача, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, смт.Щирець Пустомитівського району Львівської області про стягнення заборгованості . Ціна позову : 479 763,37 грн.

Ухвалою суду від 21.12.2015р. за даним позовом порушено провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 27.01.2016р. Вимоги до сторін по підготовці справи до розгляду в судовому засіданні висвітлені в ухвалі

25.01.2015р. за вх.№2657/16 позивачем подано письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає судових рішень цих органів, яке судом прийнято та приєднано до матеріалів справи.

В судовому засіданні 27.01.2016р. відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності (в подальшому зареєстрована в канцелярії суду за вх.№3246/16), яку судом прийнято та приєднано до матеріалів справи.

В судовому засіданні 27.01.2016р. суд оглянув оригінали документів, наданих представником позивача, в тому числі оригінал договору поставки №164 від 04.01.2011р., оригінали видаткових накладних та оригінали банківських виписок.

Ухвалою суду від 27.01.2016р. розгляд справи відкладено на 11.02.2016р.

08.02.2016р. за вх.№4913 та вх.№4914 позивач подав письмові пояснення , які судом прийнято і приєднано до матеріалів справи. ( До пояснень вх.№4913/16 позивачем долучено розрахунок інфляційних нарахувань на суму 206 860,43 грн.).

Представник позивача у судовому засіданні 11.02.2016р. підтримав свої позовні вимоги у повному , надав пояснення по справі.

Відповідач явки представника в судове засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив.

Судом встановлено.

04.01.2011 року між ПАТ «КРАЙ КЕРАМА» (надалі-позивач, постачальник) та ФОП ОСОБА_1 (далі - відповідач, покупець) було укладено договір № 164.

Відповідно до п.1.1 даного договору постачальник зобов'язувався поставляти на користь покупця товари будівельної кераміки та керамограніту (далі-товар).

Згідно п.1.2. покупець, зобов'язувався приймати товар і оплачувати зазначений товар відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п.1.3. асортимент та ціна товару, що поставляється за даним договором, зазначені в специфікації, яка є невід'ємною частиною і діє до затвердження сторонами нової специфікації.

Відповідно до п.2.8 Договору фактичний асортимент, кількість та ціна кожної партії товару зазначається у видаткових накладних, що є невід»ємною частиною цього договору.

Право власності на товар та ризик його випадкової втрати чи пошкодження переходять від постачальника до покупця з моменту підписання видаткової накладної.

Згідно п.3.2. фактична сума договору визначається як вартість товару, що був поставлений протягом періоду його дії за відповідними видатковими накладними.

Як зазначено у п.3.4. договору покупець зобов'язаний оплатити постачальнику повну вартість поставленого товару протягом 90 (дев'яносто) календарних днів з дати поставки вказаної у видатковій накладній.

Договір діє з дати підписання сторонами до 31.12.2011 року. Зобов»язання, що лишились невиконаними (та/чи виконані неналежним чином) протягом терміну дії Договору, мають бути виконані незалежно від закінчення терміну дії Договору ( п.8.1).

Відповідно до п.8.3 доповнення або зміна положень цього Договору у односторонньому порядку не дозволяється. Всі виправлення тексту, зміни та доповнення до цього Договору здійснюються у письмовій формі та діють лише за умови їх належного засвідчення повноважними представниками сторін. (п.8.3).

Відповідно до п.8.5 у випадку, якщо жодна із сторін протягом 30 днів з моменту закінчення терміну дії цього Договору не заявить про свій намір його розірвати, термін дії цього Договору продовжується ще на один рік на тих самих умовах.

Позивач свої договірні зобов'язання виконав та здійснив поставку товару, що підтверджується видатковими накладними: №6027 від 19.07.2011р., №6455 від 29.07.2011р., №7769 від 05.09.2011р., №7819 від 06.09.2011р., №8267 від 15.09.2011р.,№8273 від 15.09.2011р., №8419 від 20.09.2011р.,№8550 від 22.09.2011р., №8581 від 23.09.2011р., №8727 від 27.09.2011р., №8914 від 30.09.2011р., №8950 від 03.10.2011р, №9286 від 12.10.2011р., №9465 від 18.10.2011р., №9593 від 20.10.2011р, №9689 від 25.10.2011р., №9770 від 26.10.2011р, №9770 від 31.10.2011р., №10026 від 31.10.2011р., №10735 від 22.11.2011р., №19921 від 25.11.2011р., №10962 від 28.11.2011р., №12094 від 23.12.2011р.,№ 12154 від 26.12.2011р, №12150 від 27.12.2011р., №12153 від 28.12.2011р, №12151 від 30.12.2011р. на загальну суму 596969,90 грн., яку відповідачем часткового погашено на суму 324066,96 грн., що підтверджується банківськими виписками.

Фактично частково неоплаченим є товар, поставлений по видатковій накладній №12094 від 23.12.2011 року (борг складає 6 059,65 грн.) та неоплаченим є товар , поставлений по видаткових накладних : №12154 від 26.12.2011 року на суму 87 732,32 грн., №12150 від 27.12.2011 року на суму 27467,42 грн., №12153 від 28.12.2011 р. на суму 127224,83 грн., №12151 від 30.12.2011 р. на суму 124 418,72 грн. Заборгованість за товар, поставлений по цих видаткових накладних складає суму основного боргу, яка заявлена позивачем до стягнення з відповідача на користь позивача - 272 902,94 грн.

Згідно позовної заяви, позивач просив суд стягнути з відповідача 479763,37 грн. заборгованості, з якої: 272902,94 грн. - основний борг, 206860,43 грн. - інфляційні втрати (ст.625 ЦК України), та судові витрати.

Відповідач подав заяву про застосування наслідків спливу позовної давності, просить в позові відмовити повністю.

Суд дослідивши документи додані до матеріалів справи, оцінивши їх відповідно до ст.43 ГПК України, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

Договір поставки укладено сторонами 04.01.2011р., відповідно до якого постачальник зобов'язувався поставляти на користь покупця товари будівельної кераміки та керамограніту (далі-товар), а покупець, зобов'язувався приймати товар і оплачувати зазначений товар відповідно до умов цього договору.

У відповідності до п.3.4. Договору поставки №164 від 04.01.2011р. покупець зобов'язаний сплатити Постачальнику повну вартість поставленого Товару протягом 90 календарних днів з дати поставки, вказаної у видатковій накладній.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов договору поставки позивач поставив , а відповідач прийняв обумовлений договором товар по видаткових накладних: №12094 від 23.12.2011 року на суму 80 152,74 грн., №12154 від 26.12.2011 року на суму 87 732,32 грн., №12150 від 27.12.2011 року на суму 27467,42 грн., №12153 від 28.12.2011 р. на суму 127224,83 грн., №12151 від 30.12.2011 р. на суму 124 418,72 грн. Факт прийняття відповідного товару без зауважень не заперечується та не спростовується відповідачем.

Згідно положень ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 254 ЦК України).

Товар, отриманий по видатковій накладній №12094 від 23.12.2011 року на суму 80 152,74 грн., відповідачем оплачено частково, в сумі 74 093,09 грн., а саме: 27.02.2012 року в сумі 10 503,09 грн. ( банківська виписка КК-0000059 від 27.02.2012 року); 29.02.2012 року в сумі 5 000,00 грн. ( банківська виписка КК0000059 від 29.02.2012р. ), 13.03.2012 року в сумі 5 000,00 грн. ( банківська виписка КК-0000072 від 13.03.2012 р. ), 16.03.2012 р. в сумі 17 000,00 грн. (банківська виписка КК-0000076 від 16.03.2012р. ), 21.03.2012 року в сумі 1 590,00 грн. (банківська виписка КК-0000081 від 21.03.2012р. ), 23.03.2012 року в сумі 5 000,00 грн. ( банківська виписка КК-0000084 від 23.03.2012 року), 26.04.2012 р. в сумі 20 000,00 грн. ( банківська виписка КК-0000109 від 26.04.2012 року), 27.04.2012 року в сумі 10 000,00 грн. ( банківська виписка КК-0000111 від 27.04.2012р.). Як вбачається із призначень платежів, перераховані кошти є оплатою за товар згідно договору №164 від 04.01.2011 року. Вартість неоплаченого товару складає 6 059,65 грн.

Вартість товару , отриманого по видаткових накладних №12154 від 26.12.2011 року, №12150 від 27.12.2011 року, №12153 від 28.12.2011 року, №12151 від 30.12.2011 року не оплачена відповідачем взагалі.

Товар, отриманий по видатковій накладній №12094 від 23.12.2011 року , враховуючи строки оплати погоджені сторонами в п.3.4 Договору, відповідач повинен був оплатити включно по 22.03.2012 року. Відповідач, частково, в сумі 74 093,09 грн., оплатив отриманий товар, а саме: 27.02.2012 року в сумі 10 503,09 грн. (банківська виписка КК-0000059 від 27.02.2012 року); 29.02.2012 року в сумі 5 000,00 грн. (банківська виписка КК-0000059 від 29.02.2012р. ), 13.03.2012 року в сумі 5 000,00 грн. ( банківська виписка КК-0000072 від 13.03.2012 р. ), 16.03.2012 р. в сумі 17 000,00 грн. (банківська виписка КК-0000076 від 16.03.2012р. ), 21.03.2012 року в сумі 1 590,00 грн. (банківська виписка КК-0000081 від 21.03.2012р. ), 23.03.2012 року в сумі 5 000,00 грн. ( банківська виписка КК-0000084 від 23.03.2012 року), 26.04.2012 р. в сумі 20 000,00 грн. (банківська виписка КК-0000109 від 26.04.2012 року), 27.04.2012 року в сумі 10 000,00 грн. ( банківська виписка КК-0000111 від 27.04.2012р. ). Товар на суму 6 059,65 грн. неоплачений.

Товар , отриманий відповідачем по видатковій накладній №12154 від 26.12.2011 року повинен був бути оплаченим включно по 26.03.2012 року (25.03.12р. - неділя). Товар неоплачений.

Товар, отриманий по видатковій накладній №12150 від 27.12.2011 року мав бути оплаченим включно по 26.03.2012 року. Товар неоплачений.

Товар, отриманий відповідачем по видатковій накладній №12153 від 28.12.2011 року мав бути оплаченим включно по 27.03.2012 року. Товар неоплачений.

Товар, отриманий по видатковій накладній №12151 від 30.12.2011 року мав бути оплаченим включно по 29.03.2012р. Товар неоплачений.

Позовна заява відіслана позивачем до господарського суду Львівської області 17.12. 2015 року, що підтверджується відомостями на поштовому конверті, у якому позовні матеріали поступили до господарського суду Львівської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач звернувся із заявою про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Цивільний кодекс України передбачає лише один єдиний правовий механізм зміни моменту початку перебігу позовної давності - це переривання строку позовної давності. Частина 3 ст. 264 Цивільного кодексу України зокрема зазначає,- після переривання перебіг позовної давності починається заново.

У той же час, ст. 264 Цивільного кодексу України визначає лише два випадки коли можливе переривання строку позовної давності та відповідно зміна моменту початку перебігу строку позовної давності, а саме: вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку; у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Чинним законодавством не визначено переліку дій, що свідчать про визнання боржником свого боргу на користь кредитора. Узагальнюючою рисою даних дій є те, що такі дії мають бути спрямовані на виникнення цивільних прав і обов'язків (ч.1ст.11 Цивільного кодексу України). Вказана правова позиція викладена в постанові пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013 року «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів».

Зокрема, п. 4.4.1. вказаної постанови передбачає, що до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акту звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір. При цьому, вчинення боржником дій з виконання зобов'язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, коли такі дії здійснено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності.

В матеріалах справи є Акт звіряння взаємних розрахунків між сторонами за період з 01.01.2012 по 22.01.2013р.

Відповідач заперечує, а позивачем не доведено, що цим актом підтверджується вчинення дій направлених на визнання відповідачем наявності заборгованості в сумі, щодо якої виник спір.

Акт підписаний на загальну суму 981 317,73 грн., не містить посилання на договір поставки № 164 від 04.01.2011р., в акті не відображені господарські операції з поставки товару по видаткових накладних, які входять у предмет дослідження у даній справі (поставки №12094 від 23.12.11р., №12154 від 26.12.11р., №12150 від 27.12.11р., №12153 від 28.12.11р., №12151 від 30.12.2011р. ).

Позивач не довів, а суд оцінивши наявні у справі докази не встановив, що зазначений акт є доказом визнання заборгованості саме за названим договором в сумі, щодо якої виник спір, адже акт звірки розрахунків як акт, яким визнається борг іншою стороною, має підтверджувати наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач по справі пропустив встановлений строк позовної давності щодо стягнення основного боргу, поважність причин пропуску строку позовної давності не пояснив суду і не обґрунтував.

Відповідно до п.5.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" зі спливом позовної давності за вимогою про повернення або сплату коштів спливає й позовна давність за вимогою про сплату процентів, передбачених статтями 536, 625 Цивільного кодексу України, і сум інфляційних нарахувань згідно з тією ж статтею 625 Цивільного кодексу України (незалежно від періоду часу, за який обчислено відповідні суми процентів та інфляційних нарахувань, оскільки такі суми є складовою загальної суми боргу).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Край Керама» заявлені по даній справі станом на момент звернення до суду є такими, що заявлені після спливу строку позовної давності і в силу приписів ст. 267 Цивільного кодексу України в їх задоволенні слід відмовити.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст.49 ГПК України, при відмові в задоволенні позовних вимог покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4-3, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В судовому засіданні 11.02.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення, враховуючи вихідні дні 13.02.2016р. та 14.02.2016р., виготовлено 18.02.2016р.

Суддя Кітаєва С.Б.