ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

16 лютого 2016 р. Справа № 902/1561/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська аграрно-хімічна компанія" (03040, м. Київ, вул. Стельмаха, буд. 6 а)

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" (23340, Вінницька область, Тиврівський район, с. Строїнці, вул. 50-річчя Жовтня, буд.8)

про стягнення 3575722,79 грн.

та зустрічним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська аграрно-хімічна компанія"

про визнання недійсними додатків до договору №25/ПО-1 від 22 квітня 2015 року.

Головуючий суддя Баранов М.М.

Cекретар судового засідання Сидоренко О.О.

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю № 04/11 від 04.11.2014 року;

відповідача: не з'явився.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська аграрно-хімічна компанія" звернулось з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" про стягнення 3575722,79 грн., в т.ч. 3255650,63 грн. основного боргу, 23941,75 грн. курсової різниці та 296130,41 грн. пені. В позовній заяві ціна позову вказана 3599664,54 грн., тоді як фактично вона складає 3575722,79 грн. (сума вимог про стягнення 3255650,63 грн. основного боргу, 23941,75 грн. курсової різниці та 296130,41 грн. пені). Тому суд відповідно до ст. 55 ГПК України самостійно визначає ціну позову як 3575722,79 грн.

02.12.2015 року за вказаним позовом господарським судом Вінницької області порушено провадження у справі №902/1561/15.

21.12.2015 року від відповідача надійшла зустрічна позовна заява про визнання недійсними додатків до укладеного 22 квітня 2015 року між ТОВ "Українська аграрно-хімічна компанія" та СТОВ "Поділля" договору поставки №25/ПО-1. Ухвалою суду від 21.12.2015 року зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду в одному провадженні у справі №902/1561/15 з первісною позовною заявою.

Цією ж ухвалою провадження у справі № 902/1561/15 зупинено до закінчення апеляційного перегляду рішення господарського суду Вінницької області у справі №902/1315/15 від 19.10.2015 року та набрання судовим рішенням Рівненського апеляційного господарського суду законної сили.

05.02.2016 року до суду надійшла заява Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" про відмову від зустрічної позовної заяви та заява про визнання первісної позовної заяви в повному обсязі (лист №05/07 від 05.02.2016 року).

Ухвалою суду від 05.02.2016 року провадження у справі № 902/1561/15 поновлено та призначено судове засідання на 16.02.2016 року.

На визначену судом дату з'явився представник позивача за первісним позовом, який підтримав заявлений позов та просив його задовільнити.

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином: ухвалу суду від 05.02.2016 року надіслано на адресу відповідача рекомендованою поштою з повідомленням про вручення.

При неявці відповідача в судове засідання суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" у разі якщо зміна відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, не пов'язана із змінами, що вносяться до установчих документів юридичної особи, або не підлягає державній реєстрації, особа, уповноважена діяти від імені юридичної особи (виконавчого органу), подає (надсилає рекомендованим листом з описом вкладення) державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи юридичної особи заповнену реєстраційну картку про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі.

Крім того, суд звертає увагу на п.4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 року № 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році", п.11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 року № 01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" в яких наголошується, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 2.6.15 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 року № 28 (з подальшими змінами) на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив, та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Як наголошується в п.19 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.08.2008 року № 01-8/482 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

На першому примірнику ухвал, які наявні в справі, є штамп суду з відміткою про відправку документа. Дана відмітка оформлена відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України наведених вище, а тому суд дійшов висновку, що вони є підтвердженням належного надсилання копії процесуального документа сторонам.

Разом з тим, суд констатує, що відповідачем не подано клопотань, заяв, телеграм щодо перенесення розгляду справи, чи неможливості забезпечити участь в судовому засіданні свого представника, разом з тим подано заяву про визнання первісного позову та про відмову від зустрічного позову.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Проте, відповідач своїм правом на участь у засіданні суду не скористався, а тому, беручи до уваги приписи ч.1 ст.69 ГПК України щодо строків вирішення спору та той факт, що неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомленого про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, відповідно до приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутності відповідного клопотання справа розглядається без фіксації судового процесу технічними засобами.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника позивача, наданих в судовому засіданні, 22.04.2015 року між ТОВ "Українська аграрно-хімічна компанія" та СТОВ "Поділля" було укладено договір поставки № 25/ПО-1, відповідно до якого позивач зобов'язався передати у власність відповідача засоби захисту рослин а відповідач зобов'язався розрахуватися з позивачем у порядку та строки, передбачені умовами договору поставки.

Відповідно до п. 5.1 вказаного договору, товар постачається продавцем в терміни та в обсязі, що визначається в додатках та специфікаціях до даного договору.

22.04.2015 року сторони договору поставки підписали додаток № 1 та специфікацію № 1, де узгодили асортимент і кількості товару, що підлягає поставці, та його вартість. На їх виконання, 05.05.2015 року позивачем було передано відповідачу товар загальною вартістю 831136,43 гри., з ПДВ, що стверджується видатковою накладною № 25/ПО-1.

Відповідно до п. 6.1. договору поставки, покупець сплачує продавцю за товар в термін та обсязі, що визначаються в додатках та специфікаціях до даного договору.

Згідно додатків №№ 1-10 до договору поставки, відповідач зобов'язався повністю оплатити за отриманий товар не пізніше 10 листопада 2015 року за наступним графіком платежів: 5% від вартості товару до 20 червня 2015 року; 5% від вартості товару до 20 липня 2015 року; 10% від вартості товару до 20 серпня 2015 року; 20% від вартості товару до 10 вересня 2015 року; 20% від вартості товару до 10 жовтня 2015 року; 40% від вартості отриманого товару сплачується покупцем до 10 листопада 2015 року.

Отже, відповідач повинен був сплатити 40% від вартості отриманого товару - 332454,57 грн. до 10.09.2015 року, а залишок боргу - 60% вартості товару на суму 498681,86 грн. - до 10.11.2015 року.

Також 27.04.2015 року сторони договору поставки підписали додаток № 2 та специфікацію № 1, відповідно до яких 05.05.2015 року позивачем було передано відповідачу товар загальною вартістю 1346555,26 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № 25/ПО-2.

Відповідач повинен був сплатити 40% від вартості товару, що становить 538622,10 грн. до 10.09.2015 року. Залишок боргу, що складає 60% вартості товару на суму 807933,16 грн., відповідач повинен був сплатити в строк до 10.11.2015 року.

Також 28.04.2015 року сторони договору поставки підписали додаток №3 та специфікацію №1, на виконання яких 06.05.2015 року позивачем було передано відповідачу товар загальною вартістю 721986,94 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № 25/ПО-3, по якій було поставлено: "Гранстар Голд" - 7,7 л, "Тренд" - 50 л. Всього на суму 55908,46 грн. з ПДВ.

Відповідач повинен був сплатити 40 % від вартості отриманого товару - 22363,38 грн. до 10.09.2015 року. Залишок боргу, що складає 60% вартості товару на суму 33545,08 грн., який відповідач повинен був сплатити в строк до 10.11.2015 року.

28.04.2015 року сторони договору поставки підписали додаток №4 та специфікацію №1, відповідно до яких 06.05.2015 року позивачем було передано відповідачу товар загальною вартістю 721986,94 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №25/ПО-3, з якої що було поставлено товар: "Луна Синсейшн" - 130 л., "Ураган Форте" - 600 л. на суму - 593604,24 грн. з ПДВ; за видатковою накладною № 25/ПО-4 від 07.05.2015 року поставлено: "Енвідор" - 91 л., "Біопауер" - 825 л. на суму - 330054,78 грн. з ПДВ. Всього поставлено товар на суму (593604,24 грн. + 330054,78 грн.) = 923659,02 грн.

Відповідач повинен був сплатити 40% від вартості отриманого товару по додатку №4 у розмірі 369463,60 грн. до 10.09.2015 року. Залишок боргу, що складає 60% вартості товару на суму 554195,41 грн., і який відповідач повинен був сплатити в строк до 10.11.2015 року.

Також 29.04.2015 року сторони договору поставки підписали додаток № 5 та специфікацію № 1, на виконання яких 06.05.2015 року позивачем було передано відповідачу товар загальною вартістю 721986,94 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № 25/ПО-3, згідно якої було поставлено товар: "Сігнум" - 40 кг. на суму - 72474,24 грн. з ПДВ; за видатковою накладною № 25/ПО-5 від 17.05.2015 року було поставлено товар: "Масай" - 62 л. на суму 265731,50 грн. з ПДВ. Всього поставлено товар на суму (72474,24 грн. + 265731,50 грн. ) = 338205,74 грн.

Відповідач повинен був сплатити 40 % від вартості отриманого товару по додатку №5 у розмірі 135282,30 грн. до 10.09.2015 року. Залишок боргу, що складає 60% вартості товару на суму 202923,44 грн., відповідач повинен був сплатити в строк до 10.11.2015 року.

05.05.2015 року сторони договору поставки підписали додаток №6 та специфікацію №1 від 29.04.2015 року, на виконання яких 07.05.2015 року позивачем було передано відповідачу товар загальною вартістю 440297,58 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № 25/ПО-4, з якої вбачається поставка товару: "Топсін М 500" - 300 л. на суму - 110242, 80 грн. з ПДВ.

Відповідач повинен був сплатити 40% від вартості отриманого товару - 44097,12 грн. до 10.09.2015 року. Залишок боргу, що складає 60% вартості товару на суму 66145,68 грн., який відповідач повинен був сплатити в строк до 10.11.2015 року, також не сплачено.

08.05.2015 року сторони договору поставки підписали додаток № 7 та специфікацію № 1 від 08.05.2015 року, на виконання яких 17.05.2015 року позивачем було передано відповідачу товар загальною вартістю 877659,50 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № 25/ПО-5 на поставку товару: "Скор" - 60 л на суму 184707,36 грн. з ПДВ.

Відповідач повинен був сплатити 40% від вартості товару по додатку № 7 у розмірі 73882,94 грн. до 10.09.2015 року. Залишок боргу, що складає 60% вартості товару на суму 110824,41 грн., який відповідач повинен був сплатити в строк до 10.11.2015 року.

14.05.2015 року сторони договору поставки підписали додаток № 8 та специфікацію № 1 від 08.05.2015 року, відповідно до яких 08.06.2015 року позивачем було передано відповідачу товар загальною вартістю 856089,31 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № 25/ПО-6 на поставку товару: "Вертімек" - 16 л., "Тельдор" - 15 л., "Світч" - 16 л., "Скор" - 50 л., "Мальвін" - 1500 л., на суму 797143,99 грн. з ПДВ.

Відповідач повинен був сплатити 40% від вартості отриманого товару по даному додатку № 8 у розмірі - 318857,59 грн. до 10.09.2015 року. Залишок боргу, що складає 60% вартості товару на суму 478286,39 грн., відповідач повинен був сплатити в строк до 10.11.2015 року.

14.05.2015 року сторони договору поставки підписали додаток № 9 та специфікацію № 1 від 08.05.2015 року, відповідно до яких 08.06.2015 року позивач поставив товар загальною вартістю 856089,31 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №25/ПО-6 на поставку товару: "Стробі" - 15 кг. на суму 58945,32 грн. з ПДВ.

Відповідач повинен був сплатити 40% від вартості товару у розмірі 23578,12 грн. до 10.09.2015 року. Залишок боргу, що складає 60% вартості товару на суму 35367,19 грн., відповідач повинен був сплатити в строк до 10.11.2015 року.

08.05.2015 року сторони договору поставки підписали додаток № 10 та специфікацію № 1 від 08.05.2015 року, на виконання яких 24.06.2015 року позивачем було передано відповідачу товар загальною вартістю 721056,00 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № 25/ПО-7 та видатковою накладною №25/ПО-8 від 13.07.2015 року на суму 58524,00 грн. Всього поставлено товару згідно додатку № 10 на суму 779580,00 грн.

Відповідач повинен був сплатити 40% від вартості отриманого товару по додатку №10 у розмірі 311832,00 грн. до 10.09.2015 року. Залишок боргу, що складає 60% вартості товару на суму 467748,00 грн., відповідач повинен був сплатити в строк до 10.11.2015 року.

Отже, позивачем всього було поставлено відповідачу товар на загальну суму 5426084,38 грн., який останній мав поетапно оплатити:

- 40% від цієї суми, що складає 2170433,75 грн. (5426084,38 грн.*40%=2170433,75 грн.) відповідач повинен був сплатити в строк до 10.09.2015 року;

- 60% від цієї суми, що складає 2170433,75 грн. (5426084,38 грн.*60%= 3255650,63 грн.) відповідач повинен був сплатити в строк до 10.11.2015 року;

Відповідач не оплатив поставлений товар, в зв'язку з чим 18.09.2015 року позивач звернувся до господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з відповідача 2170433,75 грн. основного боргу (що складає 40% від вартості поставленого товару), а також 19290,38 грн. курсової різниці та 65076,49 грн. пені.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 19.10.2015 року у справі №902/1315/15 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська аграрно-хімічна компанія" до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" про стягнення 2254800,62 грн., з яких: 2170433,75 грн. основного боргу, 19290,38 грн. курсової різниці та 65076,49 грн. пені задоволено повністю. Вказане рішення набрало законної сили і ним зокрема встановлено факт поставки товару на суму 5426084,38 грн. на виконання укладеного 22 квітня 2015 року між ТОВ "Українська аграрно-хімічна компанія" та СТОВ "Поділля" договору поставки № 25/ПО-1 та по видатковим накладним, які є предметом розгляду даної справи.

За стягненням решти 60% вартості поставленого товару, що складає 3255650,63 грн., що мала бути сплачена до 10.11.2015 року, позивач звернувся до суду з позовною заявою, яка є предметом розгляду даної справи №902/1561/15.

Окрім вимоги про стягнення вищевказаної суми основного боргу, позивач вимагає стягнення 23941,75 грн. курсової різниці. Посилається на п. 22 додатку № 3 від 28.04.2015 року до договору поставки, яким унормовано, що якщо покупець несвоєчасно або не повністю розрахувався з продавцем за товар, продавець вправі перерахувати прострочену частину вартості товару по комерційному курсу гривні до долара США на відповідну дату перерахунку, зокрема дату претензії/вимоги, дату звернення до суду тощо, по узгодженій формулі: S1 = (А1/А0)хS, де: S1 - прострочена частина вартості товару в гривнях, що підлягає сплаті покупцем після перерахунку; А1 - комерційний курс гривні до долара США на дату перерахунку; А0 - комерційний курс гривні до долара США на дату підписання цього додатку, вказаний в п. 17 цього додатку; S - прострочена частина вартості товару в гривнях до перерахунку.

Так як заборгованість по додатку №3 від 28.04.2015 року до договору поставки складає 33545,08 грн., S становить 33545,08 грн., виходячи з того, що А1 становить 24,07 грн. за 1 долар США станом на 20.11.2015 року комерційний курс (міжбанківський валютний курс продажу долара США (закриття) згідно умов п.17 додатку № 3 від 28.04.2015 року до договору поставки; А0 становить 20,00 грн. за 1 долар США, тобто комерційний курс гривні до долара США на дату підписання цього додатку, вказаний в п.17 цього додатку.

Відповідач мав сплатити позивачу станом на 20.11.2015 року суму боргу, відкориговану на курсову різницю, що складає всього 40371,50 грн. = (24,07/20,00)х33545,08 грн., з них курсова різниця 6826,42 грн.

Відповідно до п.7 додатку №7 від 08.05.2015 року до договору поставки, якщо покупець несвоєчасно або не повністю розрахувався з продавцем за товар, продавець вправі перерахувати прострочену частину вартості товару по комерційному курсу гривні до долару США на відповідну дату перерахунку, зокрема дату претензії/вимоги, дату звернення до суду тощо, по формулі: S1 = (А1/А0) х S, де: S1 - прострочена частина вартості товару в гривнях, що підлягає сплаті покупцем після перерахунку; А1 - комерційний курс гривні до долара США на дату перерахунку; А0 - комерційний курс гривні до долара США на дату підписання цього додатку, вказаний в п. 2 додатку; S - прострочена частина вартості товару в гривнях до перерахунку.

Враховуючи, що заборгованість відповідача по додатку №7 від 08.05.2015 року до договору поставки складає 110824,41 грн.; S становить 110824,41 грн.; А1 становить 24,07 грн. за 1 долар США станом на 20.11.2015 року комерційний курс (міжбанківський валютний курс продажу долара США (закриття) згідно умов п.2 додатку №7 від 08.05.2015р. до договору поставки; А0 становить 20,85 грн. за 1 долар США, тобто комерційний курс гривні до долара США на дату підписання цього додатку, вказаний в п.2 цього додатку.

Відповідач мав сплатити позивачу станом на 20.11.2015 року суму боргу, відкориговану на курсову різницю, що складає 127939,74 грн. = (24,07/20,85)х110824,41 грн., з них курсова різниця 17115,33 грн.

Таким чином, загальна сума заявленої курсової різниці складає: (6826,42+17115,33 грн.) = 23941,75 грн.

Окрім того, згідно з п.11.2. договору поставки, в разі несвоєчасного чи неповного розрахунку за поставлений товар, покупець зобов'язується сплатити продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який нараховується пеня, за кожен день прострочки від вартості неоплаченого товару.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, який міститься в позовній заяві, пеня за прострочку оплати 40% від вартості отриманого товару за період з 21.06.2015 року по 10.09.2015 року складає 65076,49 грн.

Станом на 23.11.2015 року відповідач не сплатив 2170433,75 грн., що складає 40% від загальної вартості отриманого товару, присудженої згідно рішення від 15.10.2015 року у справі № 902/1315/15.

На вказану суму позивачем нараховано пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення на суму 204555,95 грн.

У зв'язку з неоплатою 20% від вартості отриманого товару на суму: (5426084,38 грн. х 20%) = 1085216,88 грн. в строк до 10.10.2015 року, позивачем заявлено до стягнення 57561,09 грн. пені за період з 11.10.2015 року по 23.11.2015 року.

Також в зв'язку з несплатою 40% від вартості отриманого товару - 2170433,75 грн. до 10.11.2015 року, позивачем нараховано до стягнення 34013,37 грн. пені за період з 11.11.2015 року по 23.11.2015 року.

Загальна сума заявленої пені складає 296130,41 грн.

Отже, як свідчать наявні в матеріалах справи докази, на виконання умов договору №25/ПО-1 від 22.04.2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська аграрно-хімічна компанія" відпущено, а представниками СТОВ "Поділля" ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийнято товар, а саме засоби захисту рослин на загальну суму 5426084,38 грн.

Одержання товару відповідачем на вказану суму підтверджується наявними в матеріалах справи договором поставки, видатковими накладними і крім того, встановлено рішенням господарського суду Вінницької області від 15.10.2015 року у справі №902/1315/15.

Натомість відповідач за одержаний товар не розрахувався.

З урахуванням встановлених обставин справи суд дійшов наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

З моменту укладення сторонами договору між ними виникли зобов'язання, які мають елементи правової природи договору поставки.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно зі ст.526 та ч.1 ст.530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.14 та ст.629 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 692 Цивільного кодексу України встановлено обовязок покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір №25/ПО-1 від 22.04.2015 року як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків з постачання товару.

Статтею 218 ГК України визначено, що у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню. Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частиною шостою статті 232 ГК України.

Перевіркою правильності обрахунку заявлених до стягнення 296130,41 грн. пені та 23941,75 грн. курсової різниці встановлено, що вказані вимоги є обгрунтованими та підтверджуються наданими у справу доказами.

Відповідач їх не спростував, доказів сплати основного боргу в сумі 3255650,63 суду не надав, натомість подав суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 78 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Також відповідно до положень статті 78 ГПК України, відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

До прийняття відмови позивача від позову, господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

З урахуванням наведених приписів статті 78 ГПК України, судом прийнято заяву, підписану повноважним директором СТОВ "Поділля" ОСОБА_2, про визнання в повному обсязі первісного позову ТОВ "Українська аграрна-хімічна компанія". Дії відповідача не суперечать чинному законодавству.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська аграрно-хімічна компанія" про стягнення 3255650,63 грн. основної заборгованості, 23941,75 грн. курсової різниці та 296130,41 грн. пені підлягають задоволенню.

Розглянувши заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" про відмову від зустрічної позовної заяви про визнання недійсними додатків до укладеного 22 квітня 2015 року між ТОВ "Українська аграрно-хімічна компанія" та СТОВ "Поділля" договору поставки №25/ПО-1 (лист №04/07 від 05.02.2016 року), суд приймає відмову від зустрічного позову як таку, що не суперечить чинному законодавству та обставинам справи.

Судом перевірено повноваження особи, яка підписала заяви про визнання первісного позову та відмову від зустрічного позову. Встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 04.02.2016 року ОСОБА_2 є керівником та підписантом СТОВ "Поділля".

Провадження у справі в частині зустрічного позову про визнання недійсними додатків до укладеного 22 квітня 2015 року між ТОВ "Українська аграрно-хімічна компанія" та СТОВ "Поділля" договору поставки №25/ПО-1 підлягає припиненню на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України в зв'язку з відмовою від позову.

Згідно зі ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

В судовому засіданні 16.02.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-5, 22, 33, 34, 43, 49, 69, 75, 82, 84, 115, 116 Господарського процесуального України, суд, -

ВИРІШИВ :

1. Первісний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля" (23340, Вінницька область, Тиврівський район, с.Строїнці, вул.50-річчя Жовтня, буд. 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська аграрно-хімічна компанія" (03040, м.Київ, вул.Стельмаха, буд. 6а, код ЄДРПОУ 31109,63 грн. основної заборгованості, 23941,75 грн. курсової різниці, 296130,41 грн. пені та 53635,84 грн. на відшкодування судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Провадження у справі щодо зустрічного позову припинити відповідно до п. 4 ст. 80 ГПК України в зв`язку з відмовою від позову.

5. Рішення направити сторонам.

Повне рішення складено 22 лютого 2016 р.

Суддя Баранов М.М.

віддрук. 3 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (03040, м. Київ, вул. Стельмаха, буд. 6 а)

3 - відповідачу (23340, Вінницька область, Тиврівський район, с. Строїнці, вул. 50-річчя Жовтня, буд. 8)