ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2016 р. Справа № 914/2848/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 30.11.2015р., №2702

на рішення господарського суду Львівської області від 16.11.2015р.

у справі № 914/2848/15

за позовом управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Городоцьке», м. Львів

про зобовязання повернути обєкт оренди та стягнути неустойку в розмірі 180433,31грн.

за участю представників сторін:

- від позивача ОСОБА_2;

- від відповідача ОСОБА_3

Права та обовязки сторін, передбачені ст. 20,22 ГПК України, представникам сторін, що прибули в судове засідання розяснено. Заяв про відвід складу суду не поступало.

Рішенням господарського суду Львівської області від 16.11.2015р. у справі №914/2848/15 в задоволенні позову Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю «Городоцьке» про зобовязання повернути обєкт оренди та стягнути неустойку в розмірі 180433,31 грн. відмовлено з огляду на те, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами вчинення дій щодо припинення договірних відносин, відтак договір оренди нерухомого майна № 3-4394-6 від 06.06.2006р. вважається пролонгованим на наступний термін в силу вимог ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та п.4.3. договору.

Вказане рішення місцевого господарського суду оскаржив позивач, який в апеляційній скарзі зазначає, що немаючи на меті продовжувати в подальшому договірні відносини з відповідачем, він надіслав на адресу останнього відповідне письмове повідомлення в строк, передбачений договором, що підтверджується списком № 56 рекомендованих відправлень від 20.06.2012р. та касовим чеком від 21.06.2012р. про оплату послуг звязку. Апелянт вважає неправомірним відхилення вказаних доказів як неналежних, оскільки у вказаному реєстрі чітко зазначено адресата, вихідний номер листа та дату реєстрації такого листа. Крім цього, скаржник покликається на те, що договірні відносини між сторонами припинились з 20.06.2012р., а подальше користування орендованим майном здійснювалось відповідачем без будь-яких правових підстав, з огляду на що позивачем заявляється позовна вимога щодо стягнення неустойки порядку ст. 785 ЦК України

На виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що реєстр поштового відправлення, де зазначається про відправку повідомлення про припинення договірних відносин із ТзОВ «Городоцьке», не засвідчений відбитком календарного штемпеля відділення звязку, що свідчить про неналежність даного доказу. Разом з тим, відповідач вказує, що за спірний період представниками позивача регулярно проводились перевірки стану дотримання умов оренди та стану орендованого майна, про що складались відповідні акти, в яких заборгованість зазначалась як поточна або відсутня. Також, відповідач звертає увагу суду на те, що після нібито надсилання позивачем спірного повідомлення і до моменту отримання відповідачем позовної заяви, позивач жодного разу не звертався до відповідача із вимогою про звільнення орендованого приміщення та/або сплату неустойки.

В даному судовому засіданні представники позивача та відповідача підтримали свої доводи наведені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

З матеріалів справи та апеляційної скарги вбачається наступне.

06 червня 2006 року між Управлінням комунальної власності Львівської міської ради (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Городоцьке» (орендар), було укладено договір оренди № 3-4394-6 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), на підставі якого відповідачу було передано в строкове платне користування нерухоме майно (надалі обєкт оренди), приміщення, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 72, загальною площею 87,5 м2, перший поверх для закладу торгівлі продовольчими товарами з реалізацією алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до п. 4.1 термін дії договору оренди визначений з 06 червня 2006 року до 06 червня 2009 року включно.

Пунктом 4.3 договору встановлено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбаченні договором.

Повернення орендодавцю обєкта оренди здійснюється після закінчення терміну дії договору або дострокового його припинення чи розірвання (п. 9.1 договору).

У відповідності до п. п. 9.3, 9.5 договору обєкт оренди повинен бути переданий орендарем та прийнятий орендодавцем (чи за його дорученням балансоутримувачем) протягом 15 днів з моменту настання однієї із подій, вказаних в п. 9.1 цього договору та вважається переданим з моменту підписання акту здачі приймання сторонами.

Як зазначає позивач, зокрема, й в апеляційній скарзі, 20.06.2012 року на адресу орендаря орендодавцем було скеровано повідомлення № 2302-вих-1967 про припинення договірних відносин у звязку із закінченням терміну дії договору оренди. Однак, станом на серпень 2015 року орендар обєкт оренди не повернув, у звязку із чим позивач нарахував відповідачу неустойку в розмірі 180433,31 грн. за весь період позадоговірного використання обєкта оренди з 2012 року.

Як на підставу для звільнення і повернення відповідачем орендодавцеві обєкта оренди, позивач покликається на закінчення терміну дії договору оренди про що він повідомив орендаря у встановленому договором порядку, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд прийшов до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного:

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини (ст. 11 Цивільного кодексу України).

Стаття 627 Цивільного кодексу України передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обовязковим для виконання сторонами за умовами ст.629 ЦК України.

Згідно зі ст. 759 Цивільного кодексу України, що кореспондується зі ст. 283 Господарського кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

З врахуванням того, що обєкт оренди є майном комунальної власності, відтак спірні правовідносини підпадають під дію Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Термін договору оренди, у відповідності до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», визначається за погодженням сторін.

Розділом 4 договору оренди сторонами визначені термін оренди, умови зміни та припинення договору. Зокрема, п. 4.3 встановлено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбаченні договором.

Скаржник покликається на те, що ним 20.06.2012 року на адресу відповідача було скеровано повідомлення № 2302-вих-1967 про припинення договірних стосунків у звязку із закінченням терміну дії договору оренди, що свідчить про небажання орендодавця в подальшому продовжувати договірні відносини і що підтверджується долученими до матеріалів справи повідомленням про припинення договірних стосунків за № 2302-вих-1967 від 20.06.2012 року та ксерокопією реєстру поштових відправлень (а.с.12, 25-28). Однак, такі доводи апелянта не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відправлення згрупованих поштових відправлень, поштових переказів регулюється Правилами надання послуг поштового зв'язку, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. №270, відповідно до п.п. 66-68 яких, у разі відправлення згрупованих поштових відправлень, поштових переказів відправник складає їх список; кількість поштових відправлень, поштових переказів одного виду та категорії, що включається до одного списку, кількість примірників списків та необхідність подання їх в електронному вигляді визначається оператором поштового зв'язку. До списку включаються поштові відправлення, поштові перекази, згруповані за способом пересилання. Список засвідчується підписом відправника. Якщо відправником є юридична особа, список згрупованих внутрішніх рекомендованих поштових карток, листів, бандеролей засвідчується підписом відповідального працівника цієї особи, список згрупованих внутрішніх листів та бандеролей з оголошеною цінністю, посилок, прямих контейнерів, поштових переказів - підписами керівника та головного бухгалтера. Підписи скріплюються відповідними печатками. Про прийняття для пересилання згрупованих поштових відправлень, поштових переказів видається один розрахунковий документ на один список. Один примірник списку видається відправникові.

Згідно з п.3.8.1.1 Порядку пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 12.05.2006 р. № 211, внутрішні реєстровані поштові відправлення, кількість яких складає п'ять і більше, що подаються до об'єкта поштового зв'язку одним відправником, приймаються для пересилання разом із списками ф. 103, які оформляються відповідно до вимог пунктів 85, 86 Правил надання послуг поштового зв'язку.

Приймаючи поштові відправлення за списками ф. 103, працівник поштового зв'язку перевіряє правильність їх оформлення, заповнення списку; поіменно звіряє поштові відправлення із записами в списках, правильність маси, суми плати, зазначеної проти кожного поштового відправлення, загального підсумку плати, наявність підписів керівника, головного бухгалтера, відбитка печатки підприємства, а також тотожність усіх примірників. Якщо список ф. 103 складено на двох і більше аркушах, працівник поштового зв'язку ставить на них відбиток календарного штемпеля дня приймання поштових відправлень, а на останньому, крім того, розписується (п. 3.8.2.1. Порядку).

З долученої позивачем до матеріалів справи копії списку згрупованих поштових відправлень № 56, форми 103, вбачається, що список міститься на 4 аркушах, а підпис працівника поштового зв'язку відсутній, крім цього відбиток календарного штемпеля міститься лише на останньому аркуші, на копії ж фіскального чеку міститься календарний штемпель, дата якого 21.06.2012 р., в той час як список датований 20.06.2012р., що є порушенням п.3.8.2.1 вказаного порядку, відтак такі докази відхиляються судовою колегією як неналежні, в розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України.

Поруч з наведеним судова колегія вважає за доцільне зазначити, що на даний час між сторонами продовжують існувати відносини, засновані на договорі оренди нерухомого майна № 3-4394-6 від 06.06.2006р., про що свідчать долучені відповідачем до матеріалів справи виставлені орендодавцем рахунки на оплату (а.с.39-50), щомісячна оплата виставлених рахунків, звірка розрахунків по договору оренди (а.с.51-58), проведення перевірки обєкта оренди ( акти перевірки, а.с.61-63), що також не заперечується представниками сторін. Крім того, відповідно до ухвали Львівської міської ради №4124 від 20.11.2014 року «Про впорядкування договірних відносин» слід вважати чинними договори оренди, укладені між управлінням комунальної власності та орендарями, які отримали повідомлення про їх припинення у звязку із закінченням терміну дії до 01.01.2014 року, однак станом на 20.12.2014 року не виселені із орендованих приміщень, продовжують належним чином виконувати договірні зобовязання і не мають заборгованості з орендної плати.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що договір оренди нерухомого майна № 3-4394-6 від 06.06.2006 року вважається пролонгованим на наступний термін в силу вимог ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та п.4.3 договору, а позивачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення дій щодо припинення договірних правовідносин із відповідачем.

Зважаючи на встановлення судом чинності договору оренди нерухомого майна № 3-4394-6 від 06.06.2006 року, судова колегія вважає безпідставним нарахування позивачем неустойки в розмірі 180433,31 грн. за період з червня 2012 року по червень 2015 року, в порядку ч.2 ст. 785 ЦК України, за порушення строків повернення обєкта оренди.

Відповідно до ст.ст. 33, 43 ГПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія прийшла до висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення, як такого, що прийнято відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, слід покласти на скаржника.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Львівської області від 16.11.2015р. у справі №914/2848/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складений 23.02.2016 р.

Головуючий суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.

суддя Кузь В.Л.