РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2016Справа №910/32165/15

За позовом Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря" - "Машпроект"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Титан"

про стягнення 25 805, 26 грн.

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: Лінійчук Н.А.;

від відповідача: Скрипник І.В., Скрипник С.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря" - "Машпроект" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Титан" (далі-відповідач) про стягнення штрафних санкцій за невиконання умов договору підряду № 100 від 01.10.2014 у розмірі 25 805, 26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором підряду № 100 від 01.10.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2015 порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 18.01.2016 за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

12.01.2016 через загальний відділ діловодства суду представник відповідача подав відзив на позов, у якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки позивач помилково визначив дату закінчення строку поставки за договором, а отже, вимога позивача про стягнення неустойки з відповідача згідно п. 6.3 договору є безпідставною.

Розгляд справи відкладався у порядку п.п. 1-2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 15.02.2016 оголошувалась перерва до 22.02.2016.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлену позовну вимогу.

Представники відповідача заперечили проти задоволення позовної заяви та у судовому засіданні надали докази направлення позивачу листа № 50 від 30.03.2015 про виконані роботи у передбачені договором строки.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 22.02.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Титан" (далі - підрядник) та Державним підприємством "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря" - "Машпроект" (далі - замовник) укладено договір підряду № 100, умовами якого передбачено, що замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов'язання по виплавці та первинній термічній обробці штампових заготовок ЕШП, а в подальшому продукції, з давальницької сировини замовника, а саме: відходів сталі 4Х4ВМФС (ДІ 22) і 4Х5В2ФС (ЕІ 958) (далі - відходи зі сталі), в подальшому - Роботи.

Строк виконання робіт за договором - 30 січня 2015 включно. Зміст і терміни виконання основних етапів робіт визначаються календарним планом (додаток №1), що є невід'ємною частиною цього договору (п.п. 1.2, 1.3 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору, за виконану роботу згідно з цим договором замовник перераховує підряднику відповідно до протоколу про договірну ціну (додаток №3) 593 112, 96 грн. в т.ч. ПДВ 98 852, 16 грн.

Згідно п. 2.2. договору, оплата робіт за договором проводиться замовником в наступному порядку:

2.2.1. Передоплата в розмірі 50 % від вартості робіт, зазначених в договорі, що становить 296 556, 48 грн., в т.ч. ПДВ - 20 % 49 426, 08 грн.;

2.2.2. Остаточну оплату в розмірі 50 % від вартості робіт, зазначених в договорі, що становить 296 556, 48 грн., в т.ч. ПДВ - 20% 49 426, 08 грн. здійснюється замовником після закінчення виконання робіт протягом 10-ти банківських днів з дня фактичного отримання від підрядника продукції, як результатів виконаних робіт, що підтверджується відповідним актом прийому-передачі.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що для виконання робіт по виплавці і первинній термічній обробці продукції замовник передає підряднику давальницьку сировину - відходи зі сталі 4Х4ВМФС (ДІ 22) і 4Х5В2ФС (ЕІ 958) загальною масою 19 658 кг. в м. Ковель, вул. Варшавська, 1 (ТОВ «Кузнечнопрессовое предприятие»). Передача замовником зазначених відходів сталі представнику підрядника здійснюється при їх відвантаженні з ДП НПКГ- "Зоря" - "Машпроект" по товарно-транспортній накладній.

Умовами п. 5.1. договору визначено, що після закінчення виконаних робіт, підрядник надає замовнику акт здачі-приймання робіт і продукції з додатком до нього сертифікатів якості та звіту про фактичне використання давальницького матеріалу - відходів сталі.

Виготовлення підрядником штампових заготовок ЕШП і передача їх замовнику раніше договірного терміну дозволяється (п. 5.5. договору).

У відповідності до п. 6.3 договору, у разі порушення строків та обсягів виконаних робіт, підрядник сплачує замовнику неустойку у розмірі 8 % від вартості невиконаних робіт за кожний факт порушення. У разі порушення строків виконання робіт більш ніж 10 календарних днів замовник має право відмовитися від подальшого приймання і оплати робіт, а також вимагати повернення раніше оплачених за роботи коштів, які підрядник зобов'язаний повернути протягом трьох банківських днів з моменту отримання повідомлення від замовника, яке вважається отриманим підрядником після закінчення трьох робочих днів з моменту його відправлення замовником на адресу підрядника, зазначену в договорі.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2015 включно і до виконання прийнятих зобов'язань за цим договором (п. 9.1. договору).

Додатком 1 до договору підряду № 100 від 01.10.2014 сторони погодили календарний план «Виготовлення та первинна термічна обробка штампових заготовок ЕШП загальною масою 18 722 кг. з давальницької сировини - брухту 4Х5В2ФС (ЕІ 958) і 4Х4ВМФС (ДІ 22)».

Відповідно до п. 6 календарного плану, виплавка та первинна термічна обробка (відпал) партії (18 722 кг.) штампових заготовок ЕШП по ТУ-31-2009 наступних розмірів:

680 (± 10) х370 (± 7) х220 (± 5) мм (16 шт.) 6 960 кг.;

680 (± 10) х370 (± 7) Х210 (± 5) мм (8 шт.) 3 320 кг.;

580 (± 10) х320 (± 7) х190 (± 5) мм (6 шт.) 1 662 кг.;

480 (± 10) х260 (± 7) х160 (± 5) мм (4 шт.) 628 кг.;

480 (± 10) х260 (± 7) х155 (± 5) мм (16 шт.) 2 432 кг.;

370 (± 10) х220 (± 7) х150 (± 5) мм (16 шт.) 1 536 кг.;

370 (± 10) х220 (± 7) х145 (± 5) мм (8 шт.) 744 кг.;

370 (± 10) х220 (± 7) х140 (± 5) мм (16 шт.) 1 440 кг.;

Сумарна маса заготовок 18 722 кг., строк виконання робіт - січень 2015.

Згідно п. 7 календарного плану, доставка замовником партії штампових заготовок ЕШП з м. Ковеля в ДП НВКГ «Зоря» - «Машпроект» м. Миколаїв - січень 2015.

Як зазначає позивач, на виконання умов п. 3.1. договору та п. 7 Календарного плану, позивач поставив відповідачу давальну сировину, загальною вагою 19 740 кг., що підтверджується товарно-транспортною накладною № 232 від 04.11.2014.

Крім того, платіжним дорученням № 10541 від 10.11.2014 Державним підприємством "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря" - "Машпроект" здійснено передоплату у розмірі 50 % вартості робіт згідно п. 2.2.1. договору на суму 296 556, 48 грн.

Так, 25.12.2014 Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Титан" виставлено позивачу рахунок-фактуру № СФ-7 на суму 135 273, 60 грн. за виготовлену позивачем партію продукції у кількості 4 270 кг.

На підставі рахунку-фактури № СФ-7 від 25.12.2014 позивачем здійснено оплату виготовленої партії продукції, що підтверджується платіжним дорученням № 982 від 25.02.2015 на суму 135 273, 60 грн.

Отже, за твердженням позивача, здійснення останнім 10.11.2014 передоплати у розмірі 296 556, 48 грн. та 25.02.2015 в сумі 135 273, 60 грн. повністю підтверджує факт виконання Державним підприємством "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря" - "Машпроект" умов договору, щодо оплати вартості частково виконаних відповідачем робіт в межах умов договору, зазначених в специфікації № 1 до договору, проте Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Титан" всупереч вимогам п. 1.2. договору, щодо виконання робіт в строк до 30.01.2015 включно, виконало їх лише 07.04.2015, що підтверджується актами здачі-приймання виконаних робіт/послуг від 26.12.2014, від 02.03.2015 та від 07.04.2015, тобто пізніше ніж на два календарних місяця.

У зв'язку з вище наведеним, позивач звернувся до відповідача з претензією від 23.02.2015 № 17/1-1955, в якій просив сплатити 28 205, 26 грн. штрафних санкцій за порушення строків та обсягу виконаних робіт.

Листом від 03.03.2015 № 31 відповідач надав відповідь на претензію позивача від 23.02.2015 № 17/1-1955, зазначивши, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Титан" належним чином виконало свої зобов'язання за договором підряду № 100 від 01.10.2014, а тому відсутні підстави для застосування штрафних санкцій.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що у зв'язку з порушенням відповідачем строків виконання робіт за договором, позивачем на підставі п. 6.3. договору нараховано відповідачу неустойку у розмірі 8 % від вартості невиконаних робіт, що становить 25 806, 26 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору підряду № 100 від 01.10.2014, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є змішаним договором, з елементами договору поставки та договору підряду.

Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За твердженням позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Титан" всупереч вимогам п. 1.2. договору, щодо виконання робіт в строк до 30.01.2015 включно, виконало їх лише 07.04.2015, що підтверджується актами здачі-приймання виконаних робіт/послуг від 26.12.2014, від 02.03.2015 та від 07.04.2015, тобто пізніше ніж на два календарних місяця, у зв'язку з чим позивачем на підставі п. 6.3. договору нараховано відповідачу неустойку у розмірі 8 % від вартості невиконаних робіт, що становить 25 806, 26 грн.

Згідно ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, 20.02.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Титан" та Державним підприємством "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря" - "Машпроект" укладено додаткову угоду № 1 до договору підряду № 100 від 01.10.2014, згідно якої сторони домовились про наступне.

Відповідно до п.1 додаткової угоди, сторони вирішили п. 5.5. договору викласти в наступній редакції: виконання робіт підрядником частинами і передача виготовлених заготовок ЕШП замовнику раніше строку, зазначеного в додатку №1 до договору (Календарний план робіт), дозволяється. Оплата за виконану роботу здійснюється згідно п. 2.2. договору пропорційно виконаному обсягу робіт.

Пунктом 2 додаткової угоди, сторони змінили редакцію пункту 7 Календарного плану (додаток № 1), зазначивши, що доставка замовником партії штампових заготовок ЕШП з м. Ковеля в ДП НВКГ «Зоря» - «Машпроект», м. Миколаїв змінити строк виконання робіт -«березень 2015».

12.05.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Титан" та Державним підприємством "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря" - "Машпроект" укладено додаткову угоду № 2 до договору підряду № 100 від 01.10.2014, відповідно до якої п. 2.1. договору викладено в наступній редакції:

На підставі п. 5.4 договору, а також у зв'язку з наявністю відхилення по вазі в межах 5 % фактично виготовленої та поставленої за видатковою накладною продукції від ваги, зазначеної в специфікації №1 від 01.10.2014, вартість робіт становить 615 225, 60 грн., в т.ч. ПДВ 102 537, 60 грн.

Пункт 2.2.2. договору викладено наступним чином: Остаточну оплату за договором за виконані роботи в розмірі 318 669,12 грн., в т.ч. ПДВ 53 111, 52 грн. замовник здійснює після закінчення виконання робіт протягом 10-ти банківських днів з дня фактичного отримання від підрядника продукції, як результатів виконаних робіт, що підтверджується відповідним актом прийому - передачі.

Отже, відповідно до п. 3.1. договору, для виконання робіт по виплавці і первинній термічній обробці продукції замовник передає підряднику давальницьку сировину - відходи зі сталі 4Х4ВМФС (ДІ 22) і 4Х5В2ФС (ЕІ 958) загальною масою 19 658 кг. в м. Ковель, вул. Варшавська, 1 (ТОВ «Кузнечнопрессовое предприятие»). Передача замовником зазначених відходів сталі представнику підрядника здійснюється при їх відвантаженні з ДП НПКГ- "Зоря" - "Машпроект" по товарно-транспортній накладній.

Календарним планом, що є додатком № 1 до договору було передбачено доставку давальницької сировини позивачем відповідачу - жовтень 2014 року, проте позивач надав відповідачу відходи зі сталі лише 04.11.2014, що підтверджується товарно-транспортною накладною №232, при цьому, передоплату відповідно до п. 2.2.1. договору у сумі 296 556, 48 грн. позивач здійснив 10.11.2014.

Згідно ст. 851 Цивільного кодексу України, підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

Крім того, листом від 10.11.2014 № 06/1-1891 позивач звертався до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Титан" з проханням виготовити в першу чергу і достроково поставити до кінця грудня 2014 злитки ЄШП наступних розмірів: 680х370х220 - 8 шт.; 680х370х210 - 8 шт.; 580х320х190 - 6 шт.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт приймання виконаних підрядних робіт - це документ первинного обліку, який складається щомісячно для визначення вартості та обсягів виконаних будівельно-монтажних, ремонтних та інших підрядних.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем були виконані підрядні роботи згідно договору підряду № 100 від 01.10.2014 на загальну суму 615 225, 60 грн., а відповідачем прийняті виконані роботи, що підтверджується актами здачі-приймання виконаних робіт/послуг від 26.12.2014, від 02.03.2015 та від 07.04.2015, які підписані представниками сторонами та скріплені їх печатками (копії в матеріалах справи).

За виконані роботи позивача розрахувався у повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи.

Так, п. 6.3 договору встановлено, що у разі порушення строків та обсягів виконаних робіт, підрядник сплачує замовнику неустойку в розмірі 8 % від вартості невиконаних робіт за кожний факт порушення. У разі порушення строків виконання робіт більш ніж 10 календарних днів замовник має право відмовитися від подальшого приймання і оплати робіт, а також вимагати повернення раніше оплачених за роботи коштів, які підрядник зобов'язаний повернути протягом трьох банківських днів з моменту отримання повідомлення від замовника, яке вважається отриманим підрядником після закінчення трьох робочих днів з моменту його відправлення замовником на адресу підрядника, зазначений в договорі.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

При цьому, відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Так, згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Тож, позивачем на підставі п. 6.3 договору нараховано відповідачу неустойку у розмірі 8 % від вартості невиконаних робіт, що становить 25 806, 26 грн.

Разом з тим, як встановлено судом вище, відповідач виконав свої зобов'язання за договором належним чином, виконав всі передбачені договором підрядні роботи, які прийняті позивачем без зауважень щодо кількості, якості та строків виконання по актам здачі-приймання виконаних робіт/послуг від 26.12.2014, від 02.03.2015 та від 07.04.2015.

Крім того, в матеріалах справи наявний лист № 50 від 30.03.2015, яким Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Титан" повідомило Державне підприємство "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря" - "Машпроект", що передбачені договором роботи станом на 30.03.2015 виконані у повному обсязі, яке отримано позивачем телефонним зв'язком (факсом) саме 30.03.2015, що не заперечувалося останнім у судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи досягнення між сторонами згоди стосовно продовження строку виконання робіт - березень 2015 року, здійснення оплати за виконану роботу пропорційно виконаному об'єму робіт (підписана сторонами додаткова угода № 1 від 20.02.2015 до договору), а також те, що позивач приймав виконану роботу частинами та здійснював пропорційну оплату по договору, позивачем помилково визначено дату закінчення строку поставки за договором - січень 2015.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, приймаючи до уваги наведене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря" - "Машпроект" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Титан" про стягнення неустойки у розмірі 25 806, 26 грн. є необґрунтованими, відповідно задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 24.02.2016.

Суддя Бондарчук В.В.