ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.02.2016 Справа № 920/43/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Ю", м. Суми,

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Суми,

про стягнення 6465 грн. 65 коп.,

Суддя Жерьобкіна Є.А.

Представники:

Від позивача - Вакула М.Ф. (довіреність № 04 від 20.01.2016року);

Від відповідача - адвокат Бохонько Н.А. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 209 від 28.05.2004року);

При секретарі судового засідання Мудрицькій С.Ю.,

Суть спору: позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь 10187 грн. 14 коп., в тому числі 6071 грн. 78 коп. інфляційних збитків, 393 грн. 87 коп. 3 % річних, 3721 грн. 49 коп. пені за несвоєчасну сплату шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки та стягнутої згідно з постановою Харківського апеляційного господарського суду у справі № 920/45/15 від 18.05.2015року та судового збору, присудженого до стягнення згідно з додатковою постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.06.2015року у справі № 920/45/15.

Позивач подав заяву № 7 від 28.01.2016року, в якій зменшує позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача на свою користь 6071 грн. 78 коп. інфляційних збитків, 393 грн. 87 коп. 3 % річних за несвоєчасну сплату шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки та стягнутої згідно з постановою Харківського апеляційного господарського суду у справі № 920/45/15 від 18.05.2015року та судового збору, присудженого до стягнення згідно з додатковою постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.06.2015року у справі № 920/45/15.

Враховуючи передбачене ст. 22 Господарського процесуального кодексу України право позивача до прийняття рішення по справі зменшити розмір позовних вимог, суд приймає заяву позивача № 7 від 28.01.2016року до розгляду.

Представник позивача підтримує позовні вимоги.

Відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № 1416 від 15.02.2016року), в якому просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що дія ч. 2 ст. 625 ЦК України не поширюється на правовідносини у зв'язку з завданням шкоди.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, заслухавши повноважних представників сторін, суд встановив:

Як вказує позивач, відповідач є власником автобуса РУТА, державний номер НОМЕР_1, керуючи яким водій ОСОБА_5 15 червня 2014 року близько 19:05 год. на перехресті вулиці Героїв Сталінграду та проспекту Шевченка в м. Суми, на зелений сигнал світлофору при повороті ліворуч допустив зіткнення з автомобілем CHERY Amulet, державний номер НОМЕР_2, який належить позивачу, внаслідок чого транспортні засоби та пасажир відповідно отримали механічні та тілесні ушкодження. Відповідно до акту виконаних робіт по ремонту належного позивачу автомобіля від 12.08.2014року № КСК-004730 та рахунку - фактури від 12.08.2014року № КСК-000142, вартість ремонту пошкодженого автомобіля склала 28631 грн. та була оплачена позивачем. Розмір заподіяної та невідшкодованої відповідачем шкоди становив 13 817 грн. 37 коп., у зв'язку з чим позивач 09.12.2014року звернувся до відповідача з вимогою № 141 про відшкодування у добровільному порядку заподіяної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, яка залишена відповідачем без задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа-Ю" звернулося до Господарського суду Сумської області з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення 13817,37 грн. заподіяної шкоди внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.

Рішенням господарського суду Сумської області від 12.03.2015 року по справі №920/45/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа - Ю", м.Суми до відповідачів: 1) Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м.Суми, 2) Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка", м.Київ про стягнення 13817,37 грн. заподіяної шкоди внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, позов задоволено частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа - Ю" страхове відшкодування у розмірі 13817,37 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1827 грн., посилаючись на те, що страховик першого відповідача не в повному обсязі виплатив страхове відшкодування позивачу, оскільки спірна сума завданого в результаті ДТП матеріального збитку не виходить за межі ліміту відповідальності ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" за полісом №АС/2997330, саме ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" повинно нести самостійну відповідальність за шкоду, завдану позивачеві. У задоволенні позовних вимог до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 - відмовлено, посилаючись на те, що відповідальність роботодавця (відповідача) не наступає, оскільки наявний ліміт відповідальності страховика (ПрАТ "Страхова компанія "Уніка") є достатнім для відшкодування шкоди, завданої страхувальником.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду у справі № 920/45/15 від 18.05.2015року, рішення господарського суду Сумської області від 12.03.15року у справі №920/45/15 скасовано та прийняти нове рішення; позов задоволено, стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа - Ю" 13817,37 грн.; у задоволенні позову до ПрАТ "СК "УНІКА" відмовлено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа - Ю" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" 913,50 грн. судового збору по апеляційній скарзі.

Додатковою постановою Харківського апеляційного господарського суду у справі № 920/45/15 від 12.06.2015року, з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа - Ю" стягнуто 1827,00 грн. судових витрат.

Присуджені до стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа - Ю" 13817,37 грн. шкоди завданої внаслідок ДТП та 1827 грн. 00 коп. судового збору, згідно з випискою по особовому рахунку позивача сплачені 29.10.2015року у процесі виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач несвоєчасно виконав грошове зобов'язання зі сплати на користь позивача 13817,37 грн. шкоди завданої внаслідок ДТП та 1827 грн. 00 коп. судового збору, у зв'язку з чим останньому відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України згідно з поданим розрахунком нараховано 393 грн. 87 коп. 3% річних, 6071 грн. 78 коп. інфляційних збитків, в тому числі виходячи з суми боргу 13817 грн. 37 коп. за період з грудня 2014 року по жовтень 2015року, виходячи з суми боргу 1827 грн. за період з травня по жовтень 2015 року.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому ч. 2 ст. 625 ЦК України не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов'язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу.

Водночас слід мати на увазі, що частина 3 ст. 11 ЦК України, в якій йдеться про те, що цивільні права та обов'язки у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень ст. 625 ЦК у разі наявності між сторонами деліктних, а не договірних зобов'язань. З рішення ж суду зобов'язальні правовідносини не виникають, оскільки вони виникають з актів цивільного законодавства, про що зазначено в ст. 11 ЦК України, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено, що цивільні права та обов'язки сторін у спірних правовідносинах виникли з позадоговірних відносин, які регулюються, зокрема, нормами права, закріпленими в главі 82 Цивільного кодексу України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В даному випадку, положення ст. 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Харківського апеляційного господарського суду у справі № 920/45/15 від 18.05.2015року встановлено розмір завданої Товариству з обмеженою відповідальністю "Альфа-Ю" шкоди в сумі 13817,37 грн. та стягнуто її на користь позивача.

Встановлений вказаним судовим рішенням у справі № 920/45/15 розмір шкоди має преюдиційне значення для суду при вирішенні цієї справи і суд не вправі змінювати його, в тому числі шляхом застосування положень ст. 625 ЦК України.

Вказаної правової позиції дотримується Верховний суд України у постанові від 13.01.2016року у справі №6-3019цс15, а також Вищий господарський суд України у постановах № 910/16891/15 від 23.12.2015року, № 910/22034/15 від 27.01.2016року.

З огляду на встановлені судом обставини, нарахування позивачем інфляційних збитків та 3 % річних за несвоєчасну сплату шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки та судового збору, присуджених до стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа - Ю" згідно з постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.05.2015року та додатковою постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.06.2015року у справі № 920/45/15, є неправомірним та необґрунтованим, у зв'язку з чим суд відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України з судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 17.02.2016року.

Суддя Є.А. Жерьобкіна