Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
УХВАЛА

"23" лютого 2016 р. Справа № 927/1321/15

За заявою боржника: Комунального підприємства "Прилукижитлобуд" Прилуцької міської ради Чернігівської області, вул. 1 Травня, 109-А, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500

стягувач: Комунальне підприємство "Прилукитепловодопостачання" Прилуцької міської ради Чернігівської області, вул. Садова, 104, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500

про розстрочку виконання рішення суду

Суддя Лавриненко Л.М.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від боржника: ОСОБА_1, начальник, наказ №63-0 від 05.10.2015

від стягувача: не з»явився

СУТЬ СПОРУ:

Боржником Комунальним підприємством "Прилукижитлобуд" Прилуцької міської ради Чернігівської області подано заяву про розстрочку виконання рішення суду, в якій боржник просить суд: 1). Розстрочити виконання судового наказу №927/1321/15 від 29.12.2015; 2). Затвердити графік виконання судового наказу №927/1321/15 від 29.12.2015 наступним чином: 31 березня 2016 року 5576,93 грн; 29 квітня 2016 року 5576,93 грн; 31 травня 2016 року 5576,93 грн; 30 червня 2016 року 5576,93 грн; 29 липня 2016 року 5576,93 грн; 31 серпня 2016 року 5576,93 грн; 30 вересня 2016 року 5576,93 грн; 31 жовтня 2016 року 5576,93 грн; 30 листопада 2016 року 5576,93 грн; 29 грудня 2016 року 5576,93 грн; 31 січня 2017 року 5576,93 грн; 28 лютого 2017 року 5576,87 грн.

В обґрунтування заяви про розстрочку виконання рішення боржник посилається на складне фінансове становище підприємства; значні фінансові збитки, виявлені в ході планової ревізії Прилуцької об»єднаної Держфінінспекції; економічно необґрунтовані діючі тарифи на послуги з обслуговування будинків та прибудинкових територій за рахунок цінових змін у бік збільшення ставок податків і зборів (обов»язкових платежів), рівня заробітної плати, цін на паливно-енергетичні та матеріальні ресурси; заборгованість держави перед підприємством по пільгам та субсидіям.

Стягувач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду заяви про розстрочку виконання рішення суду, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №00842290 від 16.02.2016, але повноважного представника в судове засідання 23.02.2016 не направив.

Представник боржника в судовому засіданні 23.02.2016 надав письмове клопотання про відмову від фіксації судового засідання технічними засобами, яке задоволено судом.

Також представником боржника заявлено усне клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових документів. Суд клопотання задовольнив, подані документи залучено судом до матеріалів справи.

До початку судового засідання від стягувача, через канцелярію суду, надійшли письмові пояснення №237 від 19.02.2016 щодо розгляду заяви боржника про розстрочку виконання рішення суду, в яких він зазначив, що посилання боржника на важкий фінансовий стан не є винятковою обставиною в розумінні ст.121 Господарського процесуального кодексу України. Рішення суду у справі №927/1321/15 на даний час не виконано навіть частково; заборгованість по спірному договору збільшилась та становить 113518,26 грн, що свідчить про небажання боржника виконувати рішення суду, яке набрало законної сили. Крім того, стягувач вказує на те, що боржник у своїй заяві не наводить жодних доказів про неможливість виконання рішення, а обгрунтовує свою заяву скрутним фінансовим становищем та збитками, які виникли з вини третіх осіб, однак такі обставини надання розстрочки суперечать ст.121 Господарського процесуального кодексу України.

Інших заяв та клопотань від сторін до суду не надходило.

Ухвалою суду від 16.02.2016 сторони були повідомлені, що нез»явлення в судове засідання повноважного представника стягувача не є перешкодою для розгляду заяви по суті.

В судовому засіданні 23.02.2016 суд перейшов до розгляду заяви по суті.

Представник боржника в судовому засіданні 23.02.2016 виклав заяву про розстрочку виконання рішення по справі № 927/1321/15.

Дослідивши матеріали справи та докази ускладнення виконання рішення, вислухавши в судовому засіданні пояснення повноважного представника боржника, суд встановив:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 16.12.2015 по справі №927/1321/15, позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто з Комунального підприємства "Прилукижитлобуд" Прилуцької міської ради Чернігівської області на користь Комунального підприємства "Прилукитепловодопостачання" Прилуцької міської ради Чернігівської області, 65705,10 грн заборгованості та 1218,00 грн судового збору.

29.12.2015 Господарським судом Чернігівської області було видано наказ про примусове виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.12.2015 по справі № 927/1321/15.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2016, апеляційну скаргу Комунального підприємства "Прилукижитлобуд" Прилуцької міської ради Чернігівської області на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.12.2015 по справі №927/1321/15 повернуто заявнику.

Як вбачається із матеріалів справи рішення суду на даний час не виконано.

Згідно ст. 36 Закону України „Про виконавче провадження та ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може, зокрема, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. Наведена норма визначає процесуальну можливість вирішення питань, повязаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей, тощо).

Підставою, зокрема, для розстрочки можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк. Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Аналогічна правова позиція викладена в п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2010 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України".

Тобто, в кожному конкретному випадку суд не зобов'язаний за заявою сторони надати розстрочку виконання рішення, але може розстрочити виконання рішення згідно зі статтею 121 ГПК України в порядку статті 43 ГПК України.

Отже, виходячи із наведеного, законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Відповідно до приписів ст. 32,33 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Частиною 1 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

В поданій заяві про розстрочку виконання рішення, боржник просить розстрочити виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.12.2015 по справі №927/1321/15, відповідно до наведеного графіку, починаючи з 31.03.2016 по 28.02.2017 включно та зазначає, що складний фінансовий стан підприємства значно утруднює виконання рішення суду. Зокрема, в ході планової ревізії Прилуцької об»єднаної Держфінінспекції фінансово-господарської діяльності підприємства за період роботи из 01.04.2012 по 31.12.2014, підприємству було надіслано вимогу №2-18/379 від 15.04.2015 про усунення порушень законодавства у зв»язку з чим підприємство звернулось до ТОВ «Рембудсервіс-Прилуки» та ТОВ «ОСОБА_2 ЛТД» про відшкодування нанесених збитків, які до цього часу не відшкодовані. Дана обставина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (а.с.27-35 т.2). Діючі тарифи на послуги з обслуговування будинків та прибудинкових територій, затверджені рішенням виконавчого комітету Прилуцької міської ради від 06.03.2012 №112 є економічно необґрунтованими за рахунок цінових змін у бік збільшення ставок податків і зборів (обов»язкових платежів), рівня заробітної плати, цін на паливно-енергетичні та матеріальні ресурси.

Боржник також вказує на те, що заборгованість підприємства станом на 01.02.2016 та 22.02.2016, по пільгам становить 35125,86 грн, а по субсидіям 228729,39 грн, що підтверджується довідками №26 від 04.02.2016 та 43 від 22.02.2016 за підписами начальника та головного бухгалтера підприємства. Залишок коштів на поточному рахунку боржника №5819, відкритий в ТВБВ №10024/0311 філії Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк» станом на 04.02.2016 склав 0,42 грн, а станом на 19.02.2016 становить 26,25 грн, що підтверджується довідками за підписом керуючого та начальника відділу бух.обліку, звітності та контролю ТВБВ №10024/0311 №84 від 04.02.2016 та №143 від 19.02.2016, копії яких додано до матеріалів справи. При цьому, як зазначає боржник, на підприємстві працює 102 особи, фонд заробітної плати 337,8 тис.грн.

Посилання боржника на складне фінансове становище підприємства та ту обставину, що ТОВ «Рембудсервіс-Прилуки» та ТОВ «ОСОБА_2 ЛТД» не відшкодували нанесені підприємству боржника збитки, виявлені Прилуцькою об»єднаною Держфінінспекцією в ході планової ревізії фінансово-господарської діяльності підприємства, не можуть бути винятковими обставинами, які б свідчили про неможливість виконання рішення в силу якихось обєктивних обставин та які б унеможливили б виконання рішення суду у встановлений судом спосіб по справі №927/1321/15 та за наявності яких можливе надання розстрочки виконання рішення, оскільки завдані боржнику збитки виникли з вини третіх осіб і не обумовлюють підстав для надання розстрочки в розумінні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічна позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України по справах № 9/366, № 7/70, № 10/1994, № 9/262-06.

Слід зазначити, що доводи заявника стосовно того, що діючі тарифи на послуги з обслуговування будинків та прибудинкових територій, затверджені рішенням виконавчого комітету Прилуцької міської ради від 06.03.2012 №112 є економічно необґрунтованими за рахунок цінових змін у бік збільшення ставок податків і зборів (обов»язкових платежів), рівня заробітної плати, цін на паливно-енергетичні та матеріальні ресурси, є безпідставними оскільки, відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництвом є самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється субєктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відсутність коштів на поточному рахунку боржника та наявність у нього заборгованості по пільгам у розмірі 35125,86 грн та по субсидіям у розмірі 228729,39 грн не впливає на його обов»язок виконувати свої договірні зобов»язання перед стягувачем та відповідно не виключають його вини у виникненні заборгованості.

Посилання відповідача на збитковість підприємства також не можуть бути розцінені судом як наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду, а також не можуть бути винятковими обставинами за наявності яких можливе надання розстрочки.

Разом з тим, боржником ані до заяви про розстрочку виконання рішення суду, ні в судове засідання 23.02.2016 на вимогу суду не подано жодних доказів, які беззаперечно підтверджують викладені в заяві про розстрочку виконання рішення суду обставини, а також не подано доказів відсутності у нього майна, за рахунок якого можливе погашення заборгованості.

Відповідно до ст. 124 Конституції України рішення суду є обовязковими до виконання.

Згідно ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Боржником також не подано жодних доказів, які б підтверджували його спроможність, у випадку надання розстрочки, сплачувати борг відповідно до наведеного ним графіку.

Таким чином, боржником не доведено та не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі, а також підтверджують поважність причин непогашення заборгованості, яка виникла у зв»язку з виконанням рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.12.2015 у справі №927/1321/15.

Представник стягувача в письмових поясненнях також заперечував проти розстрочки виконання рішення суду.

З урахуванням вищезазначеного, суд доходить висновку, що заява боржника про розстрочку виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.12.2015 року по справі №927/1321/15, відповідно до графіку: 31 березня 2016 року 5576,93 грн; 29 квітня 2016 року 5576,93 грн; 31 травня 2016 року 5576,93 грн; 30 червня 2016 року 5576,93 грн; 29 липня 2016 року 5576,93 грн; 31 серпня 2016 року 5576,93 грн; 30 вересня 2016 року 5576,93 грн; 31 жовтня 2016 року 5576,93 грн; 30 листопада 2016 року 5576,93 грн; 29 грудня 2016 року 5576,93 грн; 31 січня 2017 року 5576,93 грн; 28 лютого 2017 року 5576,87 грн, є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви боржника про розстрочку рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.12.2015 року по справі №927/1321, відповідно до графіку: 31 березня 2016 року 5576,93 грн; 29 квітня 2016 року 5576,93 грн; 31 травня 2016 року 5576,93 грн; 30 червня 2016 року 5576,93 грн; 29 липня 2016 року 5576,93 грн; 31 серпня 2016 року 5576,93 грн; 30 вересня 2016 року 5576,93 грн; 31 жовтня 2016 року 5576,93 грн; 30 листопада 2016 року 5576,93 грн; 29 грудня 2016 року 5576,93 грн; 31 січня 2017 року 5576,93 грн; 28 лютого 2017 року 5576,87 грн, відмовити.

2. Ухвалу направити сторонам по справі.

Суддя Л.М. Лавриненко