ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 р. Справа № 909/19/16
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Грици Ю. І.

секретар судового засідання Левицький Ю.Д., за участю:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, (довіреність б/н від 09.02.2016),

від відповідача: представники не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: приватного акціонерного товариства "Коломийське заводоуправління будматеріалів" (вул. Тютюнника, 14, м. Коломия, 78200)

до відповідача: обслуговуючого кооперативу "Гранат" (вул. А. Чайковського,7-В, м. Коломия, Івано-Франківська область, 78200)

про стягнення заборгованості в сумі 245 811,35 грн.

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ "Коломийське ЗУБМ" звернулося до господарського суду з позовом до ОК "Гранат" про стягнення 245 811,35 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань в частині оплати за поставлений товар, у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 245 811,35 грн., з яких: 102286,00 грн. - сума основного боргу, 143525,35 грн. - пеня.

Ухвалою суду від 08.01.2016 порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 26.01.2016, за результатами якого розгляд відкладено на 09.02.2016.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, з підстав заявлених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, передбаченому законодавством.

В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвалу суду від 08.01.2016 надіслано відповідачу за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві та відділенням поштового зв'язку суду не повернуто.

Враховуючи те, що відповідач явки в судове засідання уповноваженого представника не забезпечив, письмового відзиву на позовну заяву не подав, проте, судом його було належним чином повідомлено про дату та час розгляду справи, тому справу розглянуто на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне:

02.12.2010 між ЗАТ "Коломийське ЗУБМ" (постачальник, позивач) укладено з ОК "Гранат" (покупець, відповідач) договір №9 поставки цегли, відповідно до умов якого позивач зобов'язався передати у власність покупця протягом періоду з грудня 2010 р. до липня 2011 р. цеглу керамічну рядову порожнисту потовщену М-100 в кількості 750000 шт. без попередньої оплати, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити цеглу.

15.11.2013 між АТ "Коломийське ЗУБМ" (постачальник, позивач) уклало з ОК "Гранат" (покупець, відповідач) угоду №34 купівлі-продажу, відповідно до умов якої постачальник зобов'язався поставляти покупцю цеглу потовщену ефективну та цеглу повнотілу одинарну згідно заявки покупця на кожний місяць в 2013 р. в необмеженій кількості.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами у справі виникли зобов'язальні відносини.

Статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. ч.1,6 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Згідно з ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 3.2 договору №9 від 02.12.2010 передбачено, що покупець зобов'язався оплатити за фактично одержану у постачальника цеглу згідно узгодженого графіка, який є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 2.1 угоди №34 від 15.11.2013 оплата за отриману цеглу, за кожний місяць, проводиться шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника у два етапи: 1-й етап передоплата 50% вартості замовленої цегли покупцем, 2-й етап перерахування на розрахунковий рахунок продавця залишку коштів за одержану в поточні місяці цеглу до 10 числа наступного місяця.

З матеріалів справи випливає, що позивачем виконано зобов'язання та поставлено цеглу на користь відповідача на загальну суму 284478,00 грн., відповідно до погоджених сторонами умов. При цьому, відповідачем здійснено оплату за поставлений товар тільки частково, зокрема, на суму 182192,00 грн.

Відповідно до акту звіряння розрахунків станом на 05.06.2014 сторонами погоджено, що заборгованість відповідача перед позивачем за фактично поставлений товар становить 102286,00 грн. Даний акт підписано представниками сторін та скріплено печатками. Копію акту долучено до матеріалів справи.

Проте, з пояснень представника позивача вбачається, що свої зобов'язання щодо оплати поставленого останнім товару відповідачем на даний час не виконано належним чином.

Згідно з п. 4.5 договору №9 від 02.12.2010 в разі невиконання покупцем умов п.3.2 цього договору, покупець зобов'язується сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п. 4.5 угоди №34 від 15.11.2013 в разі невиконання покупцем умов п.2.1 цього договору, покупець зобов'язується сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт неналежного виконання відповідачем грошового зобов'язання з оплати поставленої позивачем цегли.

З тексту позовної заяви та поданого розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем заявлено до стягнення пеню в розмірі 143525,35 грн.

У відповідності до ст. 55 ГПК України при перерахунку судом правильності арифметичних нарахувань, встановлено, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню частково, зокрема, в розмірі 19719,21 грн., а в решті слід відмовити через невірний розрахунок (розрахунок пені проведено з врахуванням неправильного строку).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись 124 Конституції України, 22, 49, 55, 75, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити частково.

Стягнути з обслуговуючого кооперативу "Гранат" (вул. А. Чайковського, 7-В, м. Коломия, Івано-Франківська область, 78200, код 35065449) на користь приватного акціонерного товариства "Коломийське заводоуправління будматеріалів" (вул. Тютюнника, 14, м. Коломия, 78200, код 05467228) кошти в розмірі 122005,21 грн. (сто двадцять дві тисячі п'ять гривень двадцять одна копійка), з яких: 102286,00 грн. (сто дві тисячі двісті вісімдесят шість гривень нуль копійок) - сума основного боргу, 19719,21 грн. (дев'ятнадцять тисяч сімсот дев'ятнадцять гривень двадцять одна копійка) - пеня та судовий збір в розмірі 1830,07 грн. (одна тисяча вісімсот тридцять гривень сім копійок).

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Грица Ю.І.

Повне рішення складено 19.02.2016.