ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2016 р.Справа № 923/1524/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Мишкіної М.А.

суддів Будішевської Л.О., Таран С.В.

при секретарі судового засідання Шитря О.М.

за участю представників сторін:

від ТОВ «Подсолнух-1» - не зявився;

від ТОВ «Бета-Реда Україна» - не зявився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Подсолнух-1»

на рішення господарського суду Херсонської області від 17 листопада 2015 року

по справі №923/1524/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бета-Реда Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Подсолнух-1»

про стягнення 945739,17грн.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 16.02.16р. згідно ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

31.08.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Бета-Реда Україна» (надалі позивач, ТОВ «Бета-Реда Україна») звернулось до господарського суду Херсонської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Подсолнух-1» (надалі відповідач, ТОВ «Подсолнух-1»), в якому просило суд стягнуто з відповідача на свою користь основну заборгованість 815739,17грн.; штраф у сумі 130000грн. та витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Бета-Реда Україна» зазначило, що 23.09.2013р. що між ним (постачальник) та ТОВ «Подсолнух-1» (отримувач) був укладений договір поставки №57. На виконання умов договору позивач у період з 02.04.2015р. по 18.06.2015р. поставив відповідачу товар на загальну суму 793305,31 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними У період з 18.06.2015р. по 03.07.2015р. ТОВ «Бета-Реда Україна» поставило ТОВ «Подсолнух-1» товар на загальну суму 189103,81 грн., проте відповідач не повернув позивачу видаткову накладну №3115 від 18.06.2015р. на суму 82870,07грн., видаткову накладну №399 від 01.07.2015р. на суму 15727,82грн. видаткову накладну №400 від 03.07.2015р. на суму 4579,02 грн., видаткову накладну №3157 від 03.07.2015р. на суму 85926,90 грн. У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору в частині розрахунків за поставлений товар, станом на день звернення позивача з позовом до суду, за ТОВ «Подсолнух-1» утворилась заборгованість у розмірі 815739,17грн.

З посиланням на норми ст.ст.11, 509, 525, 526, 530, 625, 629 ЦК України, ст.ст.180, 193, 265 ГК України позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Разом з позовною заявою ТОВ «Бета-Реда Україна» подало місцевому господарському суду заяву про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в сумі 945739,17грн. ТОВ «Подсолнух-1», у задоволенні якої відмовлено ухвалою суду першої інстанції від 02.09.2015р.

17.11.2015р. ТОВ «Бета-Реда Україна» подало суду першої інстанції заяву про зменшення позовних вимог, в якій просило суд стягнути з відповідача основну заборгованість у розмірі 814298,17грн., штраф у розмірі 130000грн. та витрати по сплаті судового збору.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 17.11.2015р. (суддя Нікітенко С.В.) позов задоволено частково - стягнуто з ТОВ «Подсолнух-1» на користь ТОВ «Бета-Реда Україна» суму основного боргу у розмірі 814298,17грн., суму штрафу у розмірі 130000грн. та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 18911,80грн. Припинено провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 1292грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано посиланнями на норми ст.ст.174,193, ч.1 ст.265, ст.230, ч.4 ст.231 ГК України, ст.ст.509,530, ч.2 ст.ст.551,549 ЦК України та вмотивовано тим, що в матеріалах справи наявні видаткові накладні та розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, які підтверджують обсяг поставок після підписання актів звіряння взаєморозрахунків на суму 793305,31грн. Таким чином, загальна сума поставок товару підтверджується на суму 1632822,48грн. Наявність в матеріалах справи підписаних без претензій і зауважень актів звірки взаєморозрахунків прийнято судом у якості доказів визнання боргу відповідачем, тому суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог та необхідність стягнення заборгованості з відповідача в сумі 814298,17 грн., враховуючи часткову оплату відповідачем заборгованості у період з 03.07.2015р. по 17.11.2015р. Доказів сплати залишку суми основного боргу у розмірі 814298,17грн. відповідачем суду не надано, як і не надано суду належних доказів, які б підтверджували відсутність заборгованості перед позивачем за договором поставки. В той же час, позовні вимоги в частині стягнення 149грн. задоволенню не підлягають, оскільки позивачем позовна заява направлена до суду поштою 28.08.2015р., а відповідачем 03.07.2015р. було сплачено позивачу 149грн., в рахунок погашення частини суми основного боргу.

В частині стягнення з ТОВ «Подсолнух-1» суми штрафу у розмірі 130000грн., суд зазначив, що пунктом 9.3 Договору від 23.09.2013р. сторони передбачили, що у випадку порушення умов п.9.1. цього договору, отримувач сплачує на користь постачальника штраф у розмірі 5000грн., за кожне таке порушення. Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу, суд дійшов висновку про його правильність та відповідність умовам договору.

Також суд з посиланням на норми п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України припинив провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 1292грн., оскільки відповідач у період з 01.09.2015р. по 17.11.2015р. частково сплатив заборгованість за договором, загальний розмір здійснених відповідачем оплат становить 1292грн.

Не погодившись з рішенням суду від 17.11.2015р., ТОВ «Подсолнух-1» звернулося до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій скаржник просить скасувати ухвалу від 17.11.2015р. та справу направити на новий розгляд суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ТОВ «Подсолнух-1» зазначило, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з наступних підстав:

- суд першої інстанції під час судового провадження не вивчав і не оголошував документи, які знаходяться у матеріалах господарської справи, тому посилання на документи та аркуші справи є безпідставним, оскільки вони не були досліджені судом під час судового розгляду;

- позивачем не надано суду додаток до договору № 1, на який є посилання у самому договорі (п.3.2), та доповнення, на які є посилання у платіжних дорученнях наданих відповідачем. Тому посилання суду лише на неповний текст договору є безпідставним;

- відповідачем частково надано банківські виписки, за якими позивачу перераховувались значні кошти з призначенням платежу відповідно до доповнення до договору №57 від 23.09.2013р. Зазначене доповнення позивачем не надано, а у відповідача воно відсутнє. Відповідач не заперечує факт поставки товару, але суд повинен досліджувати не тільки поставку товару, а й його оплату. Суд не зясував, скільки відповідач сплатив коштів за поставлений товар у червні-липні 2015 року та за які накладні;

- суд повинен з'ясовувати по кожній накладній порушення строку оплати, тому що пеня за прострочення зобов'язання наступає з наступного дня за прострочене зобов'язання. Судом зазначений факт взагалі не досліджувався;

- в матеріалах справи містяться три акти звіряння за один і той самий період. Наданий позивачем на вимогу суду акт звіряння не відповідає дійсності, так як він не відповідає вимогам ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність», а також початкове сальдо у ньому зазначено невірно.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 17.12.2015р. (головуючий суддя Мишкіна М.А., судді Будішевська Л.О., Поліщук Л.В.) прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її до розгляду; відстрочено ТОВ «Подсолнух-1» сплату судового збору у розмірі 20806,27грн. за подачу апеляційної скарги на рішення господарського суду Херсонської області від 17.11.2015р. по справі №923/1524/15 строком до 14.01.2016р; зобовязано ТОВ «Подсолнух-1» у строк до 14.01.2016р. сплатити судовий збір у розмірі 80388грн. та надати суду відповідні докази; надати суду оригінали квитанції ХД УДППЗ «Укрпошта» від 03.12.2015р. №ФП та опис вкладення до цінного листа на імя ТОВ «Бета-Реда Україна» (копії яких надані скаржником разом з апеляційною скаргою); зобовязано ТОВ «Подсолнух-1» уточнити вимоги апеляційної скарги шляхом їх приведення у відповідність із формою судового акту, що фактично оскаржується, та положеннями ст.103 ГПК України.

У звязку із перебуванням судді Поліщук Л.В. у відпустці, розпорядженням в.о. керівника апарату №49 від 13.01.2016р. призначено повторний автоматичний розподіл справи №923/1524/15.

Протоколом автоматизованої зміни складу колегії суддів від 13.01.2016р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Мишкіна М.А., судді: Будішевська Л.О., Таран С.В.

Ухвалою суду апеляційної інстанції 13.01.2016р. (головуючий суддя Мишкіна М.А., судді Будішевська Л.О., Таран С.В.) справу №923/1524/15 прийнято до провадження колегії суддів у зазначеному складі.

Ухвалами Одеського апеляційного господарського суду від 14.01.2016р. виправлено описку, допущену в пункті 5 резолютивної частини ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 17.12.2015р. по справі №923/1524/15, - зазначено «сплатити судовий збір у розмірі 20806,27грн.» замість «сплатити судовий збір у розмірі 80388грн.» та продовжено ТОВу «Подсолнух-1» строк, на який відстрочено сплату судового збору у розмірі 20806,27грн., до прийняття судом судового рішення за його апеляційною скаргою. 14.01.2016р. ТОВ «Бета-Реда Україна» подало суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

08.02.2016р. ТОВ «Бета-Реда Україна» надіслало Одеському апеляційному господарському суду лист, в якому зазначило про повне виконання ТОВ «Подсолнух-1» рішення господарського суду Херсонської області від 17.11.2015р. та сплату відповідачем суми основного боргу у розмірі 814298,17грн., суми штрафу у розмірі 130000грн. та суми судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 18911,80грн.

ТОВ «Бета-Реда Україна» та ТОВ «Подсолнух-1» своїх представників в засідання суду апеляційної інстанції не направили.

Відповідно до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в ході апеляційного перегляду, що 23.09.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бета-Реда Україна» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Подсолнух-1» (Отримувач) був укладений договір поставки №57 (надалі Договір №57).

Умовами п.1.1 Договору №57 сторони визначили, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник передає отримувачу непродовольчі товари за асортиментом і ціною, що наведені в накладних передачі товару, для демонстрації та продажу, а отримувач зобов'язується здійснювати продаж товарів та сплачувати постачальнику їх вартість, визначену у накладних при передачі відповідного товару, а також сплачувати постачальнику маркетингові послуги щодо рекомендації по продажу товару, які надає постачальник.

Передача товару здійснюється на таких умовах (пункт 2 Договору №57): 2.1.1. місце передачі: м.Херсон, магазин TOP SECRET; 2.1.2 доставка товара отримувачу здійснюється за рахунок отримувача, повернення товару здійснюється за рахунок постачальника; 2.1.3 приймання- передача товару здійснюється на підставі видаткової накладної. При передачі товару підписується видаткова накладна на такий товар, яка оформляється відповідно до вимог чинного законодавства. Момент підписання накладної вважається моментом передачі товару. Підписана видаткова накладна є підтвердженням відсутності зауважень щодо кількості переданого товару (відповідність зазначеної у накладній та фактично переданій). Претензії щодо кількості переданого за накладною товару після її підписання не приймаються. Повернення нереалізованого товару здійснюється аналогічно.

Відповідно до п.6.1 Договору №57 право власності на поставлені товари переходить до отримувача з моменту його поставки, а саме з моменту приймання-передачі товару у відповідності до умов п. 2.1. цього договору.

Згідно із п.9.1. Договору №57, грошові кошти за поставлений товар, а також винагороду, яка визначена цим договором, перераховуються отримувачем на поточний рахунок постачальника по мірі реалізації товару, але не рідше одного разів у тиждень кожного вівторка. При цьому, кінцевий розрахунок між сторонами здійснюється не пізніше 5-го числа місяця наступного за розрахунковим місяцем. Винагорода, яка визначена у п. 8.1. цього договору, повинна бути оформлена актом, який сторони підписують та скріпляють печатками.

Термін дії договору становить два роки з дати підписання. У разі відсутності заяви жодної із сторін про припинення або зміну цього договору протягом останнього місяця строку його дії договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором (п.12.1 Договору №57).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору №57 ТОВ «Бета-Реда Україна» у період з 02.04.2015р. по 18.06.2015р. поставило відповідачу товар на загальну суму 793305,31 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними (т.1 а.с. 33-88).

У період з 18.06.2015р. по 03.07.2015р. ТОВ «Бета-Реда Україна» поставило ТОВ «Подсолнух-1» товар на загальну суму 189103,81грн., проте відповідач не повернув позивачу видаткову накладну № 3115 від 18.06.2015р. на суму 82870,07 грн., видаткову накладну № 399 від 01.07.2015р. на суму 15 727,82 грн. видаткову накладну № 400 від 03.07.2015р. на суму 4579,02 грн., видаткову накладну № 3157 від 03.07.2015р. на суму 85926,90грн.

21.08.2015р. ТОВ «Бета-Реда Україна» надіслало ТОВ «Подсолнух-1» лист-вимогу про повернення документів, який був отриманий останнім 08.09.2015р.

31.03.2015р. між ТОВ «Бета-Реда Україна» та ТОВ «Подсолнух-1» були складені та підписані акт звіряння взаємних розрахунків за договором №57 від 23.09.2013р. на суму 4800,00 грн., акт звіряння взаємних розрахунків за договором № 57 від 23.09.2013р. на суму 377933,39 грн., акт звіряння взаємних розрахунків за договором № 57 від 23.09.2013р на суму 456783,81 грн. Загальна сума по актам звіряння взаємних розрахунків, відповідно до яких відповідач визнає заборгованість перед позивачем, складає 839517,17 грн.

Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст.174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати,зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно із ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч.1 ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, в листі від 20.10.2015р. та у заяві про зменшення позовних вимог від 20.10.2015р. та від 17.11.2015р., позивач повідомив місцевий господарський суд про те, що ТОВом «Подсолнух» перераховано в рахунок часткової сплати суми основного боргу ТОВу «Бета-Реда Україна» кошти, відповідно до наступних платіжних доручень:

- №54 від 03.07.2015р. на суму 149грн.;

- №56 від 01.09.2015р. на суму 200грн.;

- №57 від 08.09.2015р. на суму 45грн.;

- №58 від 15.09.2015р. на суму 100грн.;

- №59 від 21.09.2015р. на суму 149грн.;

- №63 від 29.09.2015р. на суму 49грн.;

- №64 від 06.10.2015р. на суму 109грн.;

- протягом з 07.10.2015р. по 17.11.2015р. сплачено 649грн.

Наявність вищезазначених обставин представник ТОВ «Подсолнух-1» у судових засіданнях місцевого господарського суду не заперечував.

Таким чином, господарський суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ТОВ «Бета-Реда Україна» в частині стягнення 149грн.основного боргу, оскільки позивачем позовна заява направлена до суду поштою 28.08.2015р., а відповідачем 03.07.2015р. було сплачено позивачу 149грн., в рахунок погашення частини суми основного боргу.

Також місцевий господарський обґрунтовано з посиланням на норми п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України припинив провадження по справі в частині стягнення з ТОВ «Подсолнух-1» 1292грн. (сума вище перелічених коштів за винятком 149грн., перерахованих за платіжним дорученням№54 від 03.07.2015р.), оскільки обставина сплати цих коштів за вищезазначеними платіжними дорученнями та поясненнями представників сторін не викликала сумнівів, а отже спір в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 1292.грн. відсутній, а тому в цій частині позовних вимог провадження по справі підлягало припиненню.

Щодо неповернених відповідачем накладних, за поставлений позивачем у період з 18.06.2015р. по 03.07.2015р. товар на загальну суму 189103,81 грн., то з матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 08.11.2007р., ТОВ «Бета-Реда Україна» належить індивідуальний податковий номер - 58.

З розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів від 20.07.2015р. вбачається, що обсяг здійсненої ТОВ «Бета-Реда Україна» до ТОВ «Подсолнух-1» поставки (без ПДВ) за 6 місяць 2015 року складає 126305,90 грн., сума ПДВ складає 25261,19 грн., разом за 6 місяць 2015 року - 151567,09грн.

З розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів від 20.08.2015р., обсяг здійсненої ТОВ «Бета-Реда Україна» до ТОВ «Подсолнух-1» поставки (без ПДВ) за 7 місяць 2015 року складає 88528,11 грн., сума ПДВ складає 17705,62 грн., разом за 7 місяць 2015 року - 106233,73грн.

Отже місцевий господарський суд обґрунтовано вказав в оскаржуваному рішенні, що вищезазначені розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів є письмовими доказами, які підтверджують факт поставки позивачем продукції (товарів) відповідачу за червень, липень 2015 року на загальну суму 257800,82грн.

27.10.2015р. ТОВ «Подсолнух-1» надано суду належним чином засвідчені копії банківських виписок, які підтверджують, що у період з 27.05.2014р. по 26.08.2014р. відповідач перерахував позивачу 350034,71грн.

17.11.2015р. ТОВ «Подсолнух-1» надано суду копії накладних на повернення товару позивачу та копію Акту переоцінки оптової ціни №1 від 11.12.2014р.

Однак, вказані часткові оплати, часткове повернення товару та переоцінка ціни товару були здійснені ТОВ «Подсолнух-1» до підписання актів звіряння взаєморозрахунків, які були складені між сторонами за період з 01.01.2015р. по 31.03.2015р. Загальна сума по актам звіряння взаємних розрахунків, відповідно до яких відповідач визнає заборгованість перед позивачем, складає 839517,17 грн.

В матеріалах справи наявні видаткові накладні та розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, які підтверджують обсяг поставок після підписання актів звіряння взаєморозрахунків на суму 793305,31 грн. Таким чином, загальна сума поставок товару підтверджується на суму 1632822,48 грн.

Відповідачем не надано суду належних доказів, які б підтверджували відсутність заборгованості перед позивачем за договором поставки.

Відповідно до умов п.2.1.3. договору приймання-передача товару здійснюється на підставі видаткової накладної. При передачі товару підписується видаткова накладна на такий товар, яка оформлюється відповідно до вимог чинного законодавства. Момент підписання накладної вважається моментом передачі товару. Підписана видаткова накладна є підтвердженням відсутності зауважень щодо кількості переданого товару (відповідність зазначеної у накладній та фактично переданій). Претензії щодо кількості переданого за накладною товару після її підписання не приймаються.

Грошові кошти за поставлений товар, а також винагороду, яка визначена цим договором, перераховуються отримувачем на поточний рахунок постачальника по мірі реалізації товару, але не рідше одного разів на тиждень кожного вівторка. При цьому, кінцевий розрахунок між сторонами здійснюється не пізніше 5-го числа місяця наступного за розрахунковим місяцем. Винагорода, яка вказана у п. 8.1. цього Договору, повинна бути оформлена актом, який сторони підписують та скріплюють печатками (п.9.1. договору)

Враховуючи, що останні поставки позивачем були здійснені в липні 2015 року, то на момент звернення з позовною заявою про стягнення заборгованості, зобов'язання по оплаті за отриманий товар виникло за усіма поставками.

Отже, наявні в матеріалах справи підписані без претензій і зауважень акти звірки взаєморозрахунків місцевий господарський суд підставно визнав у якості доказів визнання боргу відповідачем, та обґрунтовано стягнув з відповідача оскаржуваним рішенням заборгованость в сумі 814298,17грн., врахувавши часткову оплату відповідачем заборгованості у період з 03.07.2015р. по 17.11.2015р.

Доказів сплати залишку суми основного боргу у розмірі 814298,17 грн. відповідачем суду не надано, а його заперечення проти стягнення заборгованості мають бездоказовий та безпредметний характер.

Також місцевий господарський суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в частині стягнення з ТОВ «Подсолнух-1» на користь ТОВ «Бета-Реда-Україна» штрафу в сумі 130000грн. з огляду наступного.

Відповідно до п.9.3 Договору №57, у випадку порушення умов п.9.1 цього договору, отримувач сплачує на користь постачальника штраф у розмірі 5000грн. за кожне таке порушення.

Згідно із ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Згідно із ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

В позовній заяві ТОВ «Бета-Реда-Україна» наводить розрахунок суми штрафу у розмірі 130000грн., відповідно до якого розрахунок здійснений за прострочення оплати за видатковими накладними: №227 від 02.04.2015р. на суму 15272,90грн.; №228 від 02.04.2015р. на суму 31734,06грн.; №2874 від 02.04.2015р. на суму 25510грн.; №2903 від 07.04.2015р. на суму 38928,96грн.; №2905 від 07.04.2015р. на суму 41680 грн.; №2910 від 09.04.2015р. на суму 10970грн.; №235 від 10.04.2015р. на суму 25612,84 грн.; №240 від 16.04.2015р. на суму 46704,38грн.; №2951 від 17.04.2015р. на суму 99670грн; №2982 від 22.04.2015р. на суму 40298,28грн.; №244 від 24.04.2015р. на суму 25302,70грн.; №279 від 29.04.2015р. на суму 84747,15грн.; №266 від 29.04.2015р. на суму 21689,64 грн.; №3009 від 14.05.2015р. на суму 795грн.; №312 від 15.05.2015р. на суму 33624,36грн; №3018 від 15.05.2015р. на суму 80008,34 грн.; №334 від 21.05.2015р. на суму 12666,82 грн.; №340 від 28.05.2015р. на суму 25725грн.; №3065 від 28.05.2015р. на суму 63667,86грн.; №362 від 09.06.2015р. на суму 14533,54грн.; №366 від 10.06.2015р. на суму 22242,28грн.; №369 від 18.06.2015р. на суму 31921,20грн.; №399 від 01.07.2015р. на суму 15727,82грн.; №400 від 03.07.2015р. на суму 4579,02грн.; №3115 від 18.06.2015р. на суму 82870,07грн.; №3157 від 03.07.2015р. у на суму 85926,90грн. - по 5000грн. за кожне прострочення (26), що у сукупності складає 130000грн.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши обґрунтованість вищезазначеного розрахунку, погоджується з висновком місцевого господарського суду про його обґрунтованість та під ставність позовних вимог ТОВ «Бета-Реда Україна» в цій частині.

При цьому доводи скаржника щодо необхідності розрахунку штрафних санкцій з урахуванням кількості днів прострочення оплати за кожною поставкою (окремою видатковою накладною) колегія суддів відхиляє, оскільки договором передбачена сплата штрафу у розмірі 5000грн. за кожне порушення, а не сплата пені за період прострочки оплати.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «Подсолнух-1» колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Посилання скаржника на те, що суд першої інстанції під час судового провадження не вивчав і не оголошував документи, які знаходяться у матеріалах господарської справи колегія суддів відхиляє, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, а саме у протоколі судового засідання господарського суду Херсонської області по даній справі від 17.11.2015р. відображена така процесуальна дія суду першої інстанції як «суд цитує та вивчає документи по справі».

Згідно із ч.ч.4-6 ст.81-1 ГПК України протокол у триденний строк підписують суддя (суддя - головуючий у колегії суддів) і секретар судового засідання. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право знайомитися з протоколами і протягом п'яти днів після їх підписання подавати письмові зауваження з приводу допущених у протоколах неправильностей або неповноти протоколу. Зауваження на протоколи у всіх випадках долучаються до матеріалів справи. Господарський суд розглядає зауваження на протокол протягом п'яти днів з дня подання зауваження і за результатами розгляду виносить ухвалу, якою приймає зауваження або мотивовано відхиляє їх.

Оскільки ОСОБА_1 (який у судовому засіданні 17.11..2015р. представляв інтереси ТОВ «Подсолнух1») не скористався своїм правом, передбаченим ч.5 ст.81-1 ГПК України, та не подавав письмові зауваження з приводу зазначених у протоколі судового засідання неправильностей, відсутні підстави вважати, що судом першої інстанції під час судового розгляду не досліджувались залучені до справи докази.

Суд апеляційної інстанції не вбачає порушення норм процесуального права, яке на думку скаржника виразилось у недослідженні додатку №1 до Договору №1, на який є посилання у самому договорі (п.3.2), оскільки даний пункт стосується лише документу, що підтверджує право використання отримувачем (ТОВ «Подсолнух-1») приміщення площею 111,4 кв.м, що розташоване у м.Херсон, магазин TOP SECRET.

Згідно із ч.1 ст.32, ч.1 ст.33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Не заперечуючи факту поставки товару та зазначаючи про те, що суд першої інстанції не зясував, скільки відповідач сплатив коштів за поставлений товар у червні-липні 2015 року та за якими накладними, ТОВ «Подсолнух-1» не приводить та не надає суду власного розрахунку заборгованості за поставлений йому позивачем товар (з наданням відповідних доказів), обмежуючись лише посиланням на сплату коштів.

Твердження апелянта про те, що акти звіряння не відповідають вимогам ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність» не є підставою для скасування або зміни оскаржуваного рішення, оскільки під час дослідження змісту актів звіряння колегію суддів встановлено, що правильність даних постачальника товару щодо поставки, реалізації, повернення товару та сплати за нього коштів підтверджена підписом повноважної особи відповідача та скріплена печаткою ТОВ «Подсолнух-1».

Інші доводи апеляційної скарги ТОВ «Подсолнух-1» не свідчать про неправильність висновків місцевого господарського суду та підставою для скасування рішення слугувати не спроможні

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення господарського суду Херсонської області від 17.11.2015р. відповідає обставинам справи та нормам чинного законодавства, що є підставою для залишення рішення без змін.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 17.12.2015р. відстрочено ТОВ «Подсолнух-1» сплату судового збору у розмірі 20806,27грн. за подачу апеляційної скарги на рішення господарського суду Херсонської області від 17.11.2015р. по справі №923/1524/15 строком до 14.01.2016р.; ухвалою суду апеляційної інстанції від 14.01.2016р. продовжено скаржнику строк, на який відстрочено сплату судового збору у розмірі 20806,27грн., до прийняття судового рішення за його апеляційною скаргою.

Станом на 16.02.2016р. судовий збір скаржником не сплачений, а отже судовий збір у сумі 20806,27грн. підлягає стягненню з ТОВ «Подсолнух-1» до Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-103, 105 ГПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Херсонської області від 17.11.2015р. залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Подсолнух-1» до спеціального фонду Державного бюджету України 20806,27грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Херсонської області видати відповідний наказ із зазначенням необхідних реквізитів.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписаний 22.02.2016р.

Головуючий суддя Мишкіна М.А.

Суддя Будішевська Л.О.

Суддя Таран С.В.