ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 лютого 2016 року Справа № 43/75-15/7-б

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Погребняка В.Я.,
суддів:Коваленка В.М., Короткевича О.Є.,
розглянувши матеріали касаційної скаргиТовариства з обмеженою відповідальністю "Укренергоремонт-2000"
на ухвалугосподарського суду м. Києва від 26.11.2015 року
та постановуКиївського апеляційного господарського суду від 22.12.2015 року
у справі № 43/75-15/7-б господарського суду м. Києва
за заявоюЗакритого акціонерного товариства "Виробничо-торгова фірма "Радосинь"
провизнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Укренергоремонт-2000" (далі-заявник, ТОВ " Укренергоремонт-2000") касаційна скарга б/н від 24.12.2015 року не може бути розглянута Вищим господарським судом України з наступних підстав.

Як вбачається, предметом касаційного оскарження є ухвала господарського суду м. Києва від 26.11.2015 року в частині відмови задоволенні скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа Електронікс" та ТОВ "Укренергоремонт-2000" на дії ліквідатора Закритого акціонерного товариства "Виробничо-торгова фірма "Радосинь" арбітражного керуючого Ганюк Т.М, в частині відмови в задоволенні клопотання ТОВ " Укренергоремонт-2000" про призначення ліквідатором Закритого акціонерного товариства "Виробничо-торгова фірма "Радосинь" (далі - ЗАТ "Виробничо-торгова фірма "Радосинь") арбітражного керуючого Щоголєва М.І. та постанова Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2015 року, якою вказану ухвалу залишено без змін.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

П. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою господарського суду м. Києва від 01.07.2014 року у справі № 43/75-15/7-б припинено процедуру санації ЗАТ "Виробничо-торгова фірма "Радосинь"; припинено повноваження керуючого санацією ЗАТ "Виробничо-торгова фірма "Радосинь" арбітражного керуючого Сиротенка О.О.; визнано ЗАТ "Виробничо-торгова фірма "Радосинь" банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; призначено арбітражного керуючого Сиротенка О.О. ліквідатором банкрута.

Пунктом 11 Розділу X Прикінцеві та Перехідні положення Закону про банкрутство (в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011 року) передбачено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Відтак, провадження у справі про банкрутство ЗАТ "Виробничо-торгова фірма "Радосинь" повинно здійснюватись у редакції Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22.12.2011 року № 4212-VI (далі - Закон про банкрутство).

Норми Закону банкрутство визначають спеціальний порядок оскарження судових рішень місцевого господарського суду у справі про банкрутство в апеляційному та в касаційному порядку.

Так, згідно з ч. 3 ст. 8 Закону про банкрутство, якими врегульовані питання щодо касаційного оскарження судових рішень у справі про банкрутство, у касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Наведений перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (тобто відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення касаційного провадження за такими скаргами.

Враховуючи те, що окрім судових рішень у формі постанов, у разі повернення апеляційної скарги (відмови в прийнятті апеляційної скарги) судом апеляційної інстанції виносяться ухвали, касаційне оскарження таких ухвал відбувається з урахуванням особливостей, передбачених Законом про банкрутство.

Колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу заявника, що аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 04.11.2015 року у справі № 916/2019/13, де зазначено, що з моменту порушення щодо боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому ч. 3 ст. 8 Закону про банкрутство слід розуміти таким чином, що нею встановлено деякі особливості та обмеження у реалізації права на касаційне оскарження судових рішень у процедурі банкрутства, які полягають, зокрема, у завершенні розгляду питання про призначення арбітражного керуючого із завершенням відповідного апеляційного провадження.

У даному випадку предметом касаційного оскарження є постанова Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2015 року у справі №43/75-15/7-б, якою залишено без змін ухвалу господарського суду м. Києва від 26.11.2015 року в частині відмови задоволенні скарг ТОВ "Європа Електронікс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренергоремонт-2000" на дії ліквідатора Закритого акціонерного товариства "Виробничо-торгова фірма "Радосинь" арбітражного керуючого Ганюк Т.М. та в частині відмови в задоволенні клопотання ТОВ " Укренергоремонт-2000" про призначення ліквідатором ЗАТ "Виробничо-торгова фірма "Радосинь" арбітражного керуючого Щоголєва М.І., можливість оскарження якої не передбачена ч. 3 ст. 8 Закону про банкрутство.

У зв'язку з чим, касаційна скарга не підлягає розгляду в порядку касаційного провадження, тому в її прийнятті необхідно відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 55, 129 Конституції України, ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", п. 1 ч. 1 ст. 62, ст.ст. 1115, 1117, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю " Укренергоремонт-2000" в прийнятті касаційної скарги на ухвалу господарського суду м. Києва від 26.11.2015 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2015 року у справі № 43/75-15/7-б.

Головуючий суддя:Погребняк В.Я.
Судді:Коваленко В.М.
Короткевич О.Є.