КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2016 р. Справа№ 910/7644/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю представників cторін:

позивача: Дегтяров Ю.В., довіреність № 28/77 від 11.01.2016,

Скорик М.О., довіреність № 21/78 від 11.01.2016,

відповідача: не з'явився,

третьої особи 1: Каракоця О.Р., довіреність № 584-О від 19.01.2015,

третьої особи 2: ОСОБА_5, особисто,

ОСОБА_6, довіреність № 376 від 28.08.2015,

третьої особи 3: не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2015

у справі №910/7644/15-г (головуючий суддя Сташків Р.Б., судді: Лиськов М.О., Любченко М.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго"

до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

за участю третіх осіб без самостійних вимог:

1) Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк"

2) ОСОБА_5

3) ОСОБА_7

про визнання векселів такими, що не підлягають виконанню позивачем

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Чернігівобленерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", за участю третіх осіб без самостійних вимог: Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про визнання векселів такими, що не підлягають виконанню позивачем. З урахуванням прийнятої судом в порядку ст.ст. 22, 55 ГПК України заяви про зміну предмету позову позивач просив суд:

1. визнати недійсними зобов'язання позивача сплатити за простим векселем № 74 номінальною вартістю 1000000,00 грн. суму грошових коштів у розмірі 1000000,00 грн. у строк платежу по пред'явленню, але не раніше 01 січня 2015 року, а вказаний вексель таким, що не підлягає виконанню в частині зобов'язань позивача сплатити за цим векселем суму грошових коштів у розмірі 1000000,00 грн. у строк платежу по пред'явленню, але не раніше 01 січня 2015 року;

2. визнати недійсними зобов'язання позивача сплатити за простим векселем № 75 номінальною вартістю 1000000,00 грн. суму грошових коштів у розмірі 1000000,00 грн. у строк платежу по пред'явленню, але не раніше 01 січня 2015 року, а вказаний вексель таким, що не підлягає виконанню в частині зобов'язань позивача сплатити за цим векселем суму грошових коштів у розмірі 1000000,00 грн. у строк платежу по пред'явленню, але не раніше 01 січня 2015 року;

3. визнати недійсними зобов'язання позивача сплатити за простим векселем № 76 номінальною вартістю 1000000,00 грн. суму грошових коштів у розмірі 1000000,00 грн. у строк платежу по пред'явленню, але не раніше 01 січня 2015 року, а вказаний вексель таким, що не підлягає виконанню в частині зобов'язань позивача сплатити за цим векселем суму грошових коштів у розмірі 1000000,00 грн. у строк платежу по пред'явленню, але не раніше 01 січня 2015 року;

4. визнати недійсними зобов'язання позивача сплатити за простим векселем № 77 номінальною вартістю 1000000,00 грн. суму грошових коштів у розмірі 1000000,00 грн. у строк платежу по пред'явленню, але не раніше 01 січня 2015 року, а вказаний вексель таким, що не підлягає виконанню в частині зобов'язань позивача сплатити за цим векселем суму грошових коштів у розмірі 1000000,00 грн. у строк платежу по пред'явленню, але не раніше 01 січня 2015 року;

5. визнати недійсними зобов'язання позивача сплатити за простим векселем № 78 номінальною вартістю 1000000,00 грн. суму грошових коштів у розмірі 1000000,00 грн. у строк платежу по пред'явленню, але не раніше 01 січня 2015 року, а вказаний вексель таким, що не підлягає виконанню в частині зобов'язань позивача сплатити за цим векселем суму грошових коштів у розмірі 1000000,00 грн. у строк платежу по пред'явленню, але не раніше 01 січня 2015 року;

6. визнати недійсними зобов'язання позивача сплатити за простим векселем № 79 номінальною вартістю 1000000,00 грн. суму грошових коштів у розмірі 1000000,00 грн. у строк платежу по пред'явленню, але не раніше 01 січня 2015 року, а вказаний вексель таким, що не підлягає виконанню в частині зобов'язань позивача сплатити за цим векселем суму грошових коштів у розмірі 1000000,00 грн. у строк платежу по пред'явленню, але не раніше 01 січня 2015.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 у справі №910/7644/15-г у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Чернігівобленерго" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 у справі №910/7644/15-г повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго", а саме:

- визнати недійсними зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" (правонаступника ВАТ ЕК "Чернігівобленерго") сплатити за простим векселем № 74 номінальною вартістю 1000000,00 грн. суму грошових коштів у розмірі 1000000,00 грн. у строк платежу по пред'явленню, але не раніше 01 січня 2015 року, а вказаний вексель таким, що не підлягає виконанню в частині зобов'язань Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" сплатити за цим векселем суму грошових коштів у розмірі 1000000,00 грн. у строк платежу по пред'явленню, але не раніше 01 січня 2015 року;

- визнати недійсними зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" сплатити за простим векселем № 75 номінальною вартістю 1000000,00 грн. суму грошових коштів у розмірі 1000000,00 грн. у строк платежу по пред'явленню, але не раніше 01 січня 2015 року, а вказаний вексель таким, що не підлягає виконанню в частині зобов'язань Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" сплатити за цим векселем суму грошових коштів у розмірі 1000000,00 грн. у строк платежу по пред'явленню, але не раніше 01 січня 2015 року;

- визнати недійсними зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" сплатити за простим векселем № 76 номінальною вартістю 1000000,00 грн. суму грошових коштів у розмірі 1000000,00 грн. у строк платежу по пред'явленню, але не раніше 01 січня 2015 року, а вказаний вексель таким, що не підлягає виконанню в частині зобов'язань Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" сплатити за цим векселем суму грошових коштів у розмірі 1000000,00 грн. у строк платежу по пред'явленню, але не раніше 01 січня 2015 року;

- визнати недійсними зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" сплатити за простим векселем № 77 номінальною вартістю 1000000,00 грн. суму грошових коштів у розмірі 1000000,00 грн. у строк платежу по пред'явленню, але не раніше 01 січня 2015 року, а вказаний вексель таким, що не підлягає виконанню в частині зобов'язань Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" сплатити за цим векселем суму грошових коштів у розмірі 1000000,00 грн. у строк платежу по пред'явленню, але не раніше 01 січня 2015 року;

- визнати недійсними зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" сплатити за простим векселем № 78 номінальною вартістю 1000000 грн. суму грошових коштів у розмірі 1000000,00 грн. у строк платежу по пред'явленню, але не раніше 01 січня 2015 року, а вказаний вексель таким, що не підлягає виконанню в частині зобов'язань Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" сплатити за цим векселем суму грошових коштів у розмірі 1000000,00 грн. у строк платежу по пред'явленню, але не раніше 01 січня 2015 року;

- визнати недійсними зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" сплатити за простим векселем № 79 номінальною вартістю 1000000,00 грн. суму грошових коштів у розмірі 1000000,00 грн. у строк платежу по пред'явленню, але не раніше 01 січня 2015 року, а вказаний вексель таким, що не підлягає виконанню в частині зобов'язань Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" сплатити за цим векселем суму грошових коштів у розмірі 1000000,00 грн. у строк платежу по пред'явленню, але не раніше 01 січня 2015. Судові витрати покласти на відповідача.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував і порушив норми матеріального та процесуального права.

На думку скаржника, з огляду на ст.ст. 2, 3 Закону України "Про цінні папери та фондову біржу" можна зробити висновок, що терміни "емісія", "випуск" та "видача" у відношенні до цінних паперів (акцій, облігацій та векселів) є синонімами, а словосполучення "емісія цінних паперів" включає в себе "емісію акцій, облігацій та векселів". Тому, відповідно, встановлене у п.п. 8.4.4.1.6 Статуту ВАТ ЕК "Чернігівобленерго", правонаступником якого є ПАТ "Чернігівобленерго", обмеження щодо необхідності прийняття Правлінням позивача рішення щодо "емісії цінних паперів" стосується не лише "емісії акцій та облігацій" позивача, але й "емісії векселів" позивача.

Крім того, в апеляційній скарзі апелянт зазначив, що правлінням ВАТ ЕК "Чернігівобленерго" не приймалось рішення про емісію (випуск) спірних векселів, у підтвердження чого позивачем надавалась довідка про відсутність протоколу засідання Правління ВАТ ЕК "Чернігівобленерго" щодо розгляду питання емісії спірних векселів. Також, на виконання вимог ухвали суду позивачем 17.09.2015 було надано для огляду у судовому засіданні в суді першої інстанції усі протоколи Правління ВАТ ЕК "Чернігівобленерго" за 2000 рік, серед яких відсутній протокол про емісію (випуск) позивачем спірних векселів. Таким чином, голова Правління та головний бухгалтер позивача при емісії (випуску) спірних векселів діяли з перевищенням своїх повноважень, встановлених статутом ВАТ ЕК "Чернігівобленерго", що є відповідно свідченням того, що ПАТ "Чернігівобленерго", яке є правонаступником ВАТ ЕК "Чернігівобленерго" не зобов'язане сплачувати на користь відповідача грошові кошти за вищевказаними векселями.

Відповідач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційний господарський суд рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 у справі №910/7644/15-г залишити без змін, з огляду на його законність та обґрунтованість, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" без задоволення. Крім того, у відзиві відповідачем зазначено, що згідно з ч. 3 ст. 92 Цивільного кодексу України у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла знати про такі обмеження.

Законодавство, яке діяло на момент видачі спірних векселів, не забороняло їх підписання керівниками та головними бухгалтерами юридичних осіб без погодження з іншими органами, які управляють такими юридичними особами.

Поняття "емісія векселів" в законодавстві, яке діяло на момент видачі спірних векселів, як і в чинному не існує.

Твердження позивача про те, що відповідно до його статуту емісія цінних паперів можлива лише за рішенням правління Компанії, може стосуватись лише власних акцій та/або облігацій, але ніяк не може стосуватись видачі векселів, оскільки як зазначено вище, такого поняття як "емісія векселів" в законодавстві не існує.

За таких обставин, на думку відповідача, голова правління та головний бухгалтер позивача правомірно, без перевищення свої повноважень підписали спірні прості векселі, які в подальшому були видані позивачем.

Третя особа 1 - Публічне акціонерне товариство "Акцент-Банк" у письмовому відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційний господарський суд апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 у справі №910/7644/15-г без змін.

Третя особа 2 - ОСОБА_5 у письмовому відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційний господарський суд апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 у справі №910/7644/15-г без змін.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/7644/15-г за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Дикунської С.Я., суддів Коршун Н.М., Алданової С.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.11.2015 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді Коршун Н.М., Алданова С.О.) апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 15.12.2015.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2015 розгляд справи №910/7644/15-г за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 відкладено на 12.01.2016.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду № 09-52/27/16 від 12.01.2016 у зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Дикунської С.Я. на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/7644/15-г.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу cудової справи між суддями, справу № 910/7644/15-г за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Андрієнка В.В., суддів Буравльова С.І., Шапрана В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.01.2016 прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" до провадження у визначеному складі суду, розгляд справи призначено на 02.02.2016.

20.01.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від третьої особи 3 - ОСОБА_7 надійшла письмова заява в якій остання просила розглядати справу №910/7644/15-г без її присутності у зв'язку із похилим віком та незадовільним станом здоров'я. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 у справі №910/7644/15-г просила залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Колегія суддів розглянувши в судовому засіданні 02.02.2016 подану заяву вирішила розпочати розгляд справи №910/7644/15-г за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" без участі третьої особи 3 - ОСОБА_7.

Представник позивача в судовому засіданні, яке відбулось 02.02.2016, підтримав апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" та просив апеляційний господарський суд її задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні, яке відбулось 02.02.2016, просив апеляційний господарський суд у задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Представник третьої особи 1 в судовому засіданні, яке відбулось 02.02.2016, просив апеляційний господарський суд у задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Представник третьої особи 2 в судовому засіданні, яке відбулось 02.02.2016, просив апеляційний господарський суд у задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

ОСОБА_5 не визнав апеляційну скаргу та просив її відхилити, оскаржуване рішення залишити без змін.

02.02.2016 в судовому засіданні оголошено перерву до 16.02.2016.

Представник позивача в судовому засіданні, яке відбулось 16.02.2016 підтримав раніше зазначене в попередньому судовому засіданні та надав усні додаткові пояснення щодо апеляційної скарги.

Представник відповідача в судове засідання, яке відбулось 16.02.2016, не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи 1 в судовому засіданні, яке відбулось 16.02.2016, підтримав раніше зазначене в попередньому судовому засіданні та надав усні додаткові пояснення щодо апеляційної скарги.

Представник третьої особи 2 в судовому засіданні, яке відбулось 16.02.2016, підтримав раніше зазначене в попередньому судовому засіданні та надав усні додаткові пояснення щодо апеляційної скарги. Крім того, представником в судовому засіданні надано додаткові документи до матеріалів справи, зокрема, копію контракту найму на роботу Голови правління відкритого акціонерного товариства енергопостачальної компанії "Чернігівобленерго" від 01 листопада 1998 року ОСОБА_5 Судом вказані документи долучено до матеріалів справи.

ОСОБА_5 підтримав раніше зазначене в попередньому судовому засіданні.

Третя особа 3 в судове засідання, яке відбулось 16.02.2016 не з'явилась, з урахуванням раніше поданої заяви про розгляд справи без її участі.

Приписами ст. 99 ГПК України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, до позивача - Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго", який є правонаступником ВАТ ЕК "Чернігівобленерго", від відповідача - Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшов лист про оплату простих векселів: №74, №75, №76, №77, №78, №79 на загальну суму 6 000000,00 грн., кожен з яких номінальною вартістю 1000000,00 грн., які були складені 04.05.2000 зі строком оплати по пред'явленню, але не раніше 01.01.2015 (далі - спірні векселі).

Вказані векселі підписані від імені позивача головою Правління ОСОБА_5 та головним бухгалтером ОСОБА_7

Судом першої інстанції було встановлено, що спір між сторонами у справі виник в результаті того, що на думку позивача у останнього відсутні зобов'язання по сплаті грошових коштів за спірними векселями, оскільки останні підписані не уповноваженими особами позивача.

При цьому, позивачем було вказано, що повноваження Правління ВАТ ЕК "Чернігівобленерго", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Чернігівобленерго", встановлені п. 8.4.4.1 Статуту, де у п.п. 8.4.4.1.6 передбачено, що до компетенції Правління віднесено прийняття рішення щодо емісії цінних паперів в межах чинного законодавства, та відповідно до пунктів 8.4.7, 8.4.8 Статуту, на підставі рішення Правління, прийнятого простою більшістю голосів, Голова Правління видає накази та розпорядчі документи щодо діяльності компанії (позивача). За приписами пунків 5.17, 5.18 Положення про Правління позивача, рішення Правління приймаються у письмовій формі з оформленням відповідних протоколів засідань Правління Компанії.

Також, з посиланням на статті Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, Цивільного кодексу УРСР, Закону України "Про цінні папери та фондову біржу" (редакції на момент виникнення спірних правовідносин), позивач зазначив, що рішення про емісію (видачу) спірних векселів Правління ВАТ ЕК "Чернігівобленерго", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Чернігівобленерго", не приймало, про що свідчить довідка про відсутність протоколу засідання Правління щодо розгляду питання емісії спірних векселів, тому відповідно особи, які підписали векселі - Голова Правління та головний бухгалтер позивача (треті особи 2 та 3 у справі) при видачі спірних векселів діяли з перевищенням своїх повноважень, встановлених Статутом, та отже порушуючи при цьому наведені позивачем норми вищевказаного законодавства, що є свідченням того, що позивач (є правонаступником ВАТ ЕК "Чернігівобленерго") не зобов'язаний сплачувати на користь відповідача грошові кошти за спірними векселями.

Щодо вищезазначених обґрунтувань позивача, суд відзначає наступне.

На час видачі спірних векселів відносини, пов'язані з обігом векселів в Україні, регулювалися Конвенцією, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі (з урахуванням застережень, передбачених у додатку II до неї), Конвенцією про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Конвенцією про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів (підписані в Женеві 07.06.1930), а також законами України від 06.07.1999 "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі", від 06.07.1999 "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі", від 06.07.1999 "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів".

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про цінні папери і фондову біржу" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відповідно до цього Закону в Україні можуть випускатися такі види цінних паперів: акції; облігації внутрішніх та зовнішніх державних позик; облігації місцевих позик; облігації підприємств; казначейські зобов'язання республіки; ощадні сертифікати; інвестиційні сертифікати; векселі; приватизаційні папери.

З огляду на тип підприємства позивача, згідно вказаного закону до цінних паперів, які могли бути емітовані та видані позивачем відносяться лише: акції; облігації підприємств; векселі.

Однак наведене вище законодавство, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розрізняло типи цінних паперів - облігація, акція та вексель, не тільки за формою, а й за способом їх співвідношення до діяльності підприємства, за способом їх складання на підприємстві та прав, які вони посвідчували.

Так, згідно з ч. 1 ст. 21 вказаного Закону вексель - це цінний папір, який засвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця сплатити після настання строку визначену суму грошей власнику векселя (векселедержателю), тоді як акція (п. 1 ст. 4 вказаного Закону) - це цінний папір без установленого строку обігу, що засвідчує дольову участь у статутному фонді акціонерного товариства, підтверджує членство в акціонерному товаристві та право на участь в управлінні ним, дає право його власникові на одержання частини прибутку у вигляді дивіденду, а також на участь у розподілі майна при ліквідації акціонерного товариства. Облігацією (ст. 10 вказаного Закону) же є цінний папір, який засвідчує внесення її власником грошових коштів і підтверджує зобов'язання відшкодувати йому номінальну вартість цього цінного паперу в передбачений в ньому строк з виплатою фіксованого процента.

При цьому, за приписами ст.ст. 4, 6-7, 10, 11 вказаного Закону облігації та акції випускаються підприємством, у тому числі шляхом емісії, які таким чином засвідчують відповідно внесення грошових коштів у підприємства (облігація) та дольову участь відповідного акціонера у статутному фонді акціонерного товариства (акція), тоді як вексель випускається підприємством шляхом його видачі - складення на підприємстві, як документа певної форми з обов'язковими реквізитами та сумою грошового (боргового) зобов'язання векселедавця.

"Емісія" векселів, як процедура випуску для даного виду цінних паперів, наведеним вище законодавством узагалі не передбачена, натомість вона передбачена саме для випуску таких цінних паперів, зокрема як акція підприємства та облігація підприємства (ст.ст. 6, 11 вказаного Закону).

Тобто, позивачем у даному випадку невірно трактуються норми власного Статуту, де у п.п. 8.4.4.1.6 йдеться про виключне право (компетенцію) Правління приймати рішення щодо емісії цінних паперів, а за наведеними вище нормами законодавства емісія, як вид випуску цінного паперу, застосовується тільки до акцій та облігацій підприємства, тоді як векселя не емісуються підприємством, а випускаються з підприємства шляхом їх видачі на підтвердження боргового зобов'язання підприємства, а не дольової участі відповідного акціонера у статутному фонді.

Наведене підтверджується Тимчасовим положенням про порядок реєстрації випуску цінних паперів та інформації про їх випуск (07-01/98) (наказ ДКЦПФР від 20.09.1996 N 210), де вказано про можливість емісії саме акцій або облігацій підприємств, як сукупності дій емітента щодо здійснення підписки на акції або продажу облігацій.

Таким чином, встановлене у п.п. 8.4.4.1.6 Статуту обмеження щодо необхідності прийняття Правлінням підприємства позивача рішення щодо емісії цінних паперів, стосується саме тих цінних паперів, які можуть бути випущені шляхом емісії - тобто акцій та облігацій підприємства, та відповідно до векселя застосоване бути не може, який є виданим підприємством документом, на посвідчення боргових зобов'язань підприємства. Тому при видачі оспорюваних позивачем векселів його голова правління та головний бухгалтер не діяли з перевищенням встановлених Статутом повноважень, на які посилається останній, оскільки п.п. 8.4.4.1.6 Статуту не передбачав обов'язкового прийняття Правлінням ВАТ ЕК "Чернігівобленерго", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Чернігівобленерго" рішення про видачу підприємством векселів, натомість голова правління при видачі Спірних векселів діяв у межах наданих йому п. 8.4.5 Статуту повноважень. Перевищення повноважень головним бухгалтером, позивачем не доведено.

Також суд зазначає, що наведена вище різниця між векселем, акцією та облігацією, яка вже існувала та була унормована на час виникнення спірних правовідносин, також була додатково розгорнуто унормована пізніше у окремому Законі України "Про обіг векселів в Україні" від 05.04.2001, який передбачав саме можливість видачі, а не випуску векселя, як цінного паперу шляхом емісії.

Відповідно до статті 194 Цивільного кодексу України цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або майнове право і визначає взаємовідносини між особою, яка його розмістила (видала), і власником та передбачає виконання зобов'язань згідно з умовами його розміщення, а також можливість передачі прав, що випливають з цього документа, іншим особам.

Згідно зі статтею 75 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, запровадженого Женевською конвенцією 1930 року (дата приєднання Україною 06.07.1999, дата набуття чинності для України 06.01.2000), простий вексель містить: назву "простий вексель", яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений; безумовне зобов'язання сплатити визначену суму грошей; зазначення строку платежу; зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж; найменування особи, якій або наказу якої повинен бути здійснений платіж; зазначення дати і місця складання простого векселя; підпис особи, яка видає документ (векселедавець).

Частиною 1 статті 3 Конвенції про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі (дата приєднання Україною 06.07.1999, дата набуття чинності для України 06.01.2000) форма будь-якого зобов'язання, яке виникає із переказного або простого векселя, підпорядковується законам місця підписання зобов'язання.

На дату видачі спірних векселів в Україні діяли Правила виготовлення і використання вексельних бланків, затверджені Постановою КМУ № 528 від 10.09.1992, пунктом 1 розділу 2 яких встановлено, що вексель підписується керівником та головним бухгалтером юридичної особи та завірюється печаткою.

Пунктами 8.4.1., 8.4.4. Статуту Відкритого акціонерного товариства "Чернігівобленерго", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариства "Чернігівобленерго" (в редакції станом на дату підписання спірних векселів), виконавчим органом позивача, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є правління Компанії, роботою якого керує голова правління.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 08.06.2007 "Про деякі питання практики розгляду спорів, пов'язаних з обігом векселів" встановлено, що при розгляді справ такої категорії судам слід враховувати, що у разі схвалення в подальшому особою видачі (передачі) векселя представником без повноважень або з їх перевищенням, відповідальність за векселем на підставі частини 2 статті 241 Цивільного кодексу України несе ця особа, якщо інше не випливає із самого векселя.

Приписи частини 1 статті 241 Цивільного кодексу України не містять виключного переліку дій особи, які можуть розцінюватись як вчинення дій, що свідчать про схвалення особою, яку представляють, правочину, вчиненого з перевищенням повноважень.

Частиною 1 статті 92 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Судом першої інстанції було встановлено, що з наданих документів звітності позивача вбачається відображення ним спірних векселів у своїй звітності (з квітня 2011 року), тобто зазначене свідчить, що відображаючі вказані векселі позивач фактично засвідчував згоду з ними та обізнаність з їх видачею та існуванням (у квітні 2001 року було затверджено звітність за 2000 рік).

Відповідачем було зазначено, що відповідно до Балансу (Звіту про фінансовий стан) позивача на 31.12.2013 у останнього існує довгострокове зобов'язання у розмірі 6000000,00 грн., що визначено у рядку 1515 розділу ІІ "Довгострокові зобов'язання та забезпечення" пасиву позивача. Даний звіт підписаний керівником та головним бухгалтером позивача.

Крім того, з поданих третіми особами доказів (річний звіт позивача за 2000 рік та протокол №4 загальних зборів позивача від 28.04.2001) вбачається, що відображення позивачем спірних векселів у своїй звітності свідчить про згоду з ними та обізнаність з їх видачею та існуванням (у 2001 року було затверджено звітність за 2000 рік).

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що складаючи відповідні звіти про результати фінансово-господарської діяльності за 2000 рік, правління позивача було обізнане про факт видачі спірних векселів, заперечень щодо їх підписання не висловило, фактично схваливши правочин щодо їх видачі.

За таких обставин, враховуючи, що відповідно до приписів частини 2 статті 241 Цивільного кодексу України спірні векселі вважаються такими, що створюють, змінюють і припиняють цивільні права та обов'язки з моменту їх видачі, тому ПАТ "Чернігівобленерго" є особою, яка має перед ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" зобов'язання щодо сплати грошових коштів за вказаними векселями.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 02.12.2015 у справі №910/10794/15.

Крім того, з огляду на встановлення судом відсутності перевищення повноважень при видачі позивачем спірних векселів, то питання подальшого їх схвалення або несхвалення ВАТ ЕК "Чернігівобленерго", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Чернігівобленерго" не має правових наслідків та значення для вирішення даного спору, хоча з наданих документів звітності позивача і вбачається відображення ним cпірних векселів у своїй звітності (з квітня 2011 року), тобто це свідчить, що відображаючи зазначені векселі позивач фактично засвідчував згоду з ними та обізнаність з їх видачею та існуванням (у квітні 2001 року було затверджено звітність за 2000 рік).

Так само позовна давність, хоча судом встановлено її пропущення позивачем при зверненні до суду з даним позовом (як встановлено вище, відображення позивачем векселів у звітності фактично свідчить про обізнаність останнього з їх видачею та існуванням, оскільки з 2001 року звітність у якій відображені спірні векселі була на підприємстві), не може бути застосована у зв'язку з відмовою в позові (у зв'язку з необґрунтованістю позовних вимог).

Щодо способу захисту, то заявлений позивачем спосіб, як вид позовних вимог, відповідає п. 1 ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, де вказано, що кожний суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів, зокрема, шляхом визнання наявності або відсутності прав.

На підставі вищезазначеного та з урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що оскільки позивачем не доведено перевищення повноважень при видачі ВАТ ЕК "Чернігівобленерго", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Чернігівобленерго", cпірних векселів, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні та у позові належить відмовити.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Беручи до уваги вищенаведене, судова колегія вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 у справі №910/7644/15-г прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" задоволенню не підлягає.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 у справі №910/7644/15-г залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" - без задоволення.

2. Матеріали справи №910/7644/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран