РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2016Справа №910/25011/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бета-Агро-Інвест" Донецької області

до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" м. Києва

про звільнення від відповідальності за прострочення повернення кредиту, зміну договору.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача: Скроботов Є.А.,

від відповідача: Аврамова О.О.

СУТЬ СПОРУ :

у вересні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Бета-Агро-Інвест" звернулося в суд з указаним позовом, вимоги якого змінило заявою від 11 листопада 2015 р.

Позивач зазначав, що 25 червня 2013 р. між ним та відповідачем укладений генеральний кредитний договір № KKMPGEN.137661.002, в рамках якого діють додаткові кредитні договори, згідно з умовами яких відповідач зобов'язався надати йому кредит у розмірі, що не перевищує 100000000 грн. на строк до 24 червня 2016 р., а він - повернути кредит та сплатити за його користування відсотки.

З часу укладення договору обставини істотно змінилися. У зв'язку проведенням на території Донецької області антитерористичної операції для подолання терористичної загрози він був позбавлений можливості здійснювати підприємницьку діяльність. Вказані форс-мажорні обставини призвели до несення ним збитків.

За таких обставин позивач відповідно до вимог ст. 652 ЦК України просив задовольнити позов звільнивши його від відповідальності передбаченої генеральним кредитним договором, пов'язаної з неповерненням в строки встановлені договором заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом, штрафних санкцій за прострочення сплати суми борг, а також внести зміни до п.п. 2.4 додаткових договорів №№ KKMPРО.137661.003 від 25 червня 2013 р., KKMPРО.137661.023 від 22 листопада 2013 р., KKMPРО.137661.025 від 25 листопада 2013 р., KKMPРО.137661.027 від 26 листопада 2013 р., KKMPРО.137661.029 від 27 листопада 2013 р. щодо терміну кредитування, виклавши їх в його редакції.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність заявлених вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 25 червня 2013 р. між сторонами у справі укладений генеральний кредитний договір № KKMPGEN.137661.002, в рамках якого діють додаткові кредитні договори №№ KKMPРО.137661.003 від 25 червня 2013 р., KKMPРО.137661.023 від 22 листопада 2013 р., KKMPРО.137661.025 від 25 листопада 2013 р., KKMPРО.137661.027 від 26 листопада 2013 р., KKMPРО.137661.029 від 27 листопада 2013 р., укладені між сторонами у справі.

За умовами вказаних договорів відповідач зобов'язався надати позивачу кредит у розмірі, що не перевищує 100000000 грн. на строк до 24 червня 2016 р., а останній - повернути кредит та сплатити за його користування відсотки.

Вказані обставини підтверджується поясненнями представників сторін, наявними у матеріалах справи копіями вищезазначених договорів.

Вимоги про внесення змін до договору обґрунтовані неможливістю вчасної сплати позивачем кредиту та процентів за його користування у зв'язку з проведенням на території Донецької області антитерористичної операції для подолання терористичної загрози, як наслідок відсутністю у товариства достатніх фінансових ресурсів для погашення кредиту.

Підстави для зміни договору встановлені ст.ст. 651, 652 ЦК України, згідно з якими договір може бути змінено за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору іншою стороною, а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Всупереч вимог ст. 33 ГПК України позивачем не надано доказів наявності обставин, які в силу вищезгаданих вимог закону дають підстави для розірвання кредитних договорів.

Посилання позивача на неможливість належного виконання грошового зобов'язання за спірним договором внаслідок проведенням антитерористичної операції, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України не дають підстав для звільнення його від відповідальності за виконання грошового зобов'язання за спірними договорами, тому також є необґрунтованими.

Ризик є однією із ознак підприємницької діяльності. Принцип комерційного розрахунку та власного комерційного ризику є одним із принципів господарської діяльності. Тому, в даному випадку відсутні правові підстави перекладати комерційний ризик позивача на відповідача шляхом звільнення позивача від виконання прийнятих на себе зобов'язань за спірними договорами.

Враховуючи, що обставини, якими сторони керувалися при укладенні спірних договорів не змінилися за умов, зазначених у ч. 2 ст. 652 ЦК України, то у позові слід відмовити.

Оскільки у позові відмовлено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Бета-Агро-Інвест" Донецької області відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар