ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2016р. Справа№ 914/115/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтер Групп», м. Авдіївка Донецька область

до відповідача: Дочірнього підприємства Львівський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м. Львів

про стягнення 81 345, 60 грн.

Суддя Манюк П.Т.

При секретарі Підкостельній О.П.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник

від відповідача: ОСОБА_2 - представник

Розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтер Групп» до Дочірнього підприємства Львівський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна автомобільна акціонерна компанія Автомобільні дороги України про стягнення 81 345, 60 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 15.01.2016 р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 01.02.2016 р.

Розгляд справи відкладався з підстав викладених у відповідній ухвалі суду.

Судове засідання 22.02.2016 р. проведене в режимі відео конференції.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві та усних поясненнях.

Представник відповідача в судових засіданнях позовні вимоги заперечив, просив відмовити у їх задоволенні.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альтер Групп» (надалі - позивач) звернулося в господарський суд з позовом до Дочірнього підприємства Львівський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна автомобільна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (надалі - відповідач) про стягнення 81 345, 60 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 28.04.2015 р. між ним та відповідачем був укладений договір поставки № 28/04-15 (надалі - договір). Відповідно до п.п. 1.1, 1.1.1 договору, позивач зобовязується поставити у власність відповідача за його письмовими заявками продукцію у кількості і цінами згідно з видатковими накладними, а відповідач зобовязується приймати продукцію і своєчасно проводити оплату на умовах цього договору. Предметом поставки є продукція - дьоготь компаудний кам»яновугільний для дорожнього будівництва ТУ У24.1-2-2003 (Д-6), В»яжуче компаундное для шляхового будівництва (ДК) ТУ У24.1-2-2003.

Факт поставки товару позивачем підтверджується видатковими накладними від 28.04.2015 р. № 149 в кількості 28, 08 т на загальну суму 168 480, 00 грн. та від 26.06.2015 р. № 325 в кількості 29, 22 т на загальну суму 175 320, 00 грн. Підчас передачі товару, відповідачу було надано рахунки на оплату від 28.04.2015 р. № 100 та від 26.06.2015 р. № 225.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що відповідач сплачує позивачу вартість кожної замовленої партії продукції на умовах 100% передоплати, а решту - по факту відвантаження.

Згідно п.п. 4.2, 4.3 договору датою поставки продукції вважається дата, зазначена у видатковій накладні. Документом, що підтверджує передачу продукції на умовах даного договору, є видаткова накладна.

Відповідач за отриманий товар згідно з накладною від 28.04.2015 р. № 149 на загальну суму 168 480, 00 грн. оплату провів повністю, а згідно з накладною від 26.06.2015 р. № 325 на загальну суму 175 320, 00 грн. оплату здійснив частково в розмірі 100 000, 00 грн., внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 75 320, 00 грн.

26.11.2015 р. позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про сплату заборгованості та акт звірки взаєморозрахунків. Однак, вказану вимогу відповідач залишив без відповіді та задоволення, а акт звірки - не підписаним.

Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь основний борг в розмірі 75 320, 00 грн. та на підставі п. 5.2 договору, пеню в розмірі 6 025, 60 грн.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовні вимоги заперечив з підстав, що сторонами в п. 1.1 договору погоджено порядок здійснення поставок, який передбачає обовязкову наявність належним чином оформленої письмової заявки відповідача, проте така заявка в матеріалах справи відсутня. Крім того, у видатковій накладні від 26.06.2015 р. № 325 не зазначено посади та прізвища особи, яка підписала вказаний документ, відсутнє зазначення повноважень відповідної особи на підписання такого роду документів.

Також, представник відповідача не погоджується з розрахунком пені, здійсненим позивачем, оскільки такий розрахунок суперечить ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов»язань».

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково виходячи із наступних мотивів.

Відповідно до статті ст. 526 ЦК України, 193 Господарського кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як встановлено судом, 28.04.2015 р. між сторонами був укладений договір поставки № 28/04-15 (надалі - договір), відповідно до п.п. 1.1, 1.1.1 якого позивач зобовязується поставити у власність відповідача за його письмовими заявками продукцію у кількості і цінами згідно з видатковими накладними, а відповідач зобов»язується приймати продукцію і своєчасно проводити оплату на умовах цього договору. Предметом поставки є продукція дьоготь компаудний кам»яновугільний для дорожнього будівництва ТУ У24.1-2-2003 (Д-6), В»яжуче компаундное для шляхового будівництва (ДК) ТУ У24.1-2-2003.

Факт поставки товару позивачем підтверджується видатковими накладними від 28.04.2015 р. № 149 в кількості 28, 08 т на загальну суму 168 480, 00 грн. та від 26.06.2015 р. № 325 в кількості 29, 22 т на загальну суму 175 320, 00 грн.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що відповідач сплачує позивачу вартість кожної замовленої партії продукції на умовах 100% передоплати, а решту - по факту відвантаження.

Згідно п.п. 4.2 4.3 договору датою поставки продукції вважається дата, зазначена у видатковій накладні. Документом, що підтверджує передачу продукції на умовах даного договору, є видаткова накладна.

Відповідно до ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідач за отриманий товар оплату здійснив частково, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 75 320, 00 грн., за поставлений згідно з накладною від 26.06.2015 р. № 325 товар.

Щодо твердження представника відповідача про те, що сторонами в п. 1.1 договору погоджено порядок здійснення поставок, який передбачає обовязкову наявність належним чином оформленої письмової заявки відповідача, проте така заявка в матеріалах справи відсутня, суд не погоджується, оскільки представником позивача до матеріалів справи додано заявку від 24.06.2015 р. № 17-07981, в якій відповідач просить позивача відвантажити смолу важку для дорожнього будівництва.

Щодо посилань представника відповідача про те, що у видатковій накладні від 26.06.2015 р. № 325 не зазначено посади та прізвища особи, яка підписала вказаний документ, відсутнє зазначення повноважень відповідної особи на підписання такого роду документів та суду не надано довіреності на отримання товару, суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2014 р. № 987 внесено зміни до Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, а саме доповнено п. 2.5 наступним змістом: «Повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо».

В даному випадку, вказана видаткова накладна була підписана начальником філії «Бродівська ДЕД» ОСОБА_3, який діяв в межах повноважень визначених в дорученні від 03.01.2012 р. № 24 та на підставі положення про філію «Бродівська ДЕД» ДП «Львівський облавтодор» ДАК «Автомобільні дороги України».

Разом з тим, сам факт не зазначення у видатковій накладній посади та прізвища, яка її підписала, не може бути підставою для визнання накладної такою, що не підлягає оплаті.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки продукція відповідачем отримана, що ним не заперечується та частково оплачена в розмірі 100 000, 00 грн., а відтак у нього виникає обовязок щодо сплати решти суми боргу.

Приписами ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Зважаючи на те, що представник відповідача доказів погашення заборгованості за поставлений йому товар не представив, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 75 320, 00 грн. підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 6 025, 60 грн., то суд зазначає наступне.

Пунктом 5.2 договору передбачено обовязок відповідача сплатити пеню на користь позивача в розмірі 1% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення виконання грошових зобов»язань.

Відповідно до Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, розмір пені встановлюється за згодою сторін та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, визначений в договорі розмір пені, не може перевищувати той розмір, який визначений законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем пеню нараховано без врахування вимог Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до часткового задоволення та стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня в розмірі 726, 37 грн.

Оскільки спір виник через неправомірні дії відповідача, судовий збір покладається на відповідача пропорційно до задоволених вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд ,-

в и р і ш и в:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (79053, м. Львів, вул. Володимира Великого, 54, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтер Групп» (86060, м. Авдіївка Донецької області, Проїзд Індустріальний, 4, ) суму у розмірі 77 187, 08 грн. з них:

- 75 320, 00 грн. основної заборгованості;

- 726, 37 грн. пені;

- 1 140, 71 грн. судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати відповідно ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 29.02.2016 року.

Суддя Манюк П.Т.