ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року Справа № 918/845/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко С.С. - головуючого,
Плюшка І.А.,
Татькова В.І.,

розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"
на рішення та постановугосподарського суду Рівненської області від 27 жовтня 2015 року Рівненського апеляційного господарського суду від 07 грудня 2015 року
у справі№ 918/845/15
господарського судуРівненської області
за позовомПриватного акціонерного товариства Агрофірма "Зоря ім. Плютинського"
доПублічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Габен"
провизнання недійсним договору поруки
за участю представників:
від позивача: Сорокопуда А.О., від відповідача: Грищенко Д.С.

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ Агрофірма "Зоря ім. Плютинського" звернулося до господарського суду із позовом до ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про визнання недійсним договору поруки №12/010/42-0-1/91/2 від 29.07.2011 на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 27.10.2015 у справі №918/845/15 (суддя Марач В.В.), залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 07.12.2015 (судді: Коломис В.В. - головуючий, Огороднік К.М., Тимошенко О.М.), позов задоволено, визнано недійсним договір поруки №12/010/42-0-1/91/2 від 29.07.2011 з посиланням на норми ст. ст. 203, 215 ЦК України та ст.ст. 70, 71 Закону України "Про акціонерні товариства"

Не погоджуючись із судовими рішеннями, ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати, прийняти нове рішення про відмову у позові.

Скаржник стверджує, що перед укладенням спірного договору поруки банку було надано протокол засідання наглядової ради позивача №7-2011 від 04.07.2011, згідно якого надано повноваження голові правління товариства на підписання даного договору. Суди помилково не прийняли до уваги надану відповідачем копію протоколу. У скарзі вказано, що судами не враховано, що чинним законодавством не встановлено обмежень щодо кандидатури секретаря наглядової ради товариства.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 09.02.2016 касаційну скаргу у справі №918/845/15 прийнято до провадження.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач вважає її необгрунтованою, а судові рішення у цій справі законними.

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

З дотриманням передбачених законодавством меж перегляду справи в касаційній інстанції, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права господарськими судами попередніх інстанцій, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що 29.07.2011 між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" як кредитором та ПрАТ Агрофірма "Зоря ім. Плютинського" як поручителем укладено договір поруки №12/010/42-0-1/91/2, згідно п.1.1 якого поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором солідарно з позичальником - ТОВ фірма "Габен" за кредитними договорами №69 від 22.12.2006 та №010/42-0-1/91 від 28.07.2011 за виконання забезпечених зобов`язань, в тому числі і тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов кредитного договору, за умовами якого позичальник зобов`язаний повернути кредит у розмірі 2900000 доларів США.

Згідно ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст.70 Закону України "Про акціонерні товариства" (в редакції на момент укладення договору поруки) рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить від 10 до 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності акціонерного товариства, приймається наглядовою радою.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що спірний договір поруки від 29.07.2011 є значним правочином, оскільки його предмет становить 15,55% від вартості активів товариства за даними останньої річної фінансової звітності (за 2010 рік).

Також судами встановлено, що від імені поручителя договір поруки підписано головою правління товариства ОСОБА_10, який діяв на підставі статуту та рішення наглядової ради ПрАТ Агрофірма "Зоря ім. Плютинського" № 7-2011 від 04.07.2011.

Зі змісту зазначеного протоколу засідання наглядової ради ПрАТ Агрофірма "Зоря ім. Плютинського" №7-2011 від 04.07.2011, наданого до суду позивачем, судами не встановлено прийняття наглядовою радою рішень щодо спірного договору поруки. Наглядовою радою прийнято рішення звернутися до ТОВ фірма "Габен" з проханням поручитися за зобов`язання ПрАТ Агрофірма "Зоря ім. Плютинського" перед АТ "Райффайзен Банк Аваль", а не виступати поручителем за зобов`язання ТОВ фірма "Габен".

Оскільки спірний договір поруки є значним правочином, а наглядова рада товариства рішення про вчинення значного правочину не приймала, господарські суди попередніх інстанцій прийшли до висновку, що голова Правління ПрАТ Агрофірма "Зоря ім. Плютинського" ОСОБА_10 не мав права підписувати оскаржуваний договір поруки №12/010/42-0-1/91/2 від 29.07.2011 з ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", так як згідно вимог ст.70 Закону України "Про акціонерні товариства" не отримав на те відповідних повноважень.

Судами не взято до уваги копію наданого відповідачем протоколу засідання наглядової ради товариства № 7-2011 від 04.07.2011 як належного доказу, оскільки банком не підтверджено будь-яким чином відповідність цієї копії оригіналу, а позивачем надано оригінал протоколу засідання наглядової ради товариства № 7-2011 від 04.07.2011, який за своїм змістом відрізняється від копії, наданої банком.

Згідно ч.1 ст.71 Закону України "Про акціонерні товариства" особою, заінтересованою у вчиненні акціонерним товариством правочину, вважається зокрема посадова особа органів товариства, якщо зазначена особа є стороною такого правочину або є членом виконавчого органу юридичної особи, яка є стороною правочину.

Особа, заінтересована у вчиненні правочину, зобов`язана протягом трьох робочих днів з моменту виникнення у неї заінтересованості поінформувати товариство про наявність у неї такої заінтересованості.

Зі змісту спірного договору поруки №12/010/42-0-1/91/2 від 29.07.2011 вбачається, що ПрАТ Агрофірма "Зоря ім. Плютинського" виступило поручителем перед ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" за зобов`язаннями ТОВ фірма "Габен", яке є позичальником (боржником) по генеральному кредитному договору №69 від 22.12.2006 та за кредитним договором "Відновлювальна кредитна лінія та поповнення обігових коштів для корпоративних клієнтів" №010/42-0-1/91 від 28.07.2011 до генерального кредитного договору на загальну суму 2 900 000 доларів США.

Встановлено судами, що від імені ПрАТ Агрофірма "Зоря ім. Плютинського" договір поруки підписаний головою правління ОСОБА_10.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 29.07.2011 ОСОБА_10 був одним із засновників ТОВ - фірма "Габен", а також був керівником та підписантом зазначеного товариства.

Крім того, договір поруки та кредитні договори, в забезпечення виконання яких його укладено, зі сторони боржника ТОВ фірма "Габен" та поручителя ПрАТ Агрофірма "Зоря ім. Плютинського" підписано однією і тією ж особою.

Тобто, на момент підписання договору поруки ОСОБА_10 як голова правління ПрАТ Агрофірма "Зоря ім. Плютинського" був особою, заінтересованою у вчиненні акціонерним товариством даного правочину, оскільки одночасно являвся співвласником та керівником боржника за кредитним договором- ТОВ фірма "Габен", на забезпечення виконання зобов`язань якого і укладався оскаржуваний договір поруки.

Про вказані обставини ОСОБА_10 було достеменно відомо.

Судами встановлено, що ОСОБА_10 всупереч вимогам ч.1 ст.71 Закону України "Про акціонерні товариства" не поінформував про це товариство протягом трьох робочих днів з моменту виникнення у нього заінтересованості.

Рішенням господарського суд Львівської області від 28.03.2013 у справі №5015/5067/12 за позовом ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ТОВ фірма "Габен", ПрАТ Агрофірма "Зоря ім. Плютинського" про солідарне стягнення 3 223 671,01 доларів США, яким позов задоволено. Вказаним підтверджується факт настання правових наслідків за спірним договором поруки для ПрАТ Агрофірма "Зоря ім. Плютинського"

Відповідно до ч.2 ст.72 Закону України "Про акціонерні товариства" правочин, вчинений з порушенням вимог статті 71 цього Закону, може бути визнано судом недійсним.

За частиною другою статті 1117 Господарського процесуального кодексу касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Встановивши, що спірний договір поруки укладено з порушеннями вимог статей 70, 71 Закону України "Про акціонерні товариства" щодо вчинення значного правочину та правочину щодо якого є заінтересованість, господарські суди попередніх інстанцій дійшли правильного та обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для визнання його недійсним.

Доводи скаржника мотивовано спростовано апеляційним господарським судом.

Зважаючи на наведене, колегія суддів касаційної інстанції вважає касаційну скаргу безпідставною та не вбачає підстав для скасування законних рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" залишити без задоволення.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 07.12.2015 у справі №918/845/15 залишити без змін.

Головуючий суддя С. Самусенко

Судді: І. Плюшко

В. Татьков