КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2016 р. Справа№ 927/92/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Кропивної Л.В.

Дідиченко М.А.

при секретарі судового засідання: Огірко А.О.

за участю представників:

від прокуратури: Кузьміна К.Г. за посвідченням 040868;

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Дубін В.І. за довіреністю від 21.12.2015;

від третьої особи: не з'явився;

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Дочірнього підприємства Срібнянське районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство „Срібнерайагролісництво"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.12.2015

у справі №927/92/15 (суддя Блохіна Ж.В.)

за позовом прокурора Срібнянського району Чернігівської області в інтересах держави в особі Гриціївської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області

до Дочірнього підприємства Срібнянське районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство „Срібнерайагролісництво"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача

Державна екологічна інспекція в Чернігівській області,

про стягнення 56107,74 грн. шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 22.12.2015 позовні вимоги прокурора Срібнянського району Чернігівської області в інтересах держави в особі Гриціївської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області до Дочірнього підприємства Срібнянське районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство „Срібнерайагролісництво" задоволено повністю.

Стягнуто з Дочірнього підприємства Срібнянське районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство „Срібнерайагролісництво" до до спеціального фонду Державного бюджету України 16832,32 грн. (30%) шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, та до спеціального фонду місцевих бюджетів Гриціївської сільської ради та Чернігівської обласної ради 39275,42 грн. (70%) шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Видано наказ.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Дочірне підприємство Срібнянське районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство „Срібнерайагролісництво", звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.12.2015 у справі №927/92/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким провадження у справі припинити.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, справу №927/92/15 за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства Срібнянське районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство „Срібнерайагролісництво" передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., суддів Кропивної Л.В., та Чорної Л.В.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2016, у зв'язку з перебуванням судді Чорної Л.В. у відпустці сформовано для розгляду апеляційної скарги колегію суддів у складі головуючого суддів Смірнової Л.Г., судді Дідіченко М.А., Кропивної Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2016 апеляційну скаргу Публічного Дочірнього підприємства Срібнянське районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство „Срібнерайагролісництво" прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 17.02.2016.

Через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив залишити рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.12.2015 без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

У судове засідання 17.02.2016 з'явились представники прокуратури та відповідача. Представники третьої особи у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Оскільки, всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте представники третьої особи не скористалися своїми правами, передбаченими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), та виходячи з того, що явка учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалася, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників третьої особи.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.12.2015 у справі №927/92/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким провадження у справі припинити.

Представники прокуратури в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2015 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Відповідно до п. 2.2.1 Статуту предметом діяльності Дочірнього підприємства Срібнянське районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство „Срібнерайагролісництво" є спеціалізоване ведення лісового господарства, зокрема, охорона і захист лісів від самовільних рубок та лісових пожеж, боротьба зі шкідниками та хворобами лісу.

У пункті 3.5 Статуту зазначено, що підприємство є лісокористувачем згідно рішення обласної ради від 27 березня 2001 року „Про надання у постійне користування земель лісового фонду" та здійснює його повноваження згідно з положеннями Лісового кодексу України.

Розпорядженням Срібнянської райдержадміністрації № 12 від 12.01.2005 Дочірньому підприємству Срібнянське районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство „Срібнерайагролісництво" видано державний акт ЯЯ №370222 на право постійного користування земельною ділянкою площею 112,18 га на території Гриціївської сільської ради Срібнянського району для ведення лісового господарства. Даний державний акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право постійного користування землею № 002.

20.11.2014 лісником ДП „Срібнерайагролісництво" Сивочкою В.В. складено акт про лісопорушення, згідно якого при обході лісу було виявлено самовільну порубку дерев невідомими особами в кв. 31, вид. 1, в кількості 22 дерева породи „Ясен". Крім того лісником зазначений перелік діаметрів пнів незаконно зрубаних дерев та назва породи.

20.11.2014 листом № 74 ДП „Срібнерайагролісництво" звернулось до начальника Срібнянського РВ УМВС України в Чернігівській області, яким повідомляє про лісопорушення, виявлене на території Подільської та Гриціївської сільської ради Срібнянського району в кварталах 29 виділ 4 та 31 виділ 1, скоєне невідомими особами.

Відомості по факту незаконної порубки дерев були внесені слідчим відділом Срібнянського РВ УМВС України в Чернігівській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.11.2014 № 0000216.

Постановою старшого слідчого СВ Срібнянського РВ УМВС України в Чернігівській області від 30.12.2014 зазначене кримінальне провадження закрите у зв'язку з відсутністю в діянні невстановленої особи складу кримінального правопорушення.

Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Коломієць А.А. складено розрахунок розміру шкоди, заподіяної лісу у кв. 31 вид.1 на території Гриціївської сільської ради Срібнянського району, згідно з Актом про лісопорушення від 20.11.2014. Розрахунок виконано по таксах для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення та неприпинення росту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 №665.

Згідно розрахунку загальна сума заподіяної шкоди становить 56107,74грн.

Вирішуючи даний спір щодо відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог лісового законодавства у випадках встановлення на підвідомчій лісовому господарству території факту правопорушення, вчиненого невстановленими особами, суд виходить з того, що обов'язки із забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, дотримання правил і норм використання лісових ресурсів, ведення лісового господарства на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснення використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення, відповідно до статті 19 Лісового кодексу України покладено на відповідача як на постійного лісокористувача.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 19 Лісового кодексу України (далі - ЛК України) постійні лісокористувачі зобов'язані забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку.

Відповідно до п. 5 ст. 64 ЛК України, яка регулює основні вимогами щодо ведення лісового господарства, підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов'язані здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.

За приписами статей 86, 89, 90 ЛК України організація і забезпечення охорони і захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів, зокрема, від незаконних рубок, покладається на постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.

В порушення зазначених нормативних приписів відповідач не забезпечив охорону і збереження лісу від незаконної рубки, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з п.1 ч.2 статті 105 ЛК України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.

Статтею 107 ЛК України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Факт незаконної порубки дерев на підвідомчій відповідачеві території, внаслідок чого лісу завдано шкоду в загальній сумі 56107,74 грн., підтверджено актом про лісопорушення від 20.11.2014 р. року та доданими до нього переліком діаметрів пнів та розрахунком розміру шкоди, заподіяної лісу порушенням природоохоронного законодавства внаслідок незаконної порубки дерев, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 N 665 „Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу".

Даний акт є чинним на час вирішення спору, відповідачем відомості, зазначені в акті, за допомогою належних і допустимих доказів не спростовані, контррозрахунок шкоди не подано, відтак, суд дійшов висновку, що він є належним і допустимим доказом в розумінні статті 34 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища" №1264 від 25.06.1991р. (далі - ЗУ №1264 від 25.06.91р.) відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси (стаття 5 ЗУ №1264 від 25.06.91р.).

Згідно частин четвертої ст. 68 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Частиною першою ст. 69 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно положень ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Пунктом 1.6. роз'яснення Вищого арбітражного суду України „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища" №02-5/744 від 27.06.2001р. (з наступними змінами) визначено, що вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника, отже позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.

За загальним правилом застосування як договірної, так і деліктної відповідальності, що передбачено нормами ч. 2 статті 614, ч. 2 статті 1166 ЦК України, встановлюється презумпція вини правопорушника, втім, відповідач під час розгляду справи в порушення вимог статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України не довів, що він на виконання вимог лісового та природоохоронного законодавства забезпечив охорону і збереження лісу на підвідомчій території від незаконної рубки, не надав належних і допустимих доказів щодо відсутності його вини або доказів відшкодування заподіяної шкоди.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку про те, що відповідач за шкоду, заподіяну внаслідок незаконної порубки дерев на підвідомчій йому території, повинен нести деліктну відповідальність в повному обсязі без застосування зниження її розміру згідно зі статтями 68, 69 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища".

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи доведеність позивачем та прокурором факту порушення відповідачем чинного законодавства, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Київський апеляційний господарський суд не приймає заперечення відповідача до уваги як такі, що спростовуються матеріалами справи та не відповідають чинному законодавству. Прохання відповідача припинити провадження у справі на підставі п. 1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України, оскільки відсутній предмет спору між Гриціївською сільською радою та ДП „Срібнерайагролісництво", не підлягає задоволенню з тих підстав що, як встановлено судом, спір існує і на момент його вирішення судом не врегульований між сторонами.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Статтями 32, 33 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.12.2015 у справі №927/92/15.

Керуючись ст. ст 99, 101, 102, 103, 104, 105, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Срібнянське районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство „Срібнерайагролісництво" на Господарського суду Чернігівської області від 22.12.2015 у справі №927/92/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.12.2015 залишити без змін.

3. Матеріали справи №927/92/15 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Л.В. Кропивна

М.А. Дідиченко