ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року Справа № 14-12-9-17-15/106-09-3846

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. - головуючого,
Грека Б.М.,
Черкащенка М.М.,
розглянувши матеріали касаційної
скаргидержавного підприємства "Одеський морський торговельний порт" №20/2-22 від 06.01.2016
напостанову Київського апеляційного господарського суду від 23.12.2015 та ухвалу господарського суду міста Києва від 21.10.2015
у справі№14-12-9-17-15/106-09-3846 господарського суду міста Києва
за скаргамидержавного підприємства "Одеський морський торговельний порт"
на діїдругого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції
за позовомДержавного агентства резерву України
до1. державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" 2. державного підприємства "Адміністрація морських портів України"
за участі Чорноморської транспортної прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері
про зобов'язання повернути матеріальні цінності та стягнення штрафних санкцій у сумі 1 032 528,59грн.
за участі представників сторін:

від ГПУ - Яговдік С.М.,

від Державного агентства резерву - Михайлець О.В.,

від інших сторін - не з'явилися.

У С Т А Н О В И В:

03.09.2014 рішенням господарського суду міста Києва позовні вимоги Державного агентства резерву України задоволено у повному обсязі, зобов'язано державне підприємство "Одеський морський торговельний порт" поставити Державному агентству резерву України до державного резерву майно. Стягнуто з державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" до Державного бюджету України 653 205,48грн. штрафу за самовільне використання матеріальних цінностей державного резерву та 379 323,11грн. пені з відсутнього їх обсягу, та судові витрати.

У серпні 2015 року до господарського суду міста Києва від державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" надійшла заява №20/2-1453 від 19.08.2015 про зміну способу та порядку виконання рішення, у якій заявник просив замість зобов'язання його поставити до державного резерву перелічене у рішенні від 03.09.2014 майно стягнути з нього на користь стягувача вартість зазначеного майна.

21.10.2015 ухвалою господарського суду міста Києва (суддя Паламар П.І.), залишеною без змін 23.12.2015 постановою Київського апеляційного господарського суду (судді Тищенко А.І., Чорногуз М.Г., Тарасенко К.В.) у задоволенні заяви ДП "Одеський морський торговельний порт" про зміну способу та порядку виконання рішення відмовлено. Судові рішення мотивовані недоведеністю заявником обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

У касаційній скарзі державне підприємство "Одеський морський торговельний порт" посилалися на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, тому просили скасувати постанову та ухвалу у справі, а справу скерувати до суду першої інстанції для нового розгляду.

Проаналізувавши касаційну скаргу на предмет її обґрунтованості у сукупності з іншими матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення вимог скарги виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду міста Києва від 03.09.2014, яке набрало законної сили зобов'язано державне підприємство "Одеський морський торговельний порт" поставити Державному агентству резерву України до державного резерву матеріальні цінності, які передавались на відповідальне зберігання у відповідності до договору від 01.10.2002.

Статтею 115 ГПК України визначено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Як видно із матеріалів справи, рішення суду, незважаючи на вжиття Державною виконавчою службою відповідних заходів, залишилось невиконаним.

Обгрунтовуючи неможливість виконання судового рішення, заявник посилався на відсутності матеріальних цінностей, які підлягали поверненню до державного резерву, що й обумовило звернення його до суду в порядку статті 121 ГПК України про зміну способу виконання судового рішення, шляхом стягнення їх вартості за цінами на день виявлення факту відсутності (самовільного відчуження) у розмірі 581 955,48грн.

Відхиляючи вимоги заявника, попередні судові інстанції обгрунтовано дійшли висновку, що підстави для зміни способу виконання рішення суду відсутні, оскільки ухвалене судове рішення встановлює обов'язок відповідача відновити матеріальні цінності державного матеріального резерву у тому ж стані та обсягах.

Доказів відсутності на ринку матеріальних цінностей такого ж роду і такої самої якості, які заявником не були збережені, суду не надано.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що грошова вартість відсутніх матеріальних цінностей сторонами не узгоджена, так як у судовому засіданні, представник відповідача стверджувала про значне заниження їх реальної вартості.

Належних обґрунтувань, з посиланням на норми права, які б спростовували висновки попередніх судових інстанцій, заявником не наведено, у зв'язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваних рішень, при ухваленні яких здійснено всебічний, повний та об'єктивний розгляд у судовому

процесі всіх обставин справи в їх сукупності, надано належну правову оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам й твердженням сторін, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Стосовно доводів касаційної скарги, спрямованих на переоцінку доказів, пов'язаних з вирішенням спору, то виходячи з приписів ч.2 ст.1117 ГПК України, касаційна інстанція не має права вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, відтак це не відноситься до компетенції касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11112, 1212 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.12.2015р. та ухвалу господарського суду міста Києва від 21.10.2015 у справі №14-12-9-17-15/106-09-3846 - без змін.

Головуючий суддяВ.Я. Карабань
СуддяБ.М. Грек
СуддяМ.М. Черкащенко